Провадження №2/522/1728/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Глущенко Т. О.,

представника позивача Жилка Е. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що 03 грудня 2007 року між Відкритим Акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір «Автопакет» №05/12/2007/840-К/1148, згідно якого Банк надав останньому кредит у розмірі 27 900 доларів США в порядку та на умовах, визначених договором, з терміном погашення до 02.12.2014. Сторони дійшли згоди про збільшення позовної давності до 10 років. Предметом застави за цим договором виступав автомобіль марки MAZDA-6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, що належав відповідачу на праві власності. Відповідач свої зобов`язання не виконував, в зв`язку із чим на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.02.2015 у справі №522/20689/14-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 30 889,76 дол. США, що в еквіваленті складає 279 172,38 грн, звернуто стягнення на автомобіль марки MAZDA-6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний відповідачу.

26.02.2020 між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір № GL2N79746 про відступлення права вимоги, за яким ТОВ "Консалт Солюшенс" набуло право вимоги за зазначеним вище договором у розмірі 30 889,76 доларів США. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2020 замінено стягувача у виконавчих листах, виданих на виконання рішення у справі №522/20689/14-ц з ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «Консалт Солюшенс».

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 транспортний засіб, що є предметом застави, не передав, заборгованість перед позивачем не погасив, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 30 889,76 дол. США, за договором «Автопакет» №05/12/2007/840-К/1148 від 03.12.2007.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що розрахунок заборгованості за кредитним договором зроблено відповідно до договору №05/11/2007/840-К/1148, проте в матеріалах справи наявний кредитним договір №05/12/2007/840-К/1148, що свідчить про невідповідність заначення номеру договору у розрахунку заборгованості. Розрахунок заборгованості не містить підпису та дати засвідчення його копії, не є належним доказом на підтвердження розміру заборгованості відповідача. Вважає, що розрахунок не може підтверджувати існування кредитної заборгованості, оскільки не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку. Крім того вказує, що позивачем було пропущено строк позовної давності щодо звернення до суду із даним позовом, оскільки останній платіж ним було здійснено 09.10.2009, а наступний платіж він повинен був сплатити 18.11.2009, проте не сплатив, а тому позивач довідався про порушення свого права і саме з цього часу починається перебіг позовної давності. Вважає, що ураховуючи визначений п. 7.3 кредитного договору 10 річний строк позовної давності щодо звернення до суду з даним позовом, строк закінчився 18.11.2019, а до суду позивач звернувся лише 25.11.2021, тобто з пропуском строку позовної давності. Додатково посилається на необґрунтованість вимоги позивача про стягнення штрафу та пені, та заборону одночасного застосування подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відтак, відповідач просив у задоволенні позову позивачу відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

12.07.2022 позивач подав до суду письмові пояснення, в яких вказує, що, як слідує з відзиву, відповідач не заперечує отримання кредиту та наявності в нього заборгованості за даним договором, фактично визнає невиконання зобов`язань за договором. Указує, що сума заборгованості відповідача підтверджується не лише розрахунком заборгованості, а й рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.02.2015 у справі №522/20689/14-ц. На посилання відповідача на невідповідність номера кредитного договору у розрахунку зазначає, що у розрахунку міститься описка в написанні такого номера, втім усі інші реквізити є правильними. Щодо перебігу строку позовної давності указує, що як слідує із вищевказаного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.02.2015, відповідачу було направлено досудову вимогу від 28.02.2014 про погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, а тому перебіг позовної давності починається з наступного дня, зазначеного у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов, що узгоджується з постановою Верховного Суду України від 09.11.2016 у справі № 6-2251цс16. Таким чином строк позовної давності за спірними зобов`язаннями закінчується 28 листопада 2024 року, а тому позов подано із додержанням строків позовної давності. Також зазначає, що звернення стягнення на предмет застави не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне, а тому стягнення заборгованості за основним зобов`язанням за наявності рішення суду, яке не виконане боржником, є правомірним та не суперечить закону.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

03 грудня 2007 року між Відкритим Акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір «Автопакет» №05/12/2007/840-К/1148.

За змістом пункту 1.1. вказаного договору Банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 27 900,00 доларів США.

Згідно з п. 1.1.4. Договору «Автопакет» Банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 02.12.2014.

Предметом застави за цим договором виступає автомобіль марки MAZDA-6, 2007 року випуску, сірого кольору, заводський номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 7.3 кредитного договору сторони, керуючись ст. 259 Цивільного кодексу України, дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років.

03.02.2007 ОСОБА_1 банком було видано грошові кошти у розмірі 27 900,00 доларів США.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.02.2015 у справі № 522/20698/14-ц задоволено позов ПАТ КБ "Надра" та в рахунок погашення заборгованості за договором №ОД05/12/2007/840-К/1148 від 03.12.2007 у розмірі 30 889,76 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 25.02.2014 складає 279 172,38 гривень, звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки MAZDA-6, рік випуску 2007, колір сірий, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого РЕВ-1 УДАІ ГУМВС України в Одеській області 29.11.2007 року, шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Комерційний Банк «Надра» права укласти договір купівлі-продажу з будь-якими особами за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на час укладення правочину щодо відчуження вищевказаного предмету застави. Кошти, отримані від реалізації предмету застави, направити на погашення заборгованості за Кредитним договором №ОД05/12/2007/840-К/1148 від 03.12.2007 перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра». Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" судові витрати в розмірі 2 913,52 грн.

26.02.2020 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Консалт Солюшенс» укладено договір про відступлення права вимоги № GL2N79746, згідно з яким ТОВ «Консалт Солюшенс» набуло право вимоги за договором «Автопакет» №05/12/2007/840-К/1148.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2020 заяву ТОВ "Консалт Солюшенс" про заміну сторони виконавчого провадження задоволено, замінено стягувача (сторону у виконавчому документі, у виконавчому провадженні) з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" у виконавчому провадженні за виконавчими документами, виданими Приморським районним судом м. Одеси у цивільній справі № 522/20698/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч .1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частинами першою, другою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України).

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Як слідує з розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 25.02.2014 становить 30 889,76 дол. США, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 16 046, 06 дол. США, 9 604, 88 дол. США - заборгованість по відсотках, 2 448, 82 дол. США - пеня за прострочення сплати кредиту, 2 790 дол. США - штраф за порушення виконання умов договору.

З рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.02.2015 у справі № 522/20689/14-ц слідує, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 03.12.2007 у розмірі 30 889,76 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 25.02.2014 складає 279 172,38 гривень, звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки MAZDA-6, рік випуску 2007, колір сірий, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого РЕВ-1 УДАІ ГУМВС України в Одеській області 29.11.2007 року, шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Комерційний Банк «Надра» право укласти договір купівлі-продажу з будь-якими особами за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на час укладення правочину щодо відчуження вищевказаного предмету застави. Кошти, отримані від реалізації предмету застави, направити на погашення заборгованості за Кредитним договором №ОД05/12/2007/840-К/1148 від 03.12.2007 перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра».

Відповідно до листа ГСЦ МВС України № 1414аз від 29.10.2020 станом на 28.10.2020 автомобіль марки MAZDA-6, 2007 року випуску, заводський номер кузова НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_1 .

Отже, указане рішення відповідачем не виконано, заборгованість не сплачена, відтак з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 30 889,76 доларів США.

Відповідач, заперечуючи проти вимог позивача, свого розрахунку заборгованості не надав, не спростував належними засобами доказування наявності перед позивачем заборгованості у визначеному ним розмірі.

Наявність невиконаного судового рішення про звернення стягнення на предмет застави не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 333/1576/15-ц.

Аналогічний висновок викладений і у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) від 04 липня 2018 року, в якій зазначено, що здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному. У разі задоволення не в повному обсязі вимог кредитора за рахунок забезпечувального обтяження основне зобов`язання сторін не припиняється, однак змінюється щодо предмета та строків виконання, встановлених кредитором, при зверненні до суду, що надає кредитору право вимоги до боржника, у тому числі й шляхом стягнення решти заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в повному обсязі та процентів і неустойки згідно з договором, нарахованих на час звернення до суду з вимогою про дострокове виконання кредитного договору, на погашення яких виявилася недостатньою сума коштів, отримана від реалізації заставленого майна під час виконання судового рішення.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України).

Щодо строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Як слідує з п. 7.3 кредитного договору сторони дійшли згоди про збільшення строку позовної давності до 10 років.

Кредитним договором встановлено як строк дії договору, так і строки виконання зобов`язань за щомісячним погашенням платежів.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Таким чином, пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності (постанова Верховного Суду України від 9 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16).

У зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором кредитор використав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором, надіславши 28.02.2014 ОСОБА_1 вимогу про погашення заборгованості.

Отже, пред`явивши вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у листопаді 2021 року, відтак строк позовної давності позивачем не пропущено.

Інші доводи відповідача не спростовують обґрунтованості вимог позивача та не свідчать про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі наведеного, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 12 476,67 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» заборгованість за договором «Автопакет» № 05/12/2007/840-К/1148 від 03 грудня 2007 року у розмірі 30 889 (тридцять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) дол. США 76 центів.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 12 476,67 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», , м. Одеса, вул. Пушкінська, 36, офіс 308;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 28.12.2023.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА