Справа № 441/2147/21 Головуючий у 1 інстанції: Українець П.Ф.
Провадження № 22-ц/811/1079/23 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Зеліско-Чемерис К.Р.,

з участю: відповідача ОСОБА_1 , представника

відповідачів ОСОБА_2 , представника третьої

особи Манукян М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 01 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 , про витребування майна,

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 і ОСОБА_4 про витребування належного ОСОБА_3 автомобіля «Peugeot Partner», 2011 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , р.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого центром ДАІ 2602 від 23.06.2015 року, та комплекту ключів від автомобіля шляхом їх вилучення та повернення власнику.

Вимоги обґрунтовано тим, що 28.12.2017 року ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_3 спірний автомобіль, про що він видав відповідну розписку. Оскільки ОСОБА_5 не мав при собі усіх необхідних документів для оформлення договору купівлі-продажу, ОСОБА_3 видав довіреність ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які зобов`язувались в подальшому перереєструвати транспортний засіб на ОСОБА_6 , між тим, відповідачі домовленості не виконали, транспортний засіб не перереєстрували, місцезнаходження його на даний час невідоме, тому ОСОБА_3 03.01.2020 року скасував зазначену вище довіреність, а 16 січня та 29 січня 2020 року скерував вимогу відповідачам про повернення автомобіля, проте, така ними не виконана.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 01 березня 2023 року позов задоволено.

Витребувано у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 належний ОСОБА_3 автомобіль марки «Peugeot Partner», 2011 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане центром ДАІ 2602 від 23.06.2015 року, та комплект ключів від автомобіля шляхом їх вилучення та повернення власнику.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_1 , просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апелянт зазначає, що спірного транспортного засобу у неї немає, оскільки він був проданий восени 2019 року, тобто тоді коли вона мала право розпоряджатись ним, оскільки довіреність була скасована ОСОБА_3 у січні 2020 року.

Додатково наголошує, що власника транспортного засобу ОСОБА_3 28.12.1017 року при оформленні довіреності на право користування та розпорядження автомобілем у кабінеті приватного нотаріуса Лесюка В.П. не було. Був присутній його батько без жодних документів, які б посвідчували його повноваження на представництво інтересів сина.

Зазначає, що факт відсутності ОСОБА_3 при оформлені довіреності у судовому засіданні 01.03.2023 року підтвердила його представник, однак, суд не надав належної оцінки цій обставині.

Вважає, що рішення є необґрунтованим та ухваленим на підставі неповно з`ясованих обставин.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник третьої особи адвокат Манукян М.А. зазначила, що суд першої інстанції вірно врахував всі обставини справи та підставно задовольнив позовні вимоги, так як відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення представника третьої особи, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1,2 та ч.5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване рішення суду відповідає.

Відповідно до ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_3 з 23.06.2015 року на праві власності належить автомобіль «Peugeot Partner», 2011 року випуску, білого кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 .

З довіреності від 28.12.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Лесюк П.В. за реєстровим №7115, встановлено, що ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в т.ч. розпоряджатись автомобілем «Peugeot Partner», 2011 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 з правом продажу, обміну, інше.

Заявою від 03.01.2020 року, посвідченою нотаріально, ОСОБА_3 скасував довіреність від 28.12.2017 року, посвідчену приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Лесюк П.В. за реєстровим №7115, на розпорядження транспортним засобом марки «Peugeot Partner», 2011 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , видану ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Цією ж заявою ОСОБА_3 просив приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Лесюк П.В. передати ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , які проживають в с. Мавковичі Городоцького району Львівської області, про скасування довіреності.

16.01.2020 року та 29.01.2020 року представником позивача скеровано письмову вимогу відповідачам про повернення ОСОБА_3 автомобіля «Peugeot Partner», 2011 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , у зв`язку із втратою ними права на користування автомобілем.

Станом на час звернення до суду з позовом, автомобіль «Peugeot Partner», 2011 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 не повернуто.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що підстава на якій відповідачі користувалися транспортним засобом, відпала, проте, відповідачі відмовляються повернути належний йому автомобіль.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що після припинення відносин представництва 03.01.2020 року ОСОБА_9 та ОСОБА_4 не мають правових підстав утримувати в себе автомобіль марки «Peugeot Partner», 2011 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Правова природа цивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Відповідно до статті 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе (частина перша статті 397 ЦК України).

Пунктом 2 частини першої статті 399 ЦК України передбачено, що право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою.

Недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна (стаття 400 ЦК України).

Відповідно до частин першої та третьої статті 244 ЦК України, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (частина перша статті 245 ЦК України).

Пунктом 2 частини першої статті 248 ЦК України визначено, що представництво за довіреністю припиняється у разі скасування довіреності особою, яка її видала.

Згідно з частинами другою та третьою статті 249 ЦК України, особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність.

Відповідно до підпунктів 6.1, 6.2, 6.4 пункту 6 глави 4 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 року №296/5, особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної, може у будь-який час скасувати довіреність або довіреність, видану в порядку передоручення. Нотаріус, завідувач державного нотаріального архіву при одержанні заяви про скасування довіреності або передоручення робить про це відмітку на примірнику довіреності, що зберігається у справах нотаріуса, у державному нотаріальному архіві, і відмітку в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. Повідомлення особи, яка видала довіреність, представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність, про скасування довіреності може бути оформлено нотаріусом згідно з цим Порядком шляхом передавання відповідної заяви.

Встановивши, що дійсно, відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 були відносинами представництва, у межах яких ОСОБА_3 довіреністю від 28.12.2017 року уповноважив ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на керування та розпорядження автомобілем марки автомобіль «Peugeot Partner», 2011 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , а 03.01.2020 року позивач, скасувавши цю довіреність, припинив такі правовідносини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для утримування спірного автомобіля відповідачами.

Доводи апелянта про те, що спірного автомобіля у неї немає, оскільки такий у вересні 2019 року проданий ОСОБА_10 , правильності висновків суду першої інстанції по суті вирішення спору не спростовують, оскільки на підтвердження зазначених обставин, відповідачкою не надано жодних належних та допустимих доказів.

Сам факт можливої передачі транспортного засобу іншій особі без відповідного оформлення, не свідчить про його продаж.

Аргументи апеляційної скарги про те, що власник транспортного засобу «Peugeot Partner», 2011 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 був відсутній у приватного нотаріуса в момент оформлення довіреності 28.12.2017 року, не можуть слугувати підставою для скасування судового рішення, оскільки протягом чинності довіреності, уповноважені за довіреністю особи з цих підстав таку не оспорювали, що безумовно свідчить про її дійсність.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, яким суд дав належну правову оцінку, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 01 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 22 грудня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич