РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/128/22

Провадження № 2/293/70/2023

13 червня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Черняхів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

20.01.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, за змістом якого зазначив, що 05.07.2021 близько 12 год. 15 хв., рухаючись транспортним засобом ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Івана Франка в сторону вулиці Стиртенська, що в смт Черняхів, з двору Черняхівського територіального медичного об`єднання на швидкості виїхав автомобіль Лада, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який здійснив зіткнення з його автомобілем.

Позивач зазначає, що в результаті пошкодження його транспортного засобу йому завдано матеріальної та моральної шкоди. Для приведення автомобіля в належний стан, позивач звернувся до послуг СТО. Вартість робіт по відновленню технічного стану транспортного засобу склала 9977,64 грн.

В обгрунтування розміру моральної шкоди позивач зазначив, що внаслідок ДТП він докладав значно більших зусиль для відновлення звичного ритму життя, організації поїздок на станцію технічного обслуговування до м.Житомира з приводу ремонту транспортного засобу. Вказав, що автомобіль був його засобом пересування, оскільки він являється особою з інвалідністю 1 групи. Відповідач в добровільному порядку не відшкодував позивачу завдану шкоду, тому позивач просить стягнути з відповідача вартість робіт по відновленню його транспортного засобу в розмірі 9977,64грн та моральну шкоду, яку оцінив в 1500 грн.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Згідно розпорядження керівника апарату Черняхівського районного суду Житомирської області від 26.04.2023 за №194 призначено повторний автоматизований розподіл невирішеної судової справи №293/128/22.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2023 справа передана судді Збаражському О.М. для розгляду.

11.05.2023 ухвалою суду цивільна справа № 293/128/22 прийнята до провадження судді Збаражського О.М., розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, повторно розпочавши її розгляд по суті з урахуванням поданих раніше матеріалів. Судове засідання призначено на 13.06.2023.

13.06.2023 в судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав викладених в позові, просили його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позов визнав частково.

У судовому засіданні від 13.06.2023, відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

05.07.2021 близько 12 год. 15 хв. в смт Черняхів на вулиці Івана Франка Стиртенська сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , та ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 20.12.2021 (а.с.3).

Відповідно до довідки виданої Департаментом праці, соціальної та сімейної політики Житомирської облдержадміністрації від 07.10.2020 №5556/02, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999 «Про затвердження порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями» та наказу Департаменту праці, соціальної та сімейної політики Житомирської обласної державної адміністрації від 29.09.2020 №135, ОСОБА_1 безоплатно переданий у власність автомобіль марки моделі ЗАЗ 110307, 2008 року випуску (а.с.39).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень. Вартість робіт по відновленню технічного стану транспортного засобу склала 9977,64 грн, що підтверджується актом виконаних робіт від 20.08.2021, товарними чеками (а.с.4,5,6).

29.07.2021 ОСОБА_1 направив ОСОБА_3 претензію про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце 05.07.2021 (а.с.7).

В добровільному порядку ОСОБА_3 не відшкодував ОСОБА_1 шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 визнав позов частково та підтвердив завдання позивачу майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої був пошкоджений автомобіль позивача. Вказав, що ДТП сталася з його вини, він сплатив штраф за порушення правил дорожнього руху в розмірі 510 грн. та надалі здійснив ремонт автомобіля за власний кошт, однак позивач вважав його виконаним неякісно. Разом з тим не заперечував проти стягнення з нього частково майнової та моральної шкоди в розмірі заявленому позивачем.

ІV. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ, ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

За приписами пункту 1 частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

З огляду на презумпцію вини особи, яка завдала шкоду, відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Порядок та умови відшкодування шкоди визначено ЦК України.

Відповідно до статті 1187 ЦК України умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини.

Відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, виключається внаслідок непереборної сили та умислу потерпілого.

Безумовною підставою звільнення від цивільно-правової відповідальності без вини є дія непереборної сили.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 263 ЦК України непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за таких умов подія.

Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди.

Як підстава звільнення особи, що порушила зобов`язання, від відповідальності непереборна сила характеризується двома ознаками: надзвичайністю та невідворотністю.

Обов`язок доведення непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Груба необережність потерпілого є підставою тільки для зменшення розміру відшкодування потерпілому за рахунок володільця джерела підвищеної небезпеки, однак не тягне за собою відповідальності потерпілого за заподіяння шкоди транспортному засобу (ч.2 ст.1193 ЦК України).

Перед потерпілим несуть обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Судом встановлено, що відповідач є особою, яка завдала шкоди майну позивача, відповідач вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 05.07.2021 близько 12 год. 15 хв. на вулиці Івана Франка, що в смт Черняхів, визнав. Враховуючи наявність причинного зв`язку між шкодою заподіяною внаслідок ДТП і протиправним діянням ОСОБА_3 , що спричинили ДТП, в результаті якого транспортний засіб ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 зазнав значних технічних ушкоджень, суд дійшов висновку, що відповідач має обов`язок по відшкодуванню ОСОБА_1 шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки автомобілем.

Належних та допустимих доказів того, що шкода завдана позивачу ОСОБА_1 джерелом підвищеної небезпеки відбулась внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, відповідачем не надані.

В добровільному порядку шкода завдана ОСОБА_1 дорожньо-транспортною пригодою не відшкодована. Кошти, витрачені позивачем на ремонт транспортного засобу підтверджені належними доказами, а саме: актом виконаних робіт від 20.08.2021 та товарними чеками про вартість придбаних позивачем запчастин та матеріалів для ремонту транспортного засобу.

З вказаних підстав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача завданої майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 9977 грн 64 коп.

Щодо відшкодування завданої моральної шкоди, слід зазначити наступне.

Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 3 роз`яснень Верховного Суду України, зазначених у постанові пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків».

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2022 року у справі № 748/359/20 (провадження № 61-8641св21) зроблено висновок, що «будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, тим більше, якщо така компенсація стосується юридичної особи. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним. Отже, рівень моральних страждань визначається не видом правопорушення і не складністю цього правопорушення, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди одразу визначається потерпілим у позовній заяві, хоча остаточне рішення про розмір компенсації моральної шкоди приймається судом».

Вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд приймає до уваги обсяг фізичних та душевних страждань, яких позивач зазнав внаслідок пошкодження його транспортного засобу, який був засобом для пересування, як особи з інвалідністю 1 групи, порушенні його звичайного ритму життя, докладання додаткових зусиль для організації свого побуту.

Таким чином, враховуючи винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ДТП що сталася за участі потерпілого ОСОБА_1 , в результаті якого його транспортний засіб марки ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 зазнав значних технічних ушкоджень, у зв`язку із чим він, як особа з інвалідністю 1 групи, не мав можливості користуватися ним протягом тривалого проміжку часу, в результаті чого останньому було завдано моральних, психічних та душевних переживань, виходячи з принципів справедливості, виваженості та розумності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1500грн.

V.РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп., оскільки позивач в силу пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від його сплати під час подання позову до суду.

Керуючись ст.ст. 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 9977 грн 64 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 1500 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути 11477 (одинадцять тисяч чотириста сімдесят сім) грн 64 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

адреса проживання:

АДРЕСА_1 ,

РНОКПП: НОМЕР_3

Відповідач:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

адреса проживання:

АДРЕСА_2 ,

РНОКПП: невідомо

Повне рішення складено та підписано 06.07.2023.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ