28.12.2023 Єдиний унікальний номер 205/9564/23
Провадження № 2-др/205/44/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2023 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Терещенко Т.П.,
за участю секретаря судового засідання Кривозуб О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
21 грудня 2023 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська розглянута з винесенням рішення цивільна справа №205/9564/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яким задоволено позовні вимоги та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, який вчинений 26 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., який зареєстрований в реєстрі за №9742 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 25 378,36 грн., і стягнуто з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 понесені та документально підтверджені судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 1 610,40 грн.
26 грудня 2023 року представник позивача ОСОБА_2 сформував у системі «Електронний суд» вищевказане клопотання, в якому просив вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на користь позивача, понесені нею витрати на правничу (правову) допомогу адвоката у загальному розмірі 9 000 грн., як подане до суду в межах строку, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, та про що було зазначено у позовній заяві.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року прийнято до розгляду вищевказану заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 та призначено судове засідання.
Представник заявника ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій просив провести розгляд клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу без його участі та участі заявника, а також задовольнити його у повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_3 надавала клопотання про зменшення витрат на правову допомогу та просила відмовити позивачу у стягненні з відповідача витрат на правову допомогу, а також розглянути його без участі представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Треті особи у судове засідання не з`явились, були повідомленні про розгляд вищевказаної заяви належним чином, будь-яких заяв або клопотань від них до суду не надходило.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за доцільне розглянути клопотання представника заявника у вищезазначеній цивільній справі без участі сторін.
Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши подане клопотання та матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до змісту позовної заяви представником позивача Круглим В.В. було зазначено про орієнтовний розмір судових витрат та заявлено про те, що докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу будуть надані суду в п`ятиденний строк після ухвалення рішення, відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а тому питання щодо стягнення витрат на правову допомогу судом при постановленні рішення у справі не вирішувалось.
Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу ОСОБА_1 у цій справі на підставі договору про надання правової допомоги від 01 червня 2023 року надавало Адвокатське об`єднання «Круглий та партнери» в особі Голови об`єднання Круглого В.В., який діє на підставі статуту, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2641, виданого Дніпропетровською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури від 17 вересня 2012 року, та ордеру на надання правничої (правової) допомоги Гавриленко В.Л. Серії АЕ №1223672 від 13 вересня 2023 року.
Пунктами 1.1., 4.3. договору про надання правової допомоги від 01 червня 2023 року передбачено, що клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання здійснювати захист клієнта, представництво клієнта та надавати клієнту інші види правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені цим договором. Клієнт зобов`язаний оплатити надання правової допомоги на умовах визначених та узгоджених з клієнтом та адвокатським об`єднанням в додатковій угоді до цього договору, а також фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Також до матеріалів справи долучено інформаційне повідомлення про зарахування коштів №11840507К від 11 вересня 2023 року в розмірі 9 000 грн., яким підтверджується сплата гонорару за договором від 01 червня 2023 року від ОСОБА_1 , де отримувачем зазначено АО «Круглий та партнери».
Отже, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем ОСОБА_1 послуг адвоката Круглого В.В. щодо надання правової допомоги в цій справі.
Частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06 березня 2019 року у справі №922/1163/18.
Також слід зазначити, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих адвокатом доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката.
Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
Таким чином, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
Так, розглядаючи надані представником позивача докази понесених витрат на правову допомогу, суд враховував правову позицію Верховного Суду та практику Європейського суду з прав людини, та дійшов висновку, що розмір заявлених до стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 9 000 грн. не відповідає повною мірою критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їх розміру, оскільки такі витрати не співставні з обсягом і змістом наданих послуг. При цьому суд дослідив питання обґрунтованості витрат та врахував, що справа не обтяжена кількістю доказів, які б потребували вивчення, відтак, не є складною і підготовка до її розгляду, оскільки явно не потребувала значних затрат часу та зусиль професійного адвоката.
Окрім того, Суд враховує, що 12 травня 2020 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі №904/4507/18, в якій підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц), і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
З огляду на викладене, з урахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов обґрунтованого висновку, що заявником дійсно документально доведений факт понесення витрат на правову допомогу, але враховуючи обґрунтоване клопотання представника відповідача про зменшення суми вказаних витрат, оскільки такі витрати не є співмірними з обсягом і змістом наданих адвокатом послуг, а справа не є складною, суд вважає за потрібне частково задовольнити заяву представника заявника і стягнути з відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на користь заявника витрати на правову допомогу у сумі 5 000 грн., оскільки така сума є співмірною та обґрунтованою.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 260, 261, 270, 352 ЦПК України, суд
Клопотання представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.
Апеляційна скарга на додаткове рішення може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: Т.П. Терещенко