Справа № 700/657/23
Провадження № 2/700/213/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Лисянка цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІН ПОГИБЛЯК» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування рішення державного реєстратора про припинення іншого речового права,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРІН ПОГИБЛЯК» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування рішення державного реєстратора про припинення іншого речового права.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРІН ПОГИБЛЯК» є юридичною особою утвореною внаслідок реорганізації Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Відродження» (зареєстроване юридичною особою з 07.09.2006 року) та є його повним правонаступником.

25.02.2015 року між ОСОБА_2 , спадкоємцем та правонаступником якої є ОСОБА_1 та Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом «Відродження», в особі голови кооперативу Добротворського Всеволода Анатолійовича, укладено Договір оренди землі №б/н.

Відповідно до п.1.2 Договору, в строкове платне користування передається земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером::02:001:0290 площею 2,6285 га, у тому числі 2,6285 га рілля, яка знаходиться на території Кам`янобрідської сільської ради Звенигородського (Лисянського) району Черкаської області. Згідно п.8 договору оренди землі, останній укладено на 7 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Вступає в законну силу з 26.10.2015 року. Пунктом 40 договору оренди землі визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Керуючись вказаним вище пунктом, умови договору оренди землі №б/н від 25.02.2015 року є обов`язковими до виконання як ОСОБА_1 , так і ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК», юридичною особою, яка є повним правонаступником СОК «Відродження». Інше речове право (право оренди) по договору зареєстроване 27.10.2015 року (номер запису про інше речове право: 11906600), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №46988070 від 05.11.2015 року. За таких обставин договір діє до 26.10.2022 року включно. 28.06.2023 року з відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, посадовим особам ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» стало відомо про реєстрацію 11.04.2023 року державним реєстратором Звенигородської РДА Черкаської області Клєпач Анною Анатоліївною припинення права оренди, індексний номер рішення 67155452. На даний час на земельній ділянці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:001:0290 площею 2,6285 га знаходиться незавершене виробництво (посіви сільськогосподарських культур), що належить ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК». Вважають, що укладений 25.02.2015 року між та відповідачем договір оренди землі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:001:0290 площею 2,6285 га, у тому 2,6285 га ріллі, яка знаходиться на території Кам`янобрідської сільської ради Звенигородського (Лисянського) району Черкаської області вступив у законну силу з 26.10.2022 року та був чинний до 26.10.2022 року включно. 04.04.2022 року набув чинності Закон України №2145 від 24.03.2022 року «про внесення змін до деяких законодавчих атів України щодо створення мов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану». Зазначеним законом було внесено зміни до п.27 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, а саме було вказано що під час дії воєнного стану землі відносини регулюються з урахуванням таких особливостей - вважаються поновленими на один рік без волевиявлення відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився, після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення приватної власності. 19.11.2022 року набув Закон України №2698, яким автоматичне поновлення договорів скасовано. Виходячи із цього договори, строк дії яких закінчився в проміжку часу з 07.04.2022 року по 19.11.2022 року, автоматично поновлюється на 1 рік без внесення відомостей про поновлення такого договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином договір оренди землі, укладений на 7 років та вступив в дію з 26.10.2015 року та діяв до 26.10.2022 року включно. Закон був автоматично поновлений на 1 рік та завершує свою дію 26.10.2023 року. Позивачем додатково роз`яснено відповідачу підставу автоматичного поновлення договору оренди Листом №02-06/03/23 від 06.03.2023 року, який останнім було отримано 31.03.2023 року. Жодних заперечень на вказаний лис позивача відповідач не надсилав. Рішення від 11.04.2023 року державного реєстратора Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської області Клєпач А.А., що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про припинення права оренди ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» по договору оренди від 25.02.2015 року укладеному між відповідачем т позивачем на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:001:0290 площею 2,6285 га, винесене на підставі повідомлення відповідача від 09.09.2022 року є незаконним та таким що порушує право позивача на вільне користування орендованою земельною ділянкою. Таким чином, відповідач вчинив дії, які перешкоджають позивачу користуватися орендованою земельною ділянкою. За таких обставин рішення (індексний номер: 67155452 від 11.04.2023 року) державного реєстратора Звенигородської РДА Черкаської області Клєпач А.А., що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про припинення права оренди ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» по договору оренди від 25.02.2015 року укладеному між відповідачем та позивачем на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:001:0290, винесене на підставі повідомлення відповідача від 09.09.2022 року є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

З урахуванням вищенаведеного просить скасувати рішення (індексний номер: 67155452 від 11.04.2023 року) державного реєстратора Звенигородської РДА Черкаської області Клєпач А.А., що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про припинення іншого речового права (права оренди) ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» по договору оренди від 25.02.2015 року укладеному між відповідачем та позивачем на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:001:0290 та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просив розглянути справу без його участі

Представник відповідача у судове засідання, не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог заперечує.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В частині 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Матеріалами справи встановлено, що з договору оренди землі №220 від 25.02.2015 року між ОСОБА_2 та Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом «Відродження», в особі голови кооперативу Добротворського Всеволода Анатолійовича, укладено Договір оренди земельної ділянки площею 2,6285 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться у с.Кам`яний Брід Лисянського району Черкаської області. Згідно п.8 договору договір укладено на сім років.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №337306669 від 28.06.2023 року вбачається, що земельна ділянка площею 2.6285 га, з кадастровим номером: :02:001:0290 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії та номер 2174, що видане 12.10.2021 року Лисянською державною нотаріальною конторою, перейшла у власність до спадкоємця ОСОБА_1 .

Крім того, з вищевказаного Державного реєстру вбачається, що 11.04.2023 року державним реєстратором Звенигородської РДА Черкаської області Клєпач Анною Анатоліївною припинення права оренди, індексний номер рішення 67155452.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У відповідності до вимог частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.1, 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Частиною 4 статті 124 ЗК України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст.125 ЗК України).

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст.125 ЗК України).

Згідно п.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За ч.ч. 1, 2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Статтями 6 та 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення. Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; Приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; Відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; У разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; Під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов`язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16 вказує, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

Спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь у такому спорі реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні своїх прав) не змінює приватноправового характеру спору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 по справі № 823/588/16).

Позовною вимогою у даній справі є вимога скасувати рішення (індексний номер: 67155452 від 11.04.2023 року) державного реєстратора Звенигородської РДА Черкаської області Клєпач А.А., що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про припинення іншого речового права (права оренди). Відповідачем у справі вказано власника земельної ділянки ОСОБА_1 , однак відносно неї не заявлено жодної вимоги.

Судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про припинення іншого речового права (права оренди) за договором оренди землі не відповідає ефективному способу захисту прав та інтересів у цих правовідносинах.

Зважаючи на характер спірних відносин, належному способу захисту інтересу ТОВ «Агрін Погибляк» відповідає позовна вимога про визнання договору поновленим. Судове рішення про задоволення такої позовної вимоги є підставою для узгодження суб`єктом державної реєстрації відомостей про речове право на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.

Водночас Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем обрано неналежний та неефективний спосіб захисту, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Згідно з ч.8ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У матеріалах справи наявний договір про представництво в суді від 02.07.2023 року укладений між приватною правозахисною юридичною компанією «АлеКо», в особі директора Козлова О.В. та адвокатом Хоріщенком А.В., договір про надання правничої допомоги від 01.04.2023 року укладений між приватною правозахисною юридичною компанією «АлеКо», в особі директора Козлова О.В. та ФОП ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 та квитанція від 04.12.2023 року на суму 20000 грн. Однак, у вказаній квитанції вказано платником і отримувачем одну й ту саму юридичну особу ПП ОСОБА_4 . Більше того, з поданих до суду документів взагалі не прослідковується надання послуг між адвокатом Хоріщенком та відповідачем у справі.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що матеріалами справи не підтверджено, що відповідачем понесено судові витрати на правову допомогу у вказаному розмірі, а тому судові витрати не підлягають до стягнення з позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 15, 16, 202, 317, 627, 638 ЦК України, ст.ст. 13, 133, 137, 141, 264, 268 ЦПК України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІН ПОГИБЛЯК» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування рішення державного реєстратора про припинення іншого речового права відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28.12.2023 року.

Реквізити сторін:

Позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРІН ПОГИБЛЯК» , місцезнаходження вул..Слави, 77А с.Погибляк Звенигородського району Черкаської області.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Н. В. Бесараб