233 Справа № 233/8121/23
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А

27 грудня 2023 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Малінов О. С. , за участю секретаря Штреккер В.О., розглянувши заяву Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області () до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову у вигляді накладання арешту, треті особи: Фермерське господарство «Веліс» (ЄДРПОУ 3974140), приватне акціонерне товариство «АПК Інвест» (),-

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2023 року Головне управління держгеокадастру у Донецькі області звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Фермерське господарство «Веліс», приватне акціонерне товариство «АПК Інвест» про конфіскацію земельної ділянки та визнання права власності за державою, в якій просить:

-вжити захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :16:000:0123 площею 3,8978 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Білокузьминівської сільської ради Краматорського району Донецької області, власником якої є громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник обґрунтовує заяву про забезпечення позову тим, що на даний час він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером номером :16:000:0123 площею 3,8978 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Білокузьминівської сільської ради Краматорського району Донецької області, яку відповідачка ОСОБА_1 , будучи громадянкою російської федерації, має у власності земельну ділянку, про що 18.11.2020 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за № 39315601 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224). До закінчення річного строку після державної реєстрації права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, ОСОБА_1 , як громадянка іншої держави повинена була виконати вимоги законодавства щодо її відчуження, що нею в добровільному порядку вчинено не було. В подальшому від імені відповідача, громадянкою ОСОБА_2 укладено з Фермерським господарством «ВЕЛІС» () Договір № 9 про надання (встановлення) права користування Земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 26.11.2021 р. на земельну ділянку з кадастровим номером :16:000:0123, площею 3,8978 га. строком на 50 років, про що здійснено запис № 45834998 від 16.12.2021 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також згідно відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вбачається, що Фермерським господарством «ВЕЛІС» укладено договір оренди землі від 20.12.2021р. з Приватним акціонерним товариством «АПК-ІНВЕСТ» на земельну ділянку з кадастровим номером :16:000:0123, площею 3,8978 га. Строком на 12 років 2 місяці, про що здійснено запис № 46805051 від 16.02.2022 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Інформації з Державного земельного кадастру про право власності на земельну ділянку, Договорів оренди землі та Довіреності, громадянка ОСОБА_1 на дату реєстрації права власності на земельну ділянку була громадянкою російської федерації. ОСОБА_1 , як власник, має реальну можливість вільно розпоряджатись спірною земельною ділянкою, що обумовлює високу вірогідність здійснення її відчуження, зміни конфігурації (об`єднання, поділу) тощо. З метою захисту прав та охоронюваних інтересів держави існує необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :16:000:0123, оскільки можливе відчуження ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки порушуватиме права держави в особі уповноваженого органу на набуття її у власність шляхом конфіскації. В той же час, захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :16:000:0123 не перешкоджатиме ОСОБА_1 надалі володіти та користуватись нею.

Зміст і форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватись, зокрема, накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правової позиції Верховного суду України, викладеної у постанові від 25 травня 2016 року (справа №6-605цс16), метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи № 233/8121/23 предметом позову є земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :16:000:0123 площею 3,8978 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Білокузьминівської сільської ради Краматорського району Донецької області, яку ОСОБА_1 , будучи громадянкою російської федерації, не здійснила відчуження у передбачений діючим законодавством строк.

Враховуючи наявність спору між сторонами, предмет позову, обґрунтованість ризиків невиконання можливого рішення суду, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову та про доцільність застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :16:000:0123 площею 3,8978 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки на переконання суду, зазначений захід спроможний забезпечити фактичне виконання можливого судового рішення в разі задоволення позову та забезпечить збалансованість інтересів сторін, унеможливить відчуження земельної ділянки відповідачем.

Необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку витікає із змісту заявлених позовних вимог та предмету позову, отже, невжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірну земельну ділянку з кадастровим номером :16:000:0123, може істотно ускладнити ефективний захист охоронюваних законом інтересів держави.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву головного управління Держгеокадастру у Донецькій області () до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову у вигляді накладання арешту, треті особи: Фермерське господарство «Веліс» (ЄДРПОУ 3974140), приватне акціонерне товариство «АПК Інвест» () - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :16:000:0123 площею 3, 8978 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Білокузьминівської сільської ради Краматорського (Костянтинівського) району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224), власником якої є громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: