Дата документу 30.06.2023
Справа № 334/5137/23
Провадження № 2/334/2208/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Новікова Н.В., розглянувши позовну заяву подану в порядку цивільного провадження №334/5137/23 (2/334/2208/23) за позовом громадянки ОСОБА_1 : остання зареєстрована адреса: АДРЕСА_1 , в особі представника - адвоката Одінцова Едвіна Володимировича

до ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2

про розірвання шлюбу,-

встановила:

Представник позивача - адвокат Одінцов Едвін Володимирович звернувся до суду з позовом в інтересах громадянки Латвії до ОСОБА_2 , яким просить розірвати шлюб між сторонами.

Дослідивши позовну заяву з додатками, суддя вважає що заяву, згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України, належить залишити без руху виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч.ч.2, 4 ст.83, ч.5 ст.177 ЦПК України на заявника покладений обов`язок подати докази разом з поданням заяви. А якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Крім того, судом враховано, що приватноправові відносини, що склалися між сторонами є відносинами з іноземним елементом, а тому регулюються Законом України «Про міжнародне приватне право» (далі Закон).

Відповідно до Договору між Україною та Латвійською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах, який підписано 23.05.1995, дата ратифікації 22.11.1995, дата набуття чинності 12.07.1996 ст.26, який встановлює колізійні положення для регулювання сімейних правовідносин, у справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої подружжя було в момент подачі заяви. Якщо подружжя має місце проживання на території Другої Договірної Сторони, компетентні також установи цієї Договірної Сторони.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про міжнародне приватне право», форма і порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, а також між іноземцями або особами без громадянства визначаються правом України.

Статтею 60 Закону передбачено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Згідно ст. 63 Закону, припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Тому, у разі якщо подружжя є громадянами однієї держави, їх спільним особистим законом вважається право такої держави. Якщо ж подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України.

Оскільки сторони є громадянами різних держав, то кожен із них має власний особистий закон. Отже, сторони, як подружжя, не мають спільного особистого закону.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги представник позивачки в позов не зазначає країну їх останнього спільного місця проживання, не надає докази спільного проживання на території України; не зазначає з якого по який час подружжя проживало разом, де проживало та з якого часу припинені відносини.

Додана до позову ОСОБА_3 на тимчасове проживання в Україні позивачки, не містить відомостей щодо адреси її проживання на території України. Крім того, строк її дії сплив 30.10.2019.

Таким чином, представнику позивача слід зазначити країну останнього спільного місця проживання подружжя та надати докази цього (довідка ОСББ тощо); зазначити з якого по який час подружжя проживало разом, де проживало та з якого часу припинені відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.177, 185 ЦПК України суддя,-

постановила:

Позовну заяву ОСОБА_4 , в особі представника - адвоката Одінцова Едвіна Володимировича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: