Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3516/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пийтерфолвівської сільської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Пийтерфолвівської сільської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору державний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу про визнання права власності, вимоги якого уточнила.

Згідно уточнених вимог (а.с.28-29) позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 ; - гараж в АДРЕСА_1 ; - будівлю тарного цеху в АДРЕСА_1 ; - земельну ділянку площею 2,9 га з цільовим призначенням для веденням товарного сільськогосподарського виробництва на території Неветленфолівської сільської ради (урочище «Квак тог»), кадастровий номер :04:002:0110; земельну ділянку площею 0,23 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :09:002:0048; - земельну ділянку площею 0,14 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території с.Неветленфолу, контур № НОМЕР_1 , кадастровий номер :09:002:0038; земельну ділянку площею 0,2054 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території с.Неветленфолу, контур № НОМЕР_1 , кадастровий номер :09:002:0037; земельну ділянку площею 0,0297 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Неветленфолвівської сільської ради, кадастровий номер :05:006:0020; земельну ділянку площею 0,7500 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Неветленфолівської сільської ради, контур № НОМЕР_2 , кадастровий номер :05:006:0109; трактор Т-16МГ, номер машини НОМЕР_3 , двигун НОМЕР_4 , 1992 року випуску, номерний знак НОМЕР_5 .

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача, ОСОБА_3 . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 04.05.1974 року.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Покійний залишив заповіт на користь позивача, який 05.03.2008 року за реєстровим №184 було посвідчено секретарем виконавчого комітету Неветленфолвівської сільської ради.

Місцем відкриття спадщини є с.Неветленфолу Берегівського району. Вказана обставина підтверджується довідками виконавчого комітету Пийтерфолвівської сільської ради від 28.04.2023 року за №03.5-17/231, №03.5-17/230, №03.5-17/232.

Згідно положень ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Покійному чоловіку позивача на праві приватної власності належало наступне майно:

земельна ділянка площею 2,9000 га з цільовим призначенням для веденням товарного сільськогосподарського виробництва на території Неветленфолівської сільської ради (урочище «Квак тог»), кадастровий номер :04:002:0110;

- земельна ділянка площею 0,2300 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:002:0048; земельна ділянка площею 0,1400 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території с.Неветленфолу, контур № НОМЕР_1 , кадастровий номер :09:002:0038;

- земельна ділянка площею 0,2054 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території с.Неветленфолу, контур № НОМЕР_1 , кадастровий номер :09:002:0037;

земельна ділянка площею 0,0297 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Неветленфолвівської сільської ради, кадастровий номер :05:006:0020;

земельна ділянка площею 0,7500 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Неветленфолівської сільської ради, контур № НОМЕР_2 , кадастровий номер :05:006:0109;

- трактор Т-16МГ, номер машини НОМЕР_3 , двигун НОМЕР_4 , 1992 року випуску, номерний знак НОМЕР_5 .

З часу відкриття спадщини весь ризик та тягар утримання цього нерухомого та рухомого майна несе позивач. Але набути право власності на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі позивач не може через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують належність майнових прав покійному спадкодавцю.

Така ситуація обумовлена тим, що у документованих матеріалах, що залишилися по смерті чоловіка їх оригіналів віднайдено не було. За вказаних обставин державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовила. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За запитами позивача в архівних матеріалах Відділу №4 ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області вдалося віднайти копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №035065 від 16.11.1999 року (земельна ділянка за кадастровим номером :04:002:0110), державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №004466 від 09.02.1998 року (земельні ділянки за кадастровими номерами :09:002:0048, :09:002:0038, :09:002:0037), державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК №022932 від 9.05.2005 року (земельна ділянка за кадастровим номером :05:006:0020). Також за результатами зверненням до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М. спадкодавцю було надано копії договору міри від 16.05.2018 року за реєстровим №1478 (земельна ділянка за кадастровим номером :05:006:0109). Відомості щодо речових прав, які містяться у вказаних документах, повністю відповідають та підтверджуються даними Державного земельного кадастру.

Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

За поданим запитом до Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Укртрансбезпеки було отримано копію технічного паспорту серії НОМЕР_7 від 11.02.1993 року на спадковий транспортний засіб.

Згідно положень абзацу 3 п.8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388, державна реєстрація транспортних засобів може бути проведена на підставі документів, що підтверджують правомірність їх набуття, зокрема - рішення суду.

Таким чином, позивач, який в порядку спадкування за законом успадкував спадкове майно, яке згідно положень закону належить йому з часу відкриття спадщини, не може реалізувати своє право на оформлення спадщини, від чого залежить можливість здійснення нею повноважень власника, тобто, володіння, користування та розпорядження спадковим майном, вважає, що є всі правові підстави звернутися до суду із позовом про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно.

Сторони у судове засідання не з`явилися, подали зави про розгляд справи без їх участі (а.с.57, 60).

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України судом у підготовчому судовому засіданні ухвалюється рішення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача, ОСОБА_3 (а.с.7).

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 04.05.1974 року (а.с.6).

Покійний залишив заповіт на користь позивача, який 05.03.2008 року за реєстровим №184 було посвідчено секретарем виконавчого комітету Неветленфолвівської сільської ради (а.с.8).

Місцем відкриття спадщини є с.Неветленфолу Берегівського району. Вказана обставина підтверджується довідками виконавчого комітету Пийтерфолвівської сільської ради від 28.04.2023 року за №03.5-17/231, №03.5-17/232 (а.с.9, 10).

Покійному чоловіку позивача ОСОБА_3 на праві приватної власності належало наступне майно:

земельна ділянка площею 2,9000 га з цільовим призначенням для веденням товарного сільськогосподарського виробництва на території Неветленфолівської сільської ради (урочище «Квак тог»), кадастровий номер :04:002:0110;

- земельна ділянка площею 0,2300 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:002:0048; земельна ділянка площею 0,1400 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території с.Неветленфолу, контур № НОМЕР_1 , кадастровий номер :09:002:0038;

- земельна ділянка площею 0,2054 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території с.Неветленфолу, контур № НОМЕР_1 , кадастровий номер :09:002:0037;

земельна ділянка площею 0,0297 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Неветленфолвівської сільської ради, кадастровий номер :05:006:0020;

земельна ділянка площею 0,7500 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Неветленфолівської сільської ради, контур № НОМЕР_2 , кадастровий номер :05:006:0109;

- трактор Т-16МГ, номер машини НОМЕР_3 , двигун НОМЕР_4 , 1992 року випуску, номерний знак НОМЕР_5 (а.с.11-11 зв., 12-12 зв., 13-13 зв., 14-16, 17, 18, 30, 34, 38, 45, 46-46 зв., 47-47 зв., 48-48 зв., 49-49 з., 50-50 зв., 51-51 зв., 52-52 зв., 61)

З часу відкриття спадщини весь ризик та тягар утримання цього нерухомого та рухомого майна несе позивач. Але набути право власності на спадкове майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі позивач не може через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують належність майнових прав покійному спадкодавцю.

Така ситуація обумовлена тим, що у документованих матеріалах, що залишилися по смерті чоловіка їх оригіналів віднайдено не було. За вказаних обставин державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовила (а.с.58).

У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За запитами позивача в архівних матеріалах Відділу №4 ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області вдалося віднайти копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №035065 від 16.11.1999 року (земельна ділянка за кадастровим номером :04:002:0110), державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №004466 від 09.02.1998 року (земельні ділянки за кадастровими номерами :09:002:0048, :09:002:0038, :09:002:0037), державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК №022932 від 9.05.2005 року (земельна ділянка за кадастровим номером :05:006:0020). Також за результатами зверненням до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М. спадкодавцю було надано копії договору міри від 16.05.2018 року за реєстровим №1478 (земельна ділянка за кадастровим номером :05:006:0109). Відомості щодо речових прав, які містяться у вказаних документах, повністю відповідають та підтверджуються даними Державного земельного кадастру.

Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

За поданим запитом до Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Укртрансбезпеки було отримано копію технічного паспорту серії НОМЕР_7 від 11.02.1993 року на спадковий транспортний засіб.

Згідно положень абзацу 3 п.8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388, державна реєстрація транспортних засобів може бути проведена на підставі документів, що підтверджують правомірність їх набуття, зокрема - рішення суду.

Через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті чоловіка, спадщину прийняла в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, особи, які мають право претендувати на спадкове майно відсутні. Іншого способу захистити своє право спадкоємця, як визнання права власності в судовому порядку, у позивача не має.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрованою в АДРЕСА_1 право на:

- житловий будинок в АДРЕСА_1 ;

- гараж в АДРЕСА_1 ;

- будівлю тарного цеху в АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 2,9 га з цільовим призначенням для веденням товарного сільськогосподарського виробництва на території Неветленфолівської сільської ради (урочище «Квак тог»), кадастровий номер :04:002:0110;

- земельну ділянку площею 0,23 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :09:002:0048;

- земельну ділянку площею 0,14 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території с.Неветленфолу, контур № НОМЕР_1 , кадастровий номер :09:002:0038;

- земельну ділянку площею 0,2054 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території с.Неветленфолу, контур № НОМЕР_1 , кадастровий номер :09:002:0037;

- земельну ділянку площею 0,0297 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на території Неветленфолвівської сільської ради, кадастровий номер :05:006:0020;

- земельну ділянку площею 0,7500 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Неветленфолівської сільської ради, контур № НОМЕР_2 , кадастровий номер :05:006:0109;

- трактор Т-16МГ, номер машини НОМЕР_3 , двигун НОМЕР_4 , 1992 року випуску, номерний знак НОМЕР_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 29.12.2023 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо