РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката Єрмоленко В.А.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Мосіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності та поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

16.06.2023р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , мотивуючи його тим, що з відповідачем вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.04.2010р. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 09.06.2022р. шлюб розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В період шлюбу вони придбали нерухоме та рухоме майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а саме, 4-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якої на даний час становить 1 162 032,00грн.; 2-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 595 914,00грн.; земельну ділянку для індивідуального садівництва, загальною площею 0,0527га, кадастровий номер :07:001:0267, на території Лукашівської с/ради Запорізького р-ну Запорізької обл.., вартістю 55 525,00грн.; автомобіль «KIA Cerato», 2007р.в., р/н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 187 013,50грн. Загальна вартість спільного майна становить 2 000 484,50грн. Частка кожного з подружжя в спільному майні становить 1/2 вартістю 1 000 242,25грн. Титульним власником нерухомого майна є відповідач, власником автомобіля вона. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем не дійшли згоди щодо поділу цього майна, тому вона вимушена звернутись до суду з цим позовом.

Просить поділити спільне сумісне майно подружжя, виділити та визнати за нею право власності на 2-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 595 914,00грн.; земельну ділянку для індивідуального садівництва, загальною площею 0,0527га, кадастровий номер :07:001:0267, на території Лукашівської с/ради Запорізького р-ну Запорізької обл.., вартістю 55 525,00грн.; автомобіль «KIA Cerato», 2007р.в., р/н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 187 013,50грн., усього вартістю 838 452,50грн. Оскільки ця частка у вартісному показнику є меншою за частку відповідача на 161 789,75грн., просить визнати за нею еквівалентно цій різниці право на ідеальну частку в 4-кімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме 13,9% (139/1000 частки). Відповідачу відповідно просить виділити та визнати право власності на 86,1% (861/1000частки) в зазначеній квартирі вартістю 1 000509,55грн У разі неможливості зазначеного поділу визнати за кожною стороною право власності на 1/2 частку спільного сумісного майна.

Ухвалою суду від 19.06.2023р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання.

05.07.2023р. до суду надійшов зустрічний позов відповідача ОСОБА_2 , в якому він зазначив, що вони з позивачкою дійсно перебували в шлюбі, подружні відносини фактично припинені 04.11.2021р., офіційно шлюб розірваний 09.06.2022р. Обсяг та вартість майна, яке заявлено позивачкою до розподілу, він не заперечує. Разом з тим, нерухоме майно було зареєстровано за ним на підставі відповідних договорів купівлі-продажу і позивачка ніколи не заперечувала проти цього, оскільки усвідомлювала та була згодна, що воно придбано в основному за грошові кошти, які належали йому особисто.

Зокрема, щодо придбання 4-кімнатної квартири: 26.07.2005р. він разом із своїм батьком ОСОБА_4 продали спільну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 за 98 572,00грн., що еквівалентно 19500 доларів США. За отримані кошти він разом із своєю співмешканкою ОСОБА_5 придбали в рівних частках по частині квартиру за адресою: АДРЕСА_4 . Вже в період шлюбу з позивачкою 24.12.2011р. він за договором купівлі-продажу продав належну йому частину цієї квартири ОСОБА_5 за 171 769,00грн., що еквівалентно 21500 доларів США. Зазначені кошти є його особистою приватною власністю відповідно до п.1,3 ч.1 ст.57 СК України. В цей же день 24.12.2011р. вони з відповідачкою до цих коштів додали спільні кошти в сумі 68 231,00грн., з яких 20000,00грн. він отримав за договором безвідсоткової позики в ПАТ «Укрграфіт», та придбали 3-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_5 за 240 000,00грн, що еквівалентно 30000 доларів США, яка була зареєстрована за ним. Його особиста приватна власність в цій квартирі становить 71,5% (171 769,00грн х 100% /240 000,00грн) або 715/1000 або 143/200 часток. Інша частка 57/200 була їх спільною сумісною власністю і кожному з них належить по 57/400 часток квартири. Вказану квартиру він продав за договором купівлі-продажу 18.11.2015р.. за 427 880,00грн., з яких 143/200 часток або 305 934,20грн є його особистою приватною власністю, інші кошти в сумі 121 945,80грн. спільною сумісною власністю подружжя. В цей же день 18.11.2015р. він за договором купівлі-продажу придав 4-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за 6 41 820,00грн., з яких 427 880,00грн. - кошти, отримані від продажу квартири за адресою: АДРЕСА_5 , 213 940,00грн. спільні сумісні кошти подружжя, з яких 40 000,00грн отримані ним за договором безвідсоткової позики в Первинній організації профспілки металургів і гірників України в ПАТ «Укрграфіт»», 60 000,00грн в Запорізькому обласному комітеті профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості. Таким чином, спільні з позивачкою кошти на придбання цієї квартири становлять 335 885,80грн. (641 820,00грн його особисті кошти 305 934,20грн.), частка кожного 167 942,90грн (335 885,80грн./2). Усього в даній квартирі йому належить 473 877,10грн. (305 934,20грн+167 942,90грн) або 73,8% або 738/1000, що в грошовому еквівалентні на час розгляду справу становить 857 579,62грн. (1162032,00грн х73,8%). Частка позивачки в цій квартирі становить 262/1000 або в грошовому еквівалентні на час розгляду справу 304 452,38грн (1162032,00грн х26,2%).

Щодо придбання 2-кімнатної квартири: ще до шлюбу з позивачкою, 21.04.2010р. його мати ОСОБА_6 подарувала йому житловий будинок АДРЕСА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 його мати померла, батько був похилого віку та хворів, потребував догляду, тому він 18.01.2017р. продав цей житловий будинок за 481 445,00грн., які є його особистою приватною власністю і не підлягають розподілу. За ці кошти 18.01.2017р. він придбав за договором купівлі-продажу квартиру за адресою: АДРЕСА_7 за 360 000,00грн. Відповідно вказана квартира є також його особистою приватною власністю, незважаючи на те, що вона була оформлена на позивачку. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_4 12.08.2021р. за договором купівлі-продажу він продав квартиру по АДРЕСА_8 333,00грн., які є його особистою приватною власністю. В цей же день 12.08.2021р. за договором купівлі-продажу він придбав 2-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за 321 509,00грн., які є коштами, отриманими від продажу квартири по АДРЕСА_8 . Таким чином, зазначена 2-кімнатна квартира є його особистою приватною власністю та поділу не підлягає.

Після придбання 18.01.2017р. квартири за адресою: АДРЕСА_7 у нього залишились кошти в сумі 121 445,00грн. (481 445,00грн.- 360 000,00грн.), з яких він 27.10.2017р. за договором купівлі-продажу придбав земельну ділянку для індивідуального садівництва, загальною площею 0,0527га, кадастровий номер :07:001:0267, на території Лукашівської с/ради Запорізького р-ну Запорізької обл.., за 13000,00грн., у зв`язку з чим вказана земельна ділянка також є його особистою приватною власністю та не підлягає розподілу. Залишок його особистих коштів в сумі 108 445,00грн. (121 445,00грн.- 13000,00грн.) вони за спільною згодою з позивачкою вирішили витратили на придбання автомобіля «KIA Cerato», 2007р.в., р/н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Автомобіль вони придбали за 6550 доларів США або 237 695,90грн., додавши 80 000,00грн, які він отримав за безвідсотковою позикою в Запорізькому обласному комітеті профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості. Таким чином, спільна сумісна частка подружжя в цьому автомобілі становить в грошовому еквіваленті 129 250,90грн. (544/1000 часток) або по 64 625,45грн. (272/1000 часток) кожному. Його особиста приватна частка в цьому автомобілі становить в грошовому еквіваленті 108 445,00грн. або 45,6% або 456/1000 часток. Усього його частка в цьому автомобілі становить 728/1000 (456/1000 +272/1000) або 91/125 часток, що в грошовому еквіваленті на час розгляду справи становить 136 145,82грн. Позивачці належить 34/125 часток (125/125-91/125) або в грошовому еквіваленті на час розгляду справи 50 867,68грн.

Просить визнати за ним право особистої приватної власності на 2-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , земельну ділянку для індивідуального садівництва, загальною площею 0,0527га, кадастровий номер :07:001:0267, на території Лукашівської с/ради Запорізького р-ну Запорізької обл.., на 143/200 часток 4-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на 456/1000 часток автомобілю «KIA Cerato», 2007р.в., р/н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 . Також просить визнати за ним право власності на 57/400 часток у праві спільної сумісної власності подружжя на 4-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , 272/1000 часток у праві спільної сумісної власності подружжя на автомобіль «KIA Cerato», 2007р.в., р/н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 .

Ухвалою суду від 13.07.2023р. зустрічний позов ОСОБА_2 прийнятий до судового розгляду та об`єднаний в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1

08.08.2023р. до суду надійшов відзив позивачки ОСОБА_1 на зустрічний позов відповідача ОСОБА_2 , в якому вона позовні вимоги за зустрічним позовом не визнала повністю та зазначила, що в сімейному законодавстві діє презумпція спільності права власності подружжя на майно, придбане в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростовано одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільності майна, покладається на того з подружжя, який її оспорює. В даному випадку відповідач не надав належних, допустимих та достатніх доказів на спростування презумпції спільності майна подружжя, тому зазначене нею майно є спільною власністю сторін та підлягає поділу між ними в рівних частках. Також зазначила, що доводи відповідача про перебування на його утримання її сина від першого шлюбу є безпідставними, оскільки вона отримувала аліменти на утримання сина від його батька. Шлюбні відносини з відповідачем припинились 04.11.2021р. внаслідок вчинення останнім в стані алкогольного сп`яніння домашнього насильства щодо неї та їх малолітнього сина. Саме через це вона з двома неповнолітніми дітьми поспіхом переїхала в необлаштовану квартиру по АДРЕСА_9 , забравши лише особисті речі. Меблі та техніка, які також є їх спільним сумісним майном, залишились в квартирі по АДРЕСА_10 і протиправно утримується відповідачем. Вимог про їх поділ вона не заявляє через відсутність у неї підтверджуючих документів на це майно. Про існування у відповідача майна на праві особистої приватної власності їй стало відомо лише із зустрічного позову. Усе майно в період їх шлюбу було придбано за їх спільні заощадження, а не за особисті кошти відповідача. У них були достойні заробітки і вони мали можливість накопичити кошти на придбання квартири по АДРЕСА_11 . Також вона передала відповідачу для придбання цієї квартири дошлюбні заощадження в сумі 80тис.грн. Але відповідних доказів немає. В цій квартирі вони прожили повних 4 роки, здійснили в ній капітальний ремонт, внаслідок чого її вартість значно збільшилась і вони продали її в два рази дорожчі, ніж придбали. В цей же день також виключно за спільні кошти вони придбали 4-кімнатну квартиру по АДРЕСА_10 , де проживали до моменту припинення шлюбних відносин, провели в ній капітальний ремонт, придбали меблі та побутову техніку. Квартира по АДРЕСА_8 також придбана ними виключно за їх спільні кошти з метою подальшої здачі в оренду для отримання додаткового прибутку. Про те, що житловий будинок по АДРЕСА_6 , який вона завжди вважала будинком його батьків, було продано в той же день, що і куплена квартира по АДРЕСА_8 , вона не знала і не підозрювала. Куди відповідачем були витрачені кошти від продажу житлового будинку, їй невідомо. Оскільки батько відповідача дійсно хворів та потребував стороннього догляду, то вона не заперечувала проти його переселення до щойно придбаної квартири по АДРЕСА_8 . Цю квартиру нею було продано в 2021р., кошти передані відповідачу для придбання квартири по АДРЕСА_9 . Залишок коштів залишався у відповідача і їй до цього часу її частка їй не виділена. Земельна ділянка та автомобіль вони також придбали за спільні кошти. Той факт, що відповідач оформлював за місцем роботи позики на придбання житла та автомобіля, вона не заперечує, але ці кошти є їх спільною сумісною власністю та повертались ними з спільного бюджету. Просить в задоволенні зустрічного позову відмовити повністю, а первісний позов - задовольнити.

16.08.2023р. до суду надійшла відповідь відповідача ОСОБА_2 на відзив позивачки ОСОБА_1 на зустрічний позов, в якому він повністю підтримав свої зустрічні позовні вимоги та додатково зазначив, що під час сумісного життя з 23.04.2010р. по 09.01.2012р. з ОСОБА_1 та її сином вони проживали в орендованому житлі, сплачували орендну плату та комунальні послуги. Їх доходи у вигляді заробітної плати були невеликими і витрачались на їх спільні сімейні побутові потреби. Можливості накопичити майже 30тис. доларів США для придбання квартири по АДРЕСА_11 вони не мали. Основним джерелом коштів для придбання цієї квартири стали гроші в сумі 171 769,00грн. (21 500 доларів США), які він отримав від продажу своєї частки квартири по АДРЕСА_11 пороги, яка була його особистою приватною власністю. Про цей продаж ОСОБА_1 була обізнана, була присутня з ним у нотаріуса під час посвідчення договору купівлі-продажу, після чого вони разом поїхали до іншого нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_11 . Обидва правочини укладались в один і той же день. Жодних власних заощаджень для придбання цієї квартири позивачка йому не передавала. На придбання цієї квартири він також отримував на роботі безпроцентну позику в сумі 20тис.грн, яку потім повернув. Доводи позивачки, що вартість квартири по ул.Дніпровське шосе значно виросло з 240 000,00грн. до 427 880,00грн. за рахунок зробленого ними капітального ремонту, є недоведеними. Вартість квартири в національній валюті є збільшеною за рахунок зміни курсу долара США (в 2011р. 7,9893грн за 1 долар, в 2015р 23,9136грн за 1 долар). Фактично вказана квартира була продана ними за 18тис. доларів США. Вказані кошти повністю були витрачені на купівлю квартири по АДРЕСА_10 . Договори купівлі-продажу обох квартири посвідчувались у одного і того ж нотаріуса в один і той же день. Позивачка була присутня при їх посвідченні. Після купівлі цієї квартири капітального ремонту в ній вони не робили. Після фактичного припинення шлюбних відносин позивачка в грудні 2021р. повністю вивезла з квартири все їх спільне майно меблі та побутову техніку. Також позивачці було достовірно відомо про те, що його мати за декілька днів до їх весілля подарувала йому житловий будинок по АДРЕСА_6 . Цей будинок вони вирішили продати після смерті матері, щоб перевезти ближче до себе його батька похилого віку, який хворів та потребував стороннього догляду. Позивачка як дружина була присутня у нотаріуса при посвідченні договору купівлі-продажу будинку, потім вони разом поїхали до іншого нотаріуса для укладання договору купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_8 , яка знаходилась у будинку порядку з їхнім. Вони ніколи б не купили цю квартиру, якщо б не продали житловий будинок. В цій квартирі був зареєстрований та проживав його батько до своєї смерті. Квартира була зареєстрована на ім`я позивачки за рекомендацією нотаріуса, щоб не сплачувати податок на розкіш. Потім цю квартиру вони продали і в той же день за виручені гроші купили 2-кімнатну квартиру на АДРЕСА_9 . Обставини придбання земельної ділянки та автомобілю є аналогічними тим, що викладені в зустрічному позові.

19.08.2023р. надійшли письмові пояснення відповідача ОСОБА_2 по суті спору аналогічні тим, що викладені ним в зустрічному позові та відповіді на відзив на зустрічний позов.

Ухвалою суду від 21.09.2023р. підготовче провадження закрито, справа призначена для розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Єрмоленко В.А. первісний позов підтримали повністю, зустрічний не визнали повністю з підстав, викладених в заявах по суті. Просять первісний позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Мосіна О.В. первісний позов не визнали повністю, зустрічний позов підтримали повністю з підстав, викладених в заявах по суті. Просять в задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (ст.370 ЦК України).

Зокрема, згідно з ч.1,2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно з ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ст.69-71 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

При цьому, відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.04.2010р. (арк.22).

Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.23).

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 09.06.2022р., яке набрало законної сили 12.07.2022р., шлюб розірвано (арк.24-26).

Згідно з Свідоцтвом про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 автомобіль «KIA Cerato», 2007р.в., р/н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 23.02.2018р. зареєстрований на праві власності за позивачкою ОСОБА_1 (арк.27).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.05.2023р. (арк.28-30) за відповідачем ОСОБА_2 на праві власності зареєстровані:

1) 12.08.2021р. 2-кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.08.2021р. приватним нотаріусом ЗМНО Федосенко К.О., реєстровий №1088;

2) 27.10.2017р. земельна ділянка для індивідуального садівництва, загальною площею 0,0527га, кадастровий номер :07:001:0267, на території Лукашівської с/ради Запорізького р-ну Запорізької обл.., на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27.10.2017р. приватним нотаріусом ЗМНО Кияниця Н.В., реєстровий №3853;

3) 18.11.2015р. 4-кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.11.2015р. приватним нотаріусом ЗМНО Якіб`юк Ю.А., реєстровий №3205.

Згідно із висновками про ринкову вартість майна, складеними суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 , станом на 30.05.2023р. ринкова вартість:

- 4-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1 162 032,00грн. (арк.6),

- 2-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , -595 914,00грн. (арк.8),

- земельної ділянки для індивідуального садівництва, загальною площею 0,0527га, кадастровий номер :07:001:0267, на території Лукашівської с/ради Запорізького р-ну Запорізької обл.., - 55 525,00грн. (арк.10),

- автомобілю «KIA Cerato», 2007р.в., р/н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , -187 013,50грн. (арк.12).

Також судом встановлено, що батьками відповідача ОСОБА_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (арк.64).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (арк.65).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк.66).

Згідно з копією паспорта ОСОБА_4 був зареєстрований з 04.10.2005р. по 13.02.2017р. в житловому будинку АДРЕСА_6 , з 13.02.2017р. по день смерті в квартирі АДРЕСА_12 (арк.168-171).

Відповідно до постанови Президіуму Запорізького обласного комітету профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості від 26.10.2015р. ОСОБА_2 була виділена безвідсоткова позика на поліпшення житлових умов в сумі 60тис грн. на 12 місяців з наступним щомісячним її погашенням (арк.67).

Відповідно до постанови Президіуму Запорізького обласного комітету профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості від 20.02.2018р. ОСОБА_2 була виділена поворотна фінансова допомога для придбання автомобіля в сумі 80тис грн. на 8 місяців з наступним щомісячним її погашенням (арк.68).

Згідно з довідкою Запорізького обласного комітету профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості від 27.06.2023р. отримана ОСОБА_2 поворотна фінансова допомога в сумі 60тис.грн та 80тис.грн була повністю повернута ним на рахунок організації (арк.69).

Відповідно до постанови Президіуму профспілкового комітету первинної організації профспілки металургів та гірників в ПАТ «Укрграфіт» від 22.10.2015р. ОСОБА_2 була виділена безвідсоткова позика на поліпшення житлових умов в сумі 40тис грн. на 12 місяців з наступним щомісячним її погашенням (арк.70-73).

Згідно з довідкою ПАТ «Укрграфіт» від 29.06.2023р. ОСОБА_2 була виділена безпроцентна позика в розмірі 20тис грн., яка повернута ним шляхом утримання із заробітної плати з січня 2012р. по грудень 2013р. (арк.74).

Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 26.07.2005р. приватним нотаріусом ЗМНО Сосіменко Ю.П., реєстровий №3097, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 продали квартиру АДРЕСА_13 за 98 572,00грн., які продавці отримали готівкою повністю до підписання цього договору (арк.75).

Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 24.12.2011р. приватним нотаріусом ЗМНО Пянтковською О.Г., реєстровий №8582, ОСОБА_2 продав ОСОБА_5 належну йому 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_4 , за 171 769,00грн., що еквівалентно 21500 доларів США, які продавець отримав повністю до підписання цього договору (арк.77).

Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 24.12.2011р. приватним нотаріусом ЗМНО Соха О.Б., реєстровий №1612, ОСОБА_2 придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , за 240 000,00грн., які продавці отримали від покупця повністю до підписання цього договору. Договір посвідчено зі згоди дружини покупця ОСОБА_2 ОСОБА_1 (арк.78).

Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 18.11.2015р. приватним нотаріусом ЗМНО Якіб`юк Ю.А., реєстровий №3202, ОСОБА_2 продав квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , за 427 880,00грн., які покупець сплатив до підписання цього договору шляхом перерахування на поточний рахунок № НОМЕР_5 в ЗРВ ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» на ім`я ОСОБА_2 . Договір посвідчено зі згоди дружини продавця ОСОБА_2 ОСОБА_1 (арк.81-82).

Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 18.11.2015р. приватним нотаріусом ЗМНО Якіб`юк Ю.А., реєстровий №3205, ОСОБА_2 придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за 641 820,00грн., які покупець сплатив продавцям до підписання цього договору шляхом перерахування на поточний рахунок № НОМЕР_6 в ЗРВ ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» Договір посвідчено зі згоди дружини покупця ОСОБА_2 ОСОБА_1 (арк.83-85).

Згідно з договором дарування, посвідченим 21.04.2010р. приватним нотаріусом ЗМНО Тимофєєвою Л.О., реєстровий №188, ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_6 (арк.86-88).

Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 18.01.2017р. приватним нотаріусом ЗМНО Вовк І.І., реєстровий №146, ОСОБА_2 продав житловий будинок АДРЕСА_6 за 481 445,00грн., які покупець перерахував на рахунок продавця в ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» до підписання цього договору (арк.89-82).

Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 18.01.2017р. приватним нотаріусом ЗМНО Єдемською-Фастовець О.О., реєстровий №63, ОСОБА_1 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_7 за 360 000,00грн., які покупець сплатила продавцям до підписання цього договору шляхом перерахування на рахунок продавців. Договір посвідчено зі згоди чоловіка покупця ОСОБА_1 ОСОБА_2 (арк.91-92).

Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 27.10.2017р. приватним нотаріусом ЗМНО Кияницею Н.В., реєстровий №3853, ОСОБА_2 придбав земельну ділянку для індивідуального садівництва, загальною площею 0,0527га, кадастровий номер :07:001:0267, на території Лукашівської с/ради Запорізького р-ну Запорізької обл.., за 13 000,00грн., які покупець сплатив продавцю готівкою до підписання цього договору. Договір посвідчено зі згоди дружини покупця ОСОБА_2 ОСОБА_1 (арк.93-95).

Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 12.08.2021р. приватним нотаріусом ЗМНО Бугрім О.В., реєстровий №2530, ОСОБА_1 продала квартиру за адресою: АДРЕСА_7 за 779 333,00грн., які покупець сплатила продавцю до підписання цього договору шляхом перерахування на поточний рахунок № НОМЕР_7 в АТ КБ «Глобус». Договір посвідчено зі згоди чоловіка продавця ОСОБА_1 ОСОБА_2 (арк.96-97).

Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 12.08.2021р. приватним нотаріусом ЗМНО Федосенком К.О., реєстровий №1088, ОСОБА_2 придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за 321 509,00грн., які покупець сплатив продавцю повністю до підписання цього договору шляхом їх перерахування на банківський рахунок. Договір посвідчено зі згоди дружини покупця ОСОБА_2 ОСОБА_1 (арк.98-100).

Згідно з довідкою профспілкового комітету первинної організації профспілки металургів та гірників в ПрАТ «Укрграфіт» заробітна плата ОСОБА_2 становила: в 2014р. 57796,13грн., в 2015р 198429,77грн, в 2016р. 227837,24грн, в 2017р 308195,83грн, в 2018р 401737,16грн, в 2019р 398206,77грн. (арк.102).

Згідно з довідками ПрАТ «Укрграфіт» від 23.06.2023р. заробітна плата ОСОБА_2 становила: в 2010р 48314,58грн, в 2011р 56872,10грн, в 2012р 58267,31грн, в 2013р 56441,77грн, в 2014р. 30577,99грн., в 2015р 66336,27грн, в 2016р. 90234,26грн, в 2017р 98789,07грн, в 2018р 123107,26грн, в 2019р 116407,03грн. (арк.103-112).

Згідно з довідками ПрАТ «Укрграфіт» від 26.06.2023р. заробітна плата ОСОБА_1 становила: в 2010р -43594,53грн, в 2011р 58396,87грн, в 2012р 20159,55грн, в 2013р 61702,49грн, в 2014р. 91344,07грн., в 2015р 133624,80грн, в 2016р. 159230,33грн, в 2017р 199656,20грн, в 2018р 201620,84грн, в 2019р 238932,80грн., в 2020р 303579,91грн, в 2021р 277263,33грн (арк.129-140).

Згідно з довідкою ПрАТ «Укрграфіт» від 18.07.2023р. ОСОБА_1 отримувала аліменти від ОСОБА_8 на сина ОСОБА_9 в розмірі 25% з усіх видів доходу з 15.10.2009р. по 09.12.2010р. (арк.144).

Згідно з розписками ОСОБА_1 отримувала безпосередньо від ОСОБА_8 аліменти на сина ОСОБА_9 в розмірі 25% від заробітної плати: 11.07.2017р. 800,00грн, 15.02.2018р. 930,00грн, 17.01.2019р. 1525,00грн., 09.03.2020р. 1527,50грн., 15.01.2021р. 1197,50грн (арк.145-149).

Згідно з квитанціями ОСОБА_1 протягом 2011р. січень 2012р. перераховувала грошові кошти ОСОБА_10 щомісячно в середньому по 500,00грн. (арк.186-198).

Згідно з рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 19.06.2013р. в порядку поділу спільного сумісного майна ОСОБА_8 та ОСОБА_1 визнано за останньою право власності на 7/100 частин квартири АДРЕСА_14 та стягнуто з неї на користь ОСОБА_8 судовий збір в сумі 3373,11грн. (арк.199-200).

Згідно з розписками ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_8 17.01.2019р. та 29.07.2020р. відповідно 188,00грн та 152,50грн в рахунок поточного платежу за кредитним договором від 16.08.2007р. (арк. 226-229).

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що вони з матір`ю ОСОБА_12 були кумами, вона хрестила його сина. Вони тривалий час знались родинами, товаришували, гостювали, святкували родинні та інші свята. З ОСОБА_13 одружився десь в 2010р. після того, як розлучився з ОСОБА_14 (Варава). Перед весіллям мати ОСОБА_15 подарувала йому свій будинок на АДРЕСА_6 , щоб забезпечити його майбутнє. Квартиру по АДРЕСА_11 з ОСОБА_16 купили після того, як ОСОБА_15 продав Дані свою частку в квартирі по АДРЕСА_11 пороги. Після смерті матері ОСОБА_15 продав будинок на АДРЕСА_6 та купив квартиру на АДРЕСА_8 для батька. Він особисто приймав участь в перевезенні речей з будинку до квартири. Батько ОСОБА_15 помер через рік після дружини. Потім ОСОБА_15 продав квартиру, де жив батько, та купив квартиру на ОСОБА_17 , машину та дачу. Гроші на машину та дачу залишились ще від продажу будинку по АДРЕСА_11 також продав та купив відразу більшу квартиру по АДРЕСА_10 . Він ще просив у них з дружиною позичити гроші на цю квартиру, оскільки йому не вистачало. Але у них не було таких грошей. ОСОБА_16 знала про те, що у ОСОБА_15 є житловий будинок та частина спільної квартири з ОСОБА_14 . Про обставини продажу, купівлі квартир він знав від батьків ОСОБА_15 та від нього. З ОСОБА_16 щодо їх майна він не розмовляв. Чи вкладалась вона в придбання квартир, йому невідомо.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що він є двоюрідним братом ОСОБА_2 , знає його дружину ОСОБА_16 . В шлюбі вони були з 2010р. До цього шлюбу ОСОБА_15 проживав з ОСОБА_19 в їх спільній квартирі по АДРЕСА_11 пороги. Після розлучення ОСОБА_15 виїхав з тієї квартири, а ОСОБА_20 залишилась, вони домовились, що вона сплатить ОСОБА_15 вартість його частки. Потім, коли вже ОСОБА_15 з ОСОБА_16 були у шлюбі, ОСОБА_20 купила у Кості його частку квартири, після чого він відразу за ці кошти купив квартиру по АДРЕСА_11 , оскільки до цього вони з ОСОБА_16 жили в орендованих квартирах, власної не мали. Вони спілкувались з цього приводу між собою і він знає, що квартира по АДРЕСА_11 була куплена за кошти ОСОБА_15 від квартири по АДРЕСА_11 пороги. Інших коштів на це в родині не було. Угоди укладались усі в один і той же день. ОСОБА_16 знала про кошти, які витрачались. Вони разом в колі родичів та друзів святкували цю подію, обговорювали звідки кошти на квартиру. В квартирі по АДРЕСА_11 жили 4-5 років, потім вирішили розширити житлову площу, бо народився спільний син ОСОБА_21 . Тому вони продали цю квартиру та купилу більшу на АДРЕСА_10 . Будинок на АДРЕСА_6 був їх родинним, потім там жили батьки ОСОБА_15 . Його мати перед весіллям з ОСОБА_16 подарувала будинок ОСОБА_15 . Після смерті матері ОСОБА_15 продав будинок та купив квартиру на АДРЕСА_8 для свого старого та хворого батька, щоб він ближче до нього. Про це йому відомо із спільних розмов. Він також допомагав ОСОБА_15 перевозити батька та речі з будинку в квартиру. В цій квартирі були і ОСОБА_15 , і ОСОБА_16 . Вона знала, що будинок був оформлений на ОСОБА_15 . Від продажу будинку залишились ще кошти, за які потім, десь через рік, ОСОБА_15 купив дачу та автомобіль. Про це він знає від ОСОБА_15 , вони спілкувались про те, що хотіли купити машину та дачу. Батько ОСОБА_15 прожив в квартирі недовго, знає, що потім ОСОБА_15 продав ту квартиру та купив іншу по АДРЕСА_9 . Знає, що ОСОБА_15 брав ще позики на роботі для купівлі квартир та машини. Про кошти, за які куплялось майно, він знає від ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , кожна подія не була не поміченою, вони святкували, вітали.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що його дружина та мати ОСОБА_15 були давніми подругами, воно тривалий час спілкувались родинами, товаришували. Про обставини життя ОСОБА_15 йому здебільшого було відомо від матері ОСОБА_15 та від нього. З ОСОБА_16 бачились на спільних заходах, але не спілкувались. ОСОБА_15 з ОСОБА_16 одружились в 2010р. і перед весіллям мати ОСОБА_15 подарувала йому свій будинок на АДРЕСА_6 . Коли мати померла, він продав будинок і купив квартиру, ближче до себе, для батька, бо той хворів і не хотів залишатись один в будинку. Квартиру купив дешевше, ніж продав будинок. Костя казав, що залишались ще кошти і він потім купив на них дачу, машину. Але на машину вже не вистачало коштів, він брав позику та додав ще кошти. За скільки саме ОСОБА_15 купив дачу та машину, він не знає. Коли ОСОБА_15 одружився з ОСОБА_16 , у них не було власного житла, у ОСОБА_15 була частка квартири по АДРЕСА_11 пороги. Він продав її через рік після одруження та в той же день купив квартиру по АДРЕСА_11 , де вони жили родиною з ОСОБА_16 4 роки. Ще ОСОБА_15 брав позику на купівлю цієї квартири, у них питав в борг, але у них не було таких грошей. Потім вони продали цю квартиру та купили на ОСОБА_23 більшу, де ОСОБА_15 проживає до цього часу.

Свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що була доброю знайомою матері ОСОБА_15 , вони часто спілкувались з нею по телефону чи зустрічались. Добре та довго знає ОСОБА_15 , його дружину ОСОБА_16 ніколи не бачила та не спілкувалась з нею. Але зі слів матері ОСОБА_15 знає, що ОСОБА_16 корисна жінка, яка скористалась ОСОБА_15 , прийшла до нього з боргами. Тому мати ОСОБА_15 і подарувала йому перед весіллям житловий будинок на АДРЕСА_6 , щоб він не дістався ОСОБА_16 . Про дарунок будинку їй особисто казала мати ОСОБА_15 перед весіллям в присутності інших знайомих. Також мати ОСОБА_15 розповідала їй, що у ОСОБА_15 була частка квартири, де він жив з ОСОБА_14 5 років. Потім ця дівчина купила у ОСОБА_15 його частку квартири, а він відразу купив іншу квартиру. Потім продав її та купив більшу 4-кімнатну. Про продаж будинку по АДРЕСА_6 вона знає від ОСОБА_15 , він подзвонив їй та розповів, що продає будинок, щоб купити квартиру та перевезти ближче до себе хворого батька, мати вже померла тоді. Також він розповідав їй, що купив за гроші від будинку дачу та машину.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

В межах цієї цивільної справи позивачка ОСОБА_1 просить поділити спільне сумісне майно подружжя: 2-кімнатну квартиру по АДРЕСА_9 , земельну ділянку для індивідуального садівництва (дачу), автомобіль «KIA Cerato», р.н. НОМЕР_1 , виділивши їй 2-кімнатну квартиру по АДРЕСА_9 , автомобіль «KIA Cerato», усього вартістю 838 452,50грн. і в рахунок різниці їх з відповідачем часток визнати за нею право власності на 139/1000 частки 4-кімнатної квартири, відповідачу ОСОБА_2 відповідно виділити та визнати право власності на 861/1000 частки в зазначеній квартирі. У разі неможливості такого поділу просила визнати за кожною стороною право власності на 1/2 частку спільного сумісного майна.

Відповідач ОСОБА_2 , заперечуючи проти цих вимог, подав зустрічний позов, в якому просив визнати за ним право особистої приватної власності на 2-кімнатну квартиру по АДРЕСА_9 , земельну ділянку для індивідуального садівництва (дачу), на 143/200 часток 4-кімнатної квартири по АДРЕСА_10 , на 456/1000 часток автомобілю «KIA Cerato», р.н. НОМЕР_1 , вказуючи на те, що це майно, хоча і придбано в період шлюбу з позивачкою, але за його особисті кошти. Також просив визнати за ним право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, а саме, 57/400 часток 4-кімнатної квартири по АДРЕСА_15 часток автомобіля «KIA Cerato».

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає первісний позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню кожний.

Суд виходить з того, що за загальними засадами регулювання сімейних відносин шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї, що включає в себе їх рівність і у майнових відносинах. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Конструкція ст.60 СК України передбачає застосування презумпції спільності майна подружжя, в силу якої набуте за час шлюбу майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, незалежно від того, що один із них не мав самостійного заробітку (доходу).

Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Однак сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Так, згідно з п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Наведене дає правову можливість визнати майно не спільною, а особистою власністю, якщо воно набуто подружжям під час перебування у зареєстрованому шлюбі, проте за особисті кошти, за умови доведення обставин, необхідних для спростування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Тобто, заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява, одного з подружжя, про те, що річ була куплена на її особисті кошти, не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною.

Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17, постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17.

Вирішуючи цей спір, оцінивши надані відповідачем ОСОБА_2 докази на спростування презумпції спільності майна подружжя, про поділ якого позивачка ОСОБА_1 заявила первісний позов, суд частково погоджується з доводами відповідача та вважає доведеним, що 2-кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 та частина 4-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 придбані відповідачем ОСОБА_2 , хоча і під час перебування в шлюбі з позивачкою ОСОБА_1 , однак за особисті кошти відповідача, тому не є об`єктами спільної сумісної власності сторін і не підлягають поділу між ними за первісним позовом.

Так, судом достовірно встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 на праві власності, набутому до реєстрації шлюбу з позивачкою ОСОБА_1 , належав житловий будинок АДРЕСА_6 . Цей будинок за відповідним договором купівлі-продажу відповідач продав 18.01.2017р. за 481 445,00грн., які є його особистою приватною власністю. В цей же день, 18.01.2017р. за договором купівлі-продажу за 360 000,00грн. на ім`я позивачки ОСОБА_1 зі згоди чоловіка ОСОБА_2 була придбана квартира за адресою: АДРЕСА_7 .

В подальшому, а саме, 12.08.2021р. за договором купівлі-продажу квартира по АДРЕСА_8 була продана за 779 333,00грн. і в цей же день, 12.08.2021р. за договором купівлі-продажу за 321 509,00грн. на ім`я відповідача ОСОБА_2 зі згоди дружини ОСОБА_1 була придбана 2-кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Оцінивши вказані обставини, суд приходить до висновку, що спірна квартира по АДРЕСА_9 була набута відповідачем ОСОБА_2 у власність в результаті відповідних правочинів купівлі-продажу належної йому нерухомості за рахунок належних йому особистих коштів, первісним джерелом походження яких був продаж житлового будинку по АДРЕСА_6 , який належав відповідачу на праві особистої приватної власності до шлюбу з позивачкою ОСОБА_1 .

Вирученої в результаті продажу житлового будинку суми коштів в розмірі 481 445,00грн. було цілком достатньою для придбання квартири по АДРЕСА_16 000,00грн., а виручених в результаті продажу цієї квартири коштів в розмірі 779 333,00грн. було цілком достатньою для придбання квартири по АДРЕСА_9 за 321 509,00грн.

Договори купівлі-продажу укладались в один і той же день. При цьому, розрахунок між продавцем та покупцем за усіма договорами купівлі-продажу здійснювався шляхом перерахування коштів з/на банківські рахунки в одній банківській установі до підписання договору.

Вказані обставини підтверджуються наданими відповідачем ОСОБА_2 письмовими доказами копіями нотаріально посвідчених договору дарування, договорів купівлі-продажу, які суд вважає належними та допустимими.

Жодних доказів, які б спростували вказані обставини, позивачка ОСОБА_1 та її представник суду не подали.

В судовому засіданні позивачка не змогла пояснити, куди були витрачені кошти від продажу відповідачем житлового будинку в той же день, коли на її ім`я було придбано квартиру по АДРЕСА_8 , враховуючи при цьому, що розрахунок між продавцем та покупцем за обома договорами купівлі-продажу здійснювався шляхом перерахування коштів через банківські рахунки. Позивачка зазначила, що їй не було відомо про наявність у відповідача права власності на житловий будинок та його продаж, що є сумнівним з огляду на тривалість спільного проживання сторін на момент вчинення цих правочинів, наявність у них на той час взаємних почуттів та довірливих стосунків, про що зазначали свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 та не спростовано позивачкою.

Сама по собі реєстрація права власності на квартиру по АДРЕСА_8 на ім`я позивачки ОСОБА_1 не є безумовною підставою вважати цю квартиру, а потім і квартиру по АДРЕСА_9 спільною сумісною власністю сторін.

Таким чином, суд вважає, що 2-кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить відповідачу ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності і не підлягає поділу між сторонами.

Щодо 4-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , то судом також достовірно встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 на праві власності, набутому до реєстрації шлюбу з позивачкою ОСОБА_1 , належала 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_4 , яку він 24.12.2011р. продав за договором купівлі-продажу за 171 769,00грн. (еквівалентно 21500 доларів США), які він отримав від покупця готівкою повністю до підписання договору і які є його особистими коштами.

В цей же день 24.12.2011р. на ім`я відповідача ОСОБА_2 зі згоди дружини ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу за 240 000,00грн. була придбана 3-кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_5 . Розрахунок між продавцем та покупцем проведений готівкою до підписання договору.

Як встановлено судом, на купівлю квартири по АДРЕСА_11 були витрачені грошові кошти в сумі 171 769,00грн., які є особистими коштами відповідача ОСОБА_2 , вирученими від продажу належної йому особистої нерухомості 1/2 частини квартири по АДРЕСА_11 пороги, інша частина коштів 68 231,00грн. є спільними сумісними коштами сторін, з яких 20000,00грн. були отримані відповідачем ОСОБА_2 за місцем роботи в ПАТ «Укрграфіт» як безпроцентна позика та повернута ним під час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 за рахунок спільного бюджету.

При цьому, позивачка ОСОБА_1 , заперечуючи факт витрачання коштів від продажу частки квартири ОСОБА_2 по АДРЕСА_11 , в подальшому під час судового розгляду все-таки визнала такий факт.

Доводи відповідача ОСОБА_2 про неможливість придбання 24.12.2011р. (майже через 1,6 роки після одруження) квартири по АДРЕСА_11 виключно за спільні сумісні кошти сторін підтверджуються ще й тим, що за наданими суду довідками розмір їх заробітної плати склав в 2010р.: позивачки - 43 594,53грн., відповідача 48 314,58грн, в 2011р.: позивачки 58 396,87гр., відповідача 56 872,10грн., усього 207 178,08грн., що є меншим за вартість придбаної квартири 240 000,00грн., враховуючи до того ж, наявність на той час у позивачки неповнолітнього сина від першого шлюбу, який проживав спільно зі сторонами, оренда житла, здійснення інших витрат, що сторонами не заперечувалось під час судового розгляду.

Вказані обставини підтверджуються наданими відповідачем ОСОБА_2 копіями нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу, довідками про розмір його заробітної плати, про отримання позики та її повернення, а також наданими позивачкою ОСОБА_1 довідками про розмір її заробітної плати, які суд вважає належними та допустимими.

Жодних відомостей про наявність у сторін інших джерел для заощадження коштів для придбання квартири по АДРЕСА_11 в спільну сумісну власність подружжя матеріали справи не містять.

Враховуючи вказане, суд вважає, що частка особистої приватної власності відповідача ОСОБА_2 за рахунок витрачення його особистих коштів в придбаній 24.12.2011р. квартирі по АДРЕСА_11 становить 72% або 72/100 частин (171769,00грн. х100% / 240000,00грн.), 28% або 28/100 частин квартири належало сторонами на праві спільної сумісної власності.

В подальшому, 18.11.2015р. ОСОБА_25 зі згоди дружини ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу продав квартиру по АДРЕСА_11 880,00грн., які отримав від покупця до підписання договору шляхом перерахування на його поточний рахунок в ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», і в цей же день придбав на своєї ім`я зі згоди дружини ОСОБА_1 4-кімнатну квартиру по АДРЕСА_10 820,00грн., які як покупець сплатив продавцям до підписання договору також шляхом перерахування на поточний рахунок в ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень».

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що на купівлю квартири по АДРЕСА_10 були витрачені грошові кошти в сумі 427 880,00грн., виручені від продажу квартири по АДРЕСА_11 , з яких 72% або 72/100 частин є особистими коштами відповідача ОСОБА_2 (вкладені ним в придбання цієї квартири внаслідок продажу особистої нерухомості - 1/2 частини квартири по АДРЕСА_11 , а саме 308 073,60грн (72% х 100% / 427 880,00грн.), 28% або 28/100 частин є спільними коштами сторін, а саме 119 806,40грн (28% х 100% /427 880,00грн.).

Крім того, в придбання квартири по АДРЕСА_10 сторонами були вкладені спільні кошти в сумі 213 940,00грн. (641 820,00грн. - 427 880,00грн.), з яких 40 000,00грн отримані відповідачем ОСОБА_2 за договором безвідсоткової позики в Первинній організації профспілки металургів і гірників України в ПАТ «Укрграфіт»», 60 000,00грн в Запорізькому обласному комітеті профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості. Обидві позики були повернуті відповідачем під час перебування сторін у шлюбі за рахунок спільного бюджету.

Отже, загалом розмір спільних коштів сторін, витрачених на придбання квартири по АДРЕСА_10 вартістю 641 820,00грн., становить 333 746,40грн (119 806,40грн. + 213 940,00грн.) або 52% або 52/100 частин (333 746,40грн. х 100% / 641 820,00грн.). Доля особистих коштів відповідача ОСОБА_2 в придбанні квартири по АДРЕСА_10 становить 308 073,60грн. або 48% або 48/100 частин (308 073,60грн. х 100% / 641 820,00грн.).

Таким чином, суд вважає, що 48/100 частин 4-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , належить відповідачу ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності і не підлягає поділу між сторонами, а 52/100 частин цієї квартири є спільною сумісною власністю сторін та підлягає поділу між ними в рівних частках по 1/2, тобто кожному по 26/100 частин (52/100 / 2).

В той же час, відповідач ОСОБА_2 всупереч вимогам ст.12,13,81 ЦПК України не надав суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів тому, що залишок коштів, виручених від продажу ним 18.01.2017р. належного йому на праві особистої приватної власності житлового будинку по АДРЕСА_6 , був повністю витрачений на купівлю 27.10.2017р. земельної ділянки в с.Лукашівка Запорізького р-ну (дача) та частково на купівлю 23.02.2018р. автомобілю «KIA Cerato».

Пояснення свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 в цій частині суд не бере до уваги, оскільки вказаним свідкам обставини придбання цього майна відомі зі слів відповідача ОСОБА_2 , з яким ці свідки підтримують тісні родинні та дружні стосунки, і їх пояснення не підтверджуються сукупністю інших належних та допустимих доказів.

При цьому, згідно з наданими обома сторонами довідками про розмір їх заробітної плати в зазначений період вони мали дохід, який дозволяв їм придбати земельну ділянку за 13 000,00грн. та автомобіль за 6500 доларів США (еквівалентно 237 695,90грн.) за спільні заощадження. Так, заробітна плата відповідача в 2016р. становила 318 071,50грн (227 837,24грн + 90 234,26грн.), в 2017р. - 406 984,90грн. (308195,83грн +98 789,0грн), позивачки в 2016р. 159 230,33грн., в 2017р. - 199 656,20грн.

Крім того, згідно з наданими відповідачем ОСОБА_2 документами для придбання автомобіля він в лютому 2015р. отримав за місцем роботи безпроцентну позику в сумі 80 000,00грн., яка була повністю повернута ним під час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 за рахунок спільного бюджету.

Отже, придбання вказаного майна за особисті кошти відповідача ОСОБА_2 є припущенням, на чому не може ґрунтуватись доказування.

На підставі вищевказаного, доводи відповідача ОСОБА_2 про належність йому на праві особистої приватної власності вказаної земельної ділянки та частково вказаного автомобіля суд вважає недоведеними і відповідно презумпцію належності цього майна сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя не спростованою.

Таким чином, суд приходить до висновку про визнання спільною сумісною власністю сторін земельної ділянки для індивідуального садівництва, загальною площею 0,0527га, кадастровий номер :07:001:0267, на території Лукашівської с/ради Запорізького р-ну Запорізької обл.., та автомобілю «KIA Cerato», 2007р.в., р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , які підлягають поділу між сторонами в рівних частках по 1/2 кожному.

Ухвалюючи рішення, суд також виходить з того, що в силу положень ч.5 ст.71 СК України спільне сумісне майно подружжя ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

В постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі №6-2565цс16 зазначено, що в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених ч.5 ст.71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

На підставі вказаного, враховуючи, що 52/100 частин квартири за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка для індивідуального садівництва в Лукашівської с/ради Запорізького р-ну та автомобіль «KIA Cerato», р.н. НОМЕР_1 , які визнані судом спільним сумісним майном сторін, є неподільними, позивачка ОСОБА_1 , заявляючи вимогу, зокрема, про виділ їй в натурі земельної ділянки та автомобілю, не внесла на депозитний рахунок суду грошову компенсацію вартості частки відповідача ОСОБА_2 в цьому майні, останній також не заявляв вимог про отримання ним такої компенсації, суд вважає необхідним визнати за сторонами в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право на власності на 1/2 ідеальну частку у вказаному майні.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що первісний позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково, визнавши спільним сумісним майном подружжя: 1) 52/100 частини квартири АДРЕСА_17 ) земельну ділянку для індивідуального садівництва, загальною площею 0,0527га, кадастровий номер :07:001:0267, на території Лукашівської с/ради Запорізького р-ну Запорізької обл.., 3) транспортний засіб «KIA Cerato», 2007р.в., р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

В порядку поділу цього спільного сумісного майна подружжя слід визнати за ОСОБА_1 право власності на: 1) 26/100 частин квартири АДРЕСА_17 )1/2 частину земельної ділянки для індивідуального садівництва, загальною площею 0,0527га, кадастровий номер :07:001:0267, на території Лукашівської с/ради Запорізького р-ну Запорізької обл.., 3) 1/2 частину транспортного засобу «KIA Cerato», 2007р.в., р/н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . В іншій частині позову слід відмовити.

Також суд вважає, що зустрічний позов ОСОБА_2 слід задовольнити частково, визнавши за ним право особистої приватної власності на: 1) 48/100 частин квартири АДРЕСА_18 , 2) квартиру АДРЕСА_19 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя слід визнати за ОСОБА_2 право власності на: 1) 26/100 частин квартири АДРЕСА_17 )1/2 частину земельної ділянки для індивідуального садівництва, загальною площею 0,0527га, кадастровий номер :07:001:0267, на території Лукашівської с/ради Запорізького р-ну Запорізької обл.., 3)1/2 частину транспортного засобу «KIA Cerato», 2007р.в., р/н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . В іншій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути зі сторін понесені ними витрати по сплаті судового збору кожному пропорційно задоволеній частині їх позовів.

Так, при поданні до суду первісного позову про поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 8052,00грн, керуючись пп.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Однак суд вважає, що судовий збір повинен був сплачений нею відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 вказаного Закону в розмірі 10 002,42грн. (1% ціни позову 1 002 242,25грн, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Тобто позивачкою недоплачено судовий збір в сумі 1950,42грн (10 002,42грн. - 8052,00грн.) і ця сума підлягає стягненню з неї на користь держави.

У зв`язку з частковим задоволенням первісного позову ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_2 на її користь підлягає стягненню сума судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Зокрема, позивачка ОСОБА_1 первісно заявила позовні вимоги на суму 1 002 242,25грн, однак суд задовольнив позов на суму 423 261,07грн (визнав за нею право власності на 26/100 частин 4-кімнатної квартири по АДРЕСА_10 вартістю 302 128,32грн (1 162 032,00грн. х 26%/ 100%), на 1/2 частину земельної ділянки вартістю 27 626,00грн. (55 525,00грн. /2), на 1/2 частину автомобілю вартістю 93 506,75грн. (187 013,50грн /2).

Доля задоволених позовних вимог становить 42% від заявлених (423 261,07грн. х100% / 1 002 242,25грн.)

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 4201,02грн. (10 002,42грн. х 42% / 100%).

При поданні зустрічного позову про визнання права особистої приватної власності та поділ спільного сумісного майна подружжя відповідач ОСОБА_2 сплатив судовий збір в розмірі 13 420,00грн. (в максимальному розмірі, визначеному пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

У зв`язку з частковим задоволенням зустрічного позову ОСОБА_2 з позивачки ОСОБА_1 на його користь підлягає стягненню сума судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Зокрема, відповідач ОСОБА_2 первісно заявив позовні вимоги про визнання за ним права власності на майно на загальну суму 1 645 164,45грн (2-кімнатна квартира по АДРЕСА_9 вартістю 595 914,00грн, земельна ділянка вартістю 55 525,00грн., 738/1000 частин 4-кімнатної квартири по АДРЕСА_10 вартістю 857 579,62грн ( 1 162 032,00грн. / 1000 х 738), 91/125 частин автомобіля вартістю 136 145,83грн ( 187 013,50грн /125 х 91).

Суд задовольнив зустрічний позов на загальну суму 1 576 950,43грн (визнав за ним право особистої приватної власності на 2-кімнатну квартиру по АДРЕСА_9 вартістю 595 914,00грн, 48/100 частин 4-кімнатної квартири по АДРЕСА_10 вартістю 557 775,36грн (1 162 032,00грн. х 48/100), право власності в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя на 26/100 частин 4-кімнатної квартири по АДРЕСА_10 вартістю 302 128,32грн (1 162 032,00грн. х 26%/ 100%), 1/2 частину автомобіля вартістю 93 506,75грн (187 013,50грн /2), частину земельної ділянки вартістю 27 626,00грн (55 525,00грн. /2).

Доля задоволених зустрічних позовних вимог становить 95,85% від заявлених (1 576 950,43грн х100% / 1 645 164,45грн.).

Таким чином, з позивачки ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 12863,07грн. (13 420,00грн. х 95,85% / 100%).

Керуючись ст.15,16, ЦК України, ст.2,7,57,60,61,69-71 СК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати спільним сумісним майном подружжя:

- 52/100 частини квартири АДРЕСА_18 ,

-земельну ділянку для індивідуального садівництва, загальною площею 0,0527га, кадастровий номер :07:001:0267, на території Лукашівської с/ради Запорізького р-ну Запорізької обл..,

- транспортний засіб «KIA Cerato», 2007р.в., р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , право власності на:

- 26/100 частин квартири АДРЕСА_18 ,

-1/2 частину земельної ділянки для індивідуального садівництва, загальною площею 0,0527га, кадастровий номер :07:001:0267, на території Лукашівської с/ради Запорізького р-ну Запорізької обл..,

-1/2 частину транспортного засобу «KIA Cerato», 2007р.в., р/н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , на користь держави недоплачену суму судового збору за подання первісного позову в розмірі 1950,42грн. (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят гривень 42 копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , витрати по сплаті судового збору за подання первісного позову в розмірі 4201,02грн. (чотири тисячі двісті одна гривня 02 копійки).

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 , право особистої приватної власності на:

- 48/100 частин квартири АДРЕСА_18 ,

- квартиру АДРЕСА_19 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 , право власності на:

- 26/100 частин квартири АДРЕСА_18 ,

-1/2 частину земельної ділянки для індивідуального садівництва, загальною площею 0,0527га, кадастровий номер :07:001:0267, на території Лукашівської с/ради Запорізького р-ну Запорізької обл..,

-1/2 частину транспортного засобу «KIA Cerato», 2007р.в., р/н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_9 , витрати по сплаті судового збору за подання зустрічного позову в розмірі 12 863,07грн. (дванадцять тисяч вісімсот шістдесят три гривні 07 копійки).

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.12.2023р.

Суддя Н.А. Мурашова

14.12.2023