Справа № 141/269/23
Провадження №2/141/75/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Климчука С.В.

при секретарі судового засідання Бугайчук Ю.С.,

за участю сторін:

позивач не з`явився,

представника позивача адвоката Попель Д.В.,

відповідач не з`явилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №141/269/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за минулий час (в режимі відеоконференції),

У С Т А Н О В И В:

14.04.2023 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за минулий час.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 проживав у цивільному шлюбі із ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 .

Стосунки між позивачем та відповідачем поступово погіршувались та в кінці 2020 року сторони розійшлись. Спочатку дитина ОСОБА_3 залишився на утриманні матері, однак в подальшому, коли позивач дізнався про невідповідне утримання і виховання дитини та разом з органом опіки було доведено неналежне виконання батьківських обов`язків зі сторони відповідача ОСОБА_2 , дитина перейшла на повне утримання позивача ОСОБА_1 .

Позивач разом з дитиною переїхав та проживав у АДРЕСА_1 , однак на даний час, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, позивач та його дитина були вимушені виїхати з місця проживання для забезпечення безпеки життя і здоров`я дитини та продовжують проживати за адресою АДРЕСА_2 .

З часу переїзду дитини до позивача та станом на момент подачі позову жодної допомоги на утримання дитини зі сторони відповідача не було надано, ніяких коштів не надсилалось, ОСОБА_3 повністю перейшов на утримання батька. Відповідач ухиляється від покладеного на неї у відповідності до ст. 180 СК України обов`язку утримувати свою дитину, оскільки відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, а саме на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо.

За вказаних обставин, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за минулий час, починаючи з моменту проживання сина з позивачем та початку перебування дитини на повному утриманні батька, а саме з 11.01.2022, коли було доведено факт проживання батька з сином, що підтверджується актом депутата Бучанської міської ради про встановлення факту проживання, по дату подачі позовної заяви до суду.

Ухвалою суду від 19.04.2023 провадження у справі № 141/269/23 відкрито, розгляд справи вирішено проводити 23.05.2023 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

02.05.2023 до суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив представника відповідача адвоката Андрєєва М.А. від 02.05.2023 на позовну заяву, відповідно до змісту якого адвокат Андрєєв М.А. просить суд відмовити у задоволенні позову у справі № 141/269/23 в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що з 2019 року після сварки з позивачем ОСОБА_2 разом з дітьми, у тому числі з ОСОБА_3 , переїхала проживати у м. Шостка. Після переїзду позивач жодного разу не приїздив побачити дітей, а лише через деякий час, придбавши телефон сину ОСОБА_3 , почав з ним спілкуватись по телефону, при цьому, ОСОБА_2 не перешкоджала спілкуванню батька з сином. Оскільки сторони спільно не проживали, 01.12.2021 рішенням виконавчого комітету Шосткинської міської ради було затверджено висновок про визначення способу участі батька у вихованні дітей. В подальшому, за домовленістю з відповідачем та на виконання висновку комісії сторони домовились, що ОСОБА_1 забере сина на зимові канікули не раніше 24.12.2021 та поверне не пізніше 09.01.2022. Відповідач постійно спілкувалася з сином та 09.01.2022, під час спілкування з дитиною було виявлено, що позивач не збирається повертати дитину, а тому 10.01.2022 відповідач звернулась до поліції із заявою про невиконання ОСОБА_1 приписів висновку про участь батька у вихованні дітей та неповернення дитини до місця його постійного проживання. 17.01.2022 відповідач особисто приїхала до місця перебування її сина, щоб побачитись з ним, однак поспілкуватись з сином позивач не дозволив. Зареєстроване місце проживання, за яким знаходився ОСОБА_3 до його викрадення, було саме м. Шостка разом із ОСОБА_2 . Дитина навчається у Шосткинській загальноосвітній школі та є учнем Шосткинської дитячої музичної школи. Викрадення дитини порушило звичайний ритм життя не тільки дитини, але й відповідача, якій внаслідок вказаних подій було завдано моральну шкоду, у зв`язку з чим ОСОБА_2 було подано позов до Солом`янського районного суду міста Києва, відповідачем у даній справі є ОСОБА_1 , а позовними вимогами є відібрання викраденої дитини та повернення її матері, визначення місця проживання дитини, стягнення моральної шкоди. У справі № 760/2096/22 ухвалою суду від 17.02.2022 вжито заходи забезпечення позову, які діють на даний час, якими зобов`язано ОСОБА_1 , зокрема, утриматися від самовільної (без відома матері) зміни місця реєстрації та місця навчання дитини, а також неухильно дотримуватися рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради № 365 від 01.12.2021 про затвердження висновку про визначення способу участі батька у вихованні дітей (крім випадків, коли вказане рішення буде змінено або скасовано у встановленому законодавством порядку). ОСОБА_1 систематично не виконує судове рішення про забезпечення позову. Наслідком невиконання ОСОБА_1 ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 17.02.2022 стало відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3, постановлення ухвали про застосування заходів процесуального примусу з невиконання заходів забезпечення позову від 24.03.2023 та відкриття кримінального провадження з приводу можливого умисного невиконання ОСОБА_1 ухвали, що набрала законної сили, або перешкоджання її виконанню.

На підставі викладеного, враховуючи систематичне невиконання ОСОБА_1 судового рішення про забезпечення позову, самовільну зміну місця реєстрації (проживання) дитини без відома матері, адвокат Андрєєв М.А. вважає, що стягнення аліментів за минулий період є безпідставним, а тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також 02.05.2023 до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача адвоката Андрєєва М.А. від 02.05.2023 про зупинення провадження у справі № 141/269/23 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 760/2096/22.

Судове засідання, призначене на 23.05.2023, не відбулось та було відкладено на 15.06.2023, у зв`язку з проходженням судді Климчука С.В. підготовки голів і заступників голів апеляційних судів, місцевих загальних судів, господарських та адміністративних судів, що проводиться Національною школою суддів України згідно з Календарним планом підготовки суддів для підтримання кваліфікації на 2023 в період з 22.05.2023 по 24.05.2023.

22.05.2023 та 24.05.2023 до суду надійшли відповідні клопотання позивача ОСОБА_1 від 22.05.2023 та від 24.05.2023 про долучення додаткових доказів до справи.

Ухвалою суду від 15.06.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Андрєєва М.А. від 02.05.2023 про зупинення провадження у цивільній справі № 141/269/23 до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі №760/2096/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відібрання дитини та повернення її матері, визначення місця проживання дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, треті особи: Виконавчий комітет Шосткинської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації.

Також в судовому засіданні 15.06.2023 було оголошено перерву до 04.07.2023, з метою дослідження доказів, на які посилається представник позивача поданих до суду згідно клопотань позивача ОСОБА_1 від 22.05.2023 та від 24.05.2023, а також надання часу для подання до суду оригіналу акту депутата Бучанської міської ради про встановлення факту проживання.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлена про час, день та місце судового розгляду справи, в судове засідання 04.07.2023 повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, жодних заяв чи клопотань суду не подала. При цьому, ухвалою суду від 22.06.2023 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Андрєєва М.А. про проведення судового засідання у справі № 141/268/23 в режимі відеоконференції, однак на зв`язок адвокат Андрєєв М.А. не вийшов з невідомих суду причин.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, з`ясувавши думку представника позивача, з урахуванням конкретних обставин справи, а також наявності доказів своєчасного та належного повідомлення відповідача про час, день та місце розгляду справи, доходить висновку про можливість розгляду справи № 141/269/23 за відсутності відповідача ОСОБА_2 та її представника.

У судовому засіданні 04.07.2023 представник позивача адвокат Попель Д.В. позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов повністю з підстав, викладених у позовній заяві, а також суду пояснив, що у акті депутата Бучанської міської ради про встановлення факту проживання допущено технічно помилку, а саме невірно зазначено рік складення акту, оскільки правильна дата складення акту 11.01.2022, а тому просив стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини за минулий час, починаючи з 11.01.2022 по дату подання позовної заяви у твердій грошовій сумі в розмірі 50% від прожиткового мінімуму, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого батьківського обов`язку щодо матеріального утримання дитини.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи № 141/269/23, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із свідоцтва про народження (повторного) серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до акта депутата Бучанської міської ради на звернення заявника ОСОБА_1 від 11.01.2022, депутатом Бучанської міської ради Козаком І.О. по виборчому округу № 3 проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання за адресою АДРЕСА_1 , власником вказаного майна є ОСОБА_1 . В ході обстеження було встановлено, що дійсно, зі слів сусідів, в АДРЕСА_1 проживають, однак не зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки № 531- від 28.03.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичним місцем проживання/перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є АДРЕСА_2 . Законний представник, що супроводжує малолітню дитину, недієздатну особу або особу, дієздатність якої обмежено: ОСОБА_1 .

Також відповідно до довідки № 531- від 28.03.2023 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, наявної у матеріалах справи № 141/268/23, фактичним місцем проживання/перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є АДРЕСА_2 .

Згідно довідки № НОМЕР_2 , виданої 30.08.2018 сектором реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шосткинської міської ради про реєстрацію місця проживання, місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , з 30.08.2018.

Відповідно до акту від 27.05.2021 про обстеження умов проживання житла, розташованого за адресою АДРЕСА_4 , за вказаною адресою проживають ОСОБА_2 , мати; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , донька; ОСОБА_6 , баба. Умови проживання добрі, згідно норм, у квартирі чисто. Вихованням дітей займається виключно мати, діти розвинені, мають охайний зовнішній вигляд, під наглядом.

Зі змісту довідки № 3, виданої 14.01.2022 Шосткинською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 8 Шосткинської міської ради Сумської області, вбачається, що ОСОБА_3 дійсно навчається у 2-Б класі вказаного навчального закладу.

Як вбачається з інформації про родину учня 1-Б класу ОСОБА_3 , родина складається з трьох осіб: матері ОСОБА_2 , сина ОСОБА_3 (учня 1-Б класу) та доньки ОСОБА_5 (відвідує ЗДО «Росинка»). Вихованням дітей займається виключно мати ОСОБА_2 , яка приділяє достатню увагу вихованню своїх дітей. Батько дітей, ОСОБА_1 , зі слів ОСОБА_2 , проживає в місті Києві, жодного разу не з`являвся в школі, не спілкувався ні очно, ні телефоном з класним керівником та іншими вчителями, які викладають у 1-Б класі.

Також згідно довідки КЗ «Шосткинська дитяча музична школа № 1» від 14.04.2022 № 1, ОСОБА_7 дійсно навчається у вказаному навчальному закладі у 1 класі по фаху «фортепіано».

Відповідно до довідки № 601, виданої 10.11.2022 Одеським ліцеєм з початковою школою та гімназією «Школа мрії», ОСОБА_3 навчається у 3-Б класі вказаного навчального закладу на дистанційній формі навчання.

Згідно характеристики № 151 від 15.02.2023 на батька здобувача освіти ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , складену Одеським ліцеєм з початковою школою та гімназією «Школа мрії», батько бере значну участь у житті сина у питанні здобуття освіти, приділяє належну увагу вихованню та освіті дитини, дбає про його здоров`я, мораль, культурний розвиток. Підтримує постійний зв`язок із навчальним закладом.

Відповідно до довідки Бучанської дитячої школи мистецтв ім. Левка Ревуцького № 32 від 07.11.2022, ОСОБА_7 з 01.09.2022 дійсно навчається у вказаному навчальному закладі на народному відділі (акордеон).

Як вбачається з висновку Центру клінічної та спеціальної психології, психотерапії від 14.03.2023, проведеного за результатами психологічної діагностики ОСОБА_3 , психологічний та інтелектуальний розвиток дитини відповідає віковій нормі, наявні симптоми наслідків психотравмуючих ситуацій, які виражені в фіксації на відчутті переживань приниження, осоромленості, незахищеності, що може негативно вплинути на особистісний розвиток дитини; у дитини сформоване негативне ставлення до матері ОСОБА_2 , за результатами дослідження дитина виявляє бажання проживати з батьком ОСОБА_1 .

Органом досудового розслідування неодноразово було внесено відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 , у тому числі 22.12.2021 за фактом можливого незаконного отримання ОСОБА_2 виплат з Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради (номер кримінального провадження 0000245); від 31.05.2022 щодо отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_3 (номер кримінального провадження № 0000227); 09.07.2022 за фактом нанесення невідомою особою тілесних ушкоджень ОСОБА_3 (номер кримінального провадження 0001016); 07.04.2021 за фактом побиття 15.03.2021 ОСОБА_3 під час учбового процесу (номер кримінального провадження 0000018).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 20.03.2023 житла, розташованого за адресою АДРЕСА_4 , за вказаною адресою проживають ОСОБА_2 , мати; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , донька; ОСОБА_6 , баба. Умови проживання добрі, згідно норм, чисто, затишно. У сім`ї добрі стосунки, панує взаєпомовага один до одного, мати та бабуся приділяють належну увагу і турботу щодо різностороннього розвитку дівчинки. Світлана чисто та охайно одягнута, налаштована на активне та позитивне ставлення до життя та навчання, дуже сумує за братиком.

16.05.2023 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області у справі № 589/2165/23 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 24.04.2023 і до повноліття дитини.

Як вбачається з висновку про визначення способу участі батька у вихованні дітей, затвердженого рішенням виконавчого комітету Шосткинської міської ради № 365 від 01.12.2021, органом опіки та піклування Шосткинської міської ради було визначено способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме призначено ОСОБА_1 зустрічі з дітьми щотижня з 18:00 год п`ятниці по 21:00 год кожної неділі за місцем проживання та реєстрації дітей, а також визначено, що батько може забирати дітей по місцю фактичного його проживання на час канікул при умові: заздалегідь попереджати матір дитини, дотримуватись режиму дня дитини, враховуючи фізіологічні особливості дитини згідно її віку, повертати дітей на початок учбового процесу та враховувати стан здоров`я дитини.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17.02.2023 у справі № 760/2096/22 вжито заходи забезпечення позову, якими зобов`язано ОСОБА_1 утриматися від вчинення перешкод у будь-який спосіб (шляхом ізоляції дитини, відібрання у неї телефону, заборони спілкування тощо) у спілкуванні ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 телефоном; утриматися від самовільної (без відома матері) зміни місця реєстрації та місця навчання дитини; неухильно дотримуватися рішення виконавчого комітету Шосткинської міської ради № 365 від 01.12.2021 про затвердження висновку про визначення способу участі батька у вихованні дітей (крім випадків, коли вказане рішення буде змінено або скасовано у встановленому законодавством порядку).

21.02.2022 на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 17.02.2022 у справі № 760/2096/22 було відкрито виконавче проводження № 68734973 стосовно боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Солом`янського районного суду від 24.03.2023 у справі № 760/2096/22 відносно ОСОБА_1 застосовано заходи процесуального примусу, у зв`язку з невиконанням зобов`язань, покладених на нього ухвалою суду від 17.02.2022.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації № 108-4759 від 28.04.2023, орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , 2014 року народження, з батьком, ОСОБА_1 .

30.06.2023 рішенням Солом`янського районного суду міста Києва у справі № 760/2096/22 позов ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 10000 грн, в іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено, визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з батьком ОСОБА_1 . Станом на 04.07.2023 зазначене рішення суду законної сили не набрало.

Як вбачається з довідки № 26-122, виданої 28.06.2023 Якимівським старостинським округом № 26 Оратівської селищної ради, ОСОБА_1 , 1969 року народження, та його син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживають як внутрішньо переміщені особи в АДРЕСА_2 з 05.03.2022 по теперішній час.

Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним.

Згідно із ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України).

Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Поряд з цим, стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами визначено статтею 194 СК України.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Системний аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести:

а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача;

б) ухилення відповідача від надання утримання дитині.

Верховий Суд, зокрема, у своїх постановах від 19.12.2019 у справі №635/6268/18, від 27.01.2020 у справі № 672/198/19 та від 29.01.2020 у справі № 756/14483/18 висловився, що ухилення від сплати аліментів - це винна протиправна поведінка, тобто свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто із вимогою про сплату коштів необхідних для утримання дитини.

Суд зауважує, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому, метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина першастатті 80 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як установлено судом та вбачається з матеріалів справи № 141/269/23, позивачем ОСОБА_1 та його представником не надано суду жодних належних доказів про вжиття заходів щодо одержання аліментів з ОСОБА_2 на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 11.01.2022 по день подання позову до суду (14.04.2023) та неможливості їх одержання у зв`язку з ухиленням відповідача від їх сплати, а також доказів безпосереднього ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги на утримання дитини за вказаний період.

Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.

Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

За загальним правилом, визначеним СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів з особистих мотивів.

Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтвердженні офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, а за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.

Аналогічну правову позицію викладено й у постанові Верховного Суду від 18.05.2020 по справі № 215/5867/17, згідно якої ч. 2 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести такі обставини як вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення відповідача від надання утримання дитині.

Таким чином, оскільки матеріали справи № 141/269/23 не містять достатніх та належних доказів того, що позивач вживав до подачі позову до суду належних заходів щодо одержання аліментів з відповідача, доказів ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання малолітньої дитини, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову, у зв`язку з його недоведеністю.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи та заперечення сторін, викладені ними у позові, відзиві на позов та клопотаннях про долучення документів, а також усні пояснення представника позивача, надані ним у судовому засіданні, фактично стосуються спору між сторонами про визначення місця проживання дитини, який перебував на розгляді Солом`янського районного суду міста Києва (справа № 760/2096/22), та, в свою чергу, не спростовують висновків суду й встановлених судом фактичних обставин справи №141/269/23 і не можуть впливати на законність даного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а в задоволенні позовних вимог відмовлено, питання щодо стягнення судового збору у справі № 141/269/23 судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 150, 180, 191 СК України, ст.ст. 4, 12, 18, 76-82, 89, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Копію рішення направити відповідачеві згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Повний текст рішення суду виготовлено 10.07.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_5 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_6 )

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстрована по АДРЕСА_7 ).

Суддя С.В. Климчук