Справа № 306/284/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 липня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Кожух О.А.,

суддів Собослоя Г.Г., Готри Т.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2023 року (суддя Ганчак Л.Ф.) у справі №306/284/23 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У лютому 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.07.2008 ОСОБА_2 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг та підписав анкету - заяву № б/н від 19.07.2008, цим самим підтвердивши свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Заявою відповідача підтверджується й той факт, що він повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Договір, укладений з відповідачем є договором приєднання, порядок укладення якого передбачений ст. 634 ЦК України.

Банк зазначав, що договір про надання банківських послуг є змішаним договором, містить у собі умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

За умовами вказаного договору позичальнику відкрито кредитний рахунок, видано кредитну картку з установленим кредитним лімітом у розмірі, що вказано у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, доданій до позовної заяви.

Посилався на те, що згідно з пунктами 3.2 та 3.3 Договору, на підставі яких позичальник при укладенні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку.

Банк зазначав, що надалі збільшено ОСОБА_2 розмір кредитного ліміту до 13000,00 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.12.2020.

Позивач вважає, що ОСОБА_1 , яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є його спадкоємцем, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначено: АДРЕСА_1 .

10.08.2022 позивачем була направлена претензія кредитора до Свалявської державної нотаріальної контори та 05.09.2022 отримана відповідь.

Вважав, що відповідач прийняла спадщину, так як не відмовилась від неї у шестимісячний строк від дня відкриття спадщини.

16.09.2022 до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Оскільки ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконував, Банк нарахував йому заборгованість станом на 28.12.2020 (дату смерті позичальника) у розмірі 12 865,26 гривень, що є заборгованістю за простроченим тілом кредиту.

Посилаючись на дані обставини, Банк просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 12 865,26 грн, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Заочним рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 14.03.2023 у задоволенні позову Банку відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, Банк подав на нього апеляційну скаргу. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із позичальником на час відкриття спадщини, є відповідач, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача. Зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що відповідачка не мешкала разом з померлим позичальником за адресою своєї реєстрації на момент відкриття спадщини, а відтак, вважає, що саме реєстрація спадкоємця за місцем проживання спадкодавця на час його смерті свідчить про «автоматичне прийняття спадкоємцем/відповідачем спадщини». Вказує, що з огляду на предмет судового спору до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин про розмір боргових зобов`язань боржника на день відкриття спадщини, а до обов`язків спадкоємців у разі заперечення ними заявлених позових вимог розмір своєї відповідальності перед кредитором, а саме, розміру майна, успадкованого спадкоємцем. Зазначає, що судом першої інстанції не було встановлено яке саме спадкове майно залишилося після смерті померлого позичальника, його вартість, та чи покриває вартість спадкового майна розмір заборгованості спадкодавця, крім цього, місцевий суд справу із нотаріальної контори не витребував та дійсні обставини справи не встановив.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 19.07.2008 між Банком та ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 36 та зворот).

Згідно вказаної анкети-заяви ОСОБА_2 було зазначено у відповідному полі розмір бажаного кредитного ліміту за платіжною карткою 3100 грн.

20.10.2017 позичальнику було збільшено кредитний ліміт до 13000 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картки (а.с.35).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер,що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 (а.с.53).

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на день смерті ОСОБА_2 , загальний розмір заборгованості позичальника визначено в сумі 12 865,26 грн (а.с. 6-21).

22.07.2022 позивач направив претензію кредитора №SAMDN50OTC000926672 до Свалявської державної нотаріальної контори, в якій просив повідомити чи заводилася спадкова справа після померлого боржника, включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком, надіслати інформацію стосовно звернення з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого, а також відомості про осіб (ПІБ та адреса), які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також які вже прийняли спадщину.

Листом від 26.08.2022 №1213/01-16 Свалявською державною нотаріальною конторою позивача повідомлено, що нотаріальна контора не може надати інформацію про спадкоємців майна померлого ОСОБА_2 , оскільки згідно ст. 8 Законом України «Про нотаріат» банки відсутні в переліку тих органів, установ та організацій, яким нотаріусм мають надавати інформацію. Крім цього, повідомлено, що згідно книг реєстрації спадкових справ та алфавітних книг реєстрації спадкових справ з 2020 по 2022 роки, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 станом на 26.08.2022 не заведена (а.с.58 та зворот).

06.09.2022 позивачем направлено лист - претензію від 06.09.2022 на адресу ОСОБА_1 , згідно з якого позивач пред`явив свої вимоги до спадкоємця за законом (а.с.59).

На обґрунтування того, що відповідач є спадкоємцем за померлим позичальником, Банком надана лише копія паспорту позичальника ОСОБА_2 із адресою реєстрації: АДРЕСА_2 (а.с.50), і копія паспорту відповідача із такою самою адресою реєстрації (а.с.52 зворот).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що із наданих матеріалів не можна зробити висновок, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , так як із паспорту померлого ОСОБА_2 вбачається, що той перебував у шлюбі з ОСОБА_3 ; родинні зв`язки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не встановлені та не підтверджені представником позивача; правоустановчі документи на майно за адресою: АДРЕСА_2 у позивача відсутні, а тому вважав за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, з огляду на наступне.

Зі смертю позичальника зобов`язання із повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст 1258).

За правилами статей 1281, 1282 ЦК України (у редакції чинній на момент смерті позичальника) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У будь-якому випадку підлягає з`ясуванню коло осіб, які не лише визначені в законі або в заповіті як спадкоємці, але й прийняли спадщину у спосіб, визначений законом. Такий висновок зумовлений застереженням статті 1281 ЦК України щодо пред`явлення кредитором вимог лише до тих спадкоємців, які прийняли спадщину.

Спадкоємець успадковує разом із правами спадкодавця його обов`язки, а тому саме від об`єму успадкованих прав та обов`язків залежить вибір спадкоємця щодо прийняття спадщини чи відмови від неї.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і на їх правильність не впливають.

Так, довід апеляційної скарги про те, що відповідач є спадкоємцем, оскільки постійно проживала разом із позичальником на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, є безпідставним. Так, згідно даних, вказаних у паспорті ОСОБА_2 , він ІНФОРМАЦІЯ_2 , і у паспорті міститься відмітка, що у червні 1972 року було зареєстровано шлюб із ОСОБА_3 , 1956 рку народження (а.с.49-50). ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з липня 1985 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 , 1962 р.н. (а.с.51-52). Банком не доведено та не обґрунтовано, що відповідач є спадкоємцем померлого позичальника на підставі відносин спорідненості або шлюбу, дійсного на момент відкриття спадщини - що вона є родичем ОСОБА_5 , яка могла бути закликана до спадкоємства за законом за відповідною чергою, або що на неї ОСОБА_5 було складено заповіт.

Позиція Банку, яка зводиться до того, що оскільки відповідач і померлий позичальник були зареєстровані за однією адресою, відтак відповідач прийняла спадщину за спадкодавцем, суперечать положенням матеріального закону, що регулює спірні правовідносини.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги стосовно того, що до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин про розмір боргових зобов`язань боржника на день відкриття спадщини, а до обов`язків спадкоємців у разі заперечення ними заявлених вимог розмір своєї відповідальності перед кредитором, а саме розміру майна, успадкованого спадкоємцем, оскільки вказані обставини зобов`язаний доводити Банк.

Колегія суддів зазначає, що згідно Листа Свалявської державної нотаріальної контори від 26.08.2022 №1213/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 заведена не була.

Отже, доказів того, що ОСОБА_1 набула статусу спадкоємця ОСОБА_2 нема. Клопотань про витребування відповідних даних апеляційна скарга не містить. Тому, за наведених обставин, підстав для покладення на відповідача обов`язку задовольнити вимоги кредитора померлої особи - немає.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для скасування рішення суду - немає. Відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, п. 1 ч. 1 ст.374, ст. 375, ст. ст.381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 липня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: