Справа № 754/8754/23
У Х В А Л А

Іменем України

05 липня 2023 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження, вивчивши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група «Лекс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шарков Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через представника - адвоката Завгородню Наталію Сергіївну, звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група «Лекс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шарков Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису № 835 від 13.01.2022 таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти стягнуті у виконавчому провадженні № 68672642 у сумі 3283.86 грн.

У позовній заяві представник позивача просить суд звільнити позивача від сплати судового збору, вказуючи на те, що позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі № 743/1481/21.

Відповідно до приписів ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, які пов`язані із порушенням їх прав.

При цьому, пункт 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 743/1481/21 заначається, що при стягненні за виконавчим написом нотаріуса боржник не позбавлений права на захист своїх прав. Стягнення провадиться в рамках виконавчого провадження, яке дозволяє боржнику користуватися правом захисту, в тому числі судового. Предметом позову в таких справах є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі.

Таким чином, позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Також у вказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що споживач, що звернувся до суду з позовом про захист своїх прав, звільнений від сплати судового збору як за подання позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, так і на наступних стадіях цивільного процесу.

Водночас, у постанові Верховного Суду від 12 серпня 2020 року у справі № 638/6060/18 йдеться про необхідність суду з`ясувати, чи пов`язаний позов з порушенням прав споживача. Так, колегія суддів Верховного Суду відхилила аргумент касаційної скарги про те, що позов стосується захисту прав споживача, оскільки позивач не зазначив жодних доводів та доказів того на які саме потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб, в чому полягало порушення прав позивача як споживача.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено у зв"язку зі стягненням заборгованості за Договором № 200474510 від 10.03.2016, укладеним між позивачем та ПАТ «Банк Михайлівський».

До позовної заяви додано заяву (оферту) № 200474510 від 10.03.2016, згідно з якою позивач має намір укласти з Банком Договір про надання та використання платіжної картки (Договір про Картку). У вказаній заяві не зазначається, що таке отримання картки та встановлення кредитного ліміту направлено на споживчі потреби позивача, або для задоволення його особистих економічних та побутових потреб.

Таким чином, позивачем при зверненні до суду не доведено, що порушені його права, як споживача в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 22 вказаного Закону.

З огляду на зазначене суд відмовляє позивачу у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Частиною четвертою статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з положеннями п.1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в сумі - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 1 січня 2023 року набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», яким визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2684,00 грн.

Позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру, за що має бути сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. та одну вимогу майнового характеру, за яку сума сплаченого судового збору має складати 1073,60 грн.

Отже, для усунення недоліків позивачу слід надати докази сплати судового збору у розмірі 2147,20 грн.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Керуючись ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-правова група «Лекс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шарков Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в частині визначення розміру судових витрат (судового збору) шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК