Справа № 359/5824/23
Провадження № 2/359/1997/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді - Яковлєвої Л.В.,

при секретарі - Русан А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи : Лиманська міська рада Донецької області, Перша бориспільська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

16 червня 2023 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом звернувся адвокат Лашутін С.О. в інтересах ОСОБА_1 , з проханням: визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 на один місяць після набрання рішенням суду законної сили.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 87 років померла мати позивача ОСОБА_3 у м. Лиман Донецької області. Після її смерті відкрилась спадщина на майно за заповітом. Так, 22 лютого 2019 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно заповіла своїм дітям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках. В результаті повномасштабного вторгнення держави-агресора на територію України м. Лиман Донецької області на дату спливу шестимісячного терміну відкриття спадщини було тимчасово окуповане і в подальшому в Донецькій області взагалі відсутній нотаріат. У зв`язку з окупацією рідного місті позивач вимушена була виїхати, залишивши все майно, на підконтрольну Україні територію. Після виїзду позивач телефонувала до нотаріуса, який до бойових дій знаходився у м. Лиман Донецької області та під час розмови нотаріус повідомив, що на час війни реєстри Луганської та Донецької області закрито, будь-які нотаріальні дії виконати не можливо, строки прийняття спадщини призупинені. Брат позивача ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса у м. Львові, на що отримав аналогічну інформацію. Коли позивач приїхала в м. Бориспіль Київської області, то одразу не звернулася до нотаріуса у зв`язку із похилим віком, юридичною необізнаністю, станом здоров`я, який дуже погіршився з причини пережитих обстрілів та втрати майна, що залишилось на території м. Лиман Донецької області. 05 червня 2023 року позивач звернулась до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, але їй було відмовлено у зв`язку з пропущенням встановленого законодавством строку та рекомендовано звернутися до суду. З цих підстав позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2023 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

22 вересня 2023 року ухвалою суду замінено відповідача Лиманську міську раду Донецької області на належного відповідача ОСОБА_2 та змінено процесуальний статус Лиманської міської ради Донецької області на третю особу, яка не заявляє самостійних позовних вимог.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, натомість позивач та її представник подали до суду заяви з проханням слухати справу без їхньої участі, позовні вимоги повністю підтримують та просять задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, розгляд справи провести без його участі.

Від третьої особи Першої бориспільської державної нотаріальної контори надійшов лист, відповідно до якого просять справу слухати без участі їхнього представника, при вирішенні питання покладаються на думку суду.

Від третьої особи Лиманської міської ради Донецької області також надійшов лист, відповідно до якого просять прийняти рішення за наявними матеріалами справи у відповідності до вимог чинного законодавства та просять справу слухати без участі їхнього представника.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Приписами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини.

Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року (серія А, № 303А, п. 2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 10 грудня 2021 року Лиманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністер-ства юстиції (м. Харків).

Родинні відносини між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_3 підтверджує-ться копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на майно. За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 22 лютого 2019 року, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках кожному.

В результаті повномасштабного вторгнення держави-агресора на територію України м. Лиман Донецької області на дату сливу шестимісячного терміну відкриття спадщини було тимчасово окуповане і в подальшому в Донецькій області взагалі відсутній нотаріат.

У зв`язку з окупацією м. Лиман Донецької області позивач вимушена була виїхати до м. Бориспіль Київської області, що підтверджується довідкою № 3249- від 26 травня 2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Після того, як позивач приїхала в м. Бориспіль Київської області, то одразу не звернулася до нотаріуса у зв`язку із похилим віком, юридичною необізнаністю, станом здоров`я, який дуже погіршився з причини пережитих обстрілів та втрати майна, що залишилось на території м. Лиман Донецької області.

05 червня 2023 року позивач звернулась до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, але їй було відмовлено у зв`язку з пропущенням встановленого законодавством строку та рекомендовано звернутися до суду.

Згідно листа державного нотаріуса Першої бориспільської державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у нотаріальній конторі не заводилась.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`активними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне воле вияв-лення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Таким чином, відповідно до наведених вище положень цивільного законодавства України для набуття прав щодо вступу в спадщину, на спадкоємця покладається вимога подати відповідну заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк.

Позивач у термін, встановлений ст. 1270 ЦК України, не звернулася до нотаріальної контори за оформленням та отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Поважними причинами пропуску строку визначеного для прийняття спадщини позивач зазначає те, що хворіла і вважала, що якщо вона проживала та доглядала за ОСОБА_5 , мала складений заповіт на її користь і не подала заяву про відмову від прийняття спадщини, то вважається такою, що прийняла спадщину.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що позивач з поважних причин пропустила строк, встановлений законом для прийняття спадщини. Крім того, суд вважає, що оскільки спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 не відкривалася, спадщина ніким не прийнята, заяв про відмову від спадщини позивач не подавала, спадщина не визнана судом відумерлою, в інший спосіб, крім як звернутися до суду із позовом про визначення додатко-вого строку для прийняття спадщини та відновити своє порушене право позивач не може.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 1 (один) місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст. 141, 263-265 ЦПК України, ст. 1216, 1217, 1222, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи : Лиманська міська рада Донецької області, Перша бориспільська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в 1 (один) місяць з моменту набрання законної сили даним рішенням суду, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 08 грудня 2023 року.

Суддя Л.В. Яковлєва