Справа № 1505/4916/2012
№ провадження 6/495/72/2023
УХВАЛА

Про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду

"07" липня 2023 р. м.Білгород-Дністровський

Суддя Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомова О.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, встановленого ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 червня 2012 року по справі № 1505/4916/2012,

ВСТАНОВИЛА:

23 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, встановленого ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 червня 2012 року по справі № 1505/4916/2012, відповідно до якої просить суд заяву задовольнити та скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлене ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.06.2012 року по справі № 1505/4916/2012.

Свою заяву обґрунтовує тим, що рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16- річного віку від 14.06.2023 року, ухвалене інспектором прикордонної служби вищої категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) віллілу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Аліфер Д.В. було відмовлено в перетині Державного кордону України у зв?язку з наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей, що зазначену особу згідно ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.06.2012 року за цивільної справою № 1505/4916/2012, РНОКПП: НОМЕР_1 , тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

3 Єдиного державного реєстру судових рішень та з матеріалів цивільної справи № 2-5773/10 за позовною заявою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості стало відомо, що в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебувала зазначена вище цивільна справа.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.12.2010 року, ухваленого суддею Прийомовою О.Ю. по зазначеній вище справі, з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитну заборгованість станом на 06.09.2010 року у розмірі 123 560,00 грн., витрати по сплаті державного мита у розмірі 1 235,60 грн. та ІТ3 судового процесу 120 грн. 00 коп.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Моц В.В. від 24.05.2012 року по виконавчому провадженню № 32742211, було відкрито виконавче провалження з виконання зазначеного вище рішення суду.

01.06.2012 року представник відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з поданням про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.06.2012 року, подання державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України було задоволено.

Встановлено тимчасове обмеженні у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка мешкае за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, згідно Інформації про виконавче провадження № 32742211 від 20.06.2023 року стосовно виконання зазначеного вище заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.12.2010 року, 11.02.2013 року виконавчий лист з виконання зазначеного вище рішення суду було повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). Виконавче проваджения станом на теперішній час є завершеним.

Отже, станом на теперішній час на виконанні у Білгород-Дністровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не перебувас жодного виконавчого документа щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, тобто правові підстави для обмеження останньої у праві виїзду за кордон відсутні.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 і звернулась з відповідною заявою до суду.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Причини неявки суду не сповістили.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги заяву ОСОБА_1 , суд дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно 11 червня 2012 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції про обмеження особи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України було задоволено.

Встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбаченому законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 р., у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року р. № 1404-VIII.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 вказаного Закону державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Виходячи з викладеного, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 р., виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про скасування обмеження у праві виїзду за межі України законні та обґрунтовані, оскільки на виконанні у Білгород-Дністровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управлінні Міністерства юстиції (м. Одеса) не перебуває жодного виконавчого документу щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, встановленого ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 червня 2012 року по справі № 1505/4916/2012 задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , встановлене ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 червня 2012 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: