ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1574/21
Провадження №2/477/69/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Багрєєвим М.О.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом (зустрічним) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У серпня 2021 року первісно ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок та земельну ділянку, виділену для його будівництва та обслуговування, розташовані по АДРЕСА_1 ., як її особисте майно.

На обґрунтування своїх вимог вказувала, що вона, хоча в перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , але за власні кошти купила зазначений будинок та земельну ділянку.

Оскільки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому після його смерті відкрилася спадщина, на яку, окрім неї ,претендує і відповідачка в розмірі 1/4 частини.

Вказуючи, що через це не може розпорядитися особистим майном, тому просила визнати будинок та ділянку особистою приватною власністю та виключити їх зі спадкового майна.

Ухвалою суду від 16 серпня 2021 року провадження у справі було відкрито в загальному порядку.

29 вересня 2021 року відповідачка ОСОБА_1 подала відзив, в якому заперечувала проти задоволення позову, вказуючи, що наданими нею доказами вона не підтвердила, що купила майно за особисті кошти.

Крім того 29 вересня 2021 року вона подала зустрічну позовну заяву, в якій в просила в порядку спадкування визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку та земельної ділянки, розташованих по АДРЕСА_1 . Вказувала, що після смерті батька ОСОБА_3 вона претендує на спадщину в рівних частках з його дружиною ОСОБА_2 а оскільки будинок та ділянка були придбані під час їх шлюбу, то кожному із подружжя належить 1/2 їх частина, і таким чином її 1/2 частка в спадщині від 1/2 будинку та ділянки складає 1/4.

Ухвалою суду від 06 грудня 2021 року зустрічний позов був прийнятий до спільного розгляду із первісними вимогами.

В подальшому, через систематичну неявку до суду позивачки ОСОБА_2 та її представника провадження за первісним позовом ухвалою суду від 30 травня 2023 року було залишено без розгляду.

Також, іншою ухвалою від 30 травня 2023 року підготовче провадження в справі було завершено і справа призначена до розгляду.

В судове засідання на розгляд справи сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 заяв не подала, а від представника позивача за зустрічним позовом надійшла заява з проханням здійснити розгляд спарви без їх участі, задовольнивши вимоги ОСОБА_1 .

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 і після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на й нерухоме майно у виді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий номер :04:009:0001, виділену для його обслуговування.

Часом відкриття спадщини є день його смерті.

На час її смерті діяли положення ЦК України 2003 року.

Так, згідно з ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Цивільний кодекс України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Заповіту спадкодавця судом не встановлено, тому спадкування після її смерті повинно здійснюватися за законом.

Цивільний кодекс України вирізняє п`ять черг спадкування за законом, виписаних у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадщину після його смерті прийняли спадкоємці першої черги спадкування за законом: дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1 ,, які вчасно в передбачений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини подали приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Дубровній Т.І. заяви про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1267 ЦК України їх частки в спадковому майні рівні, тобто по 1/2 кожній.

При цьому виходячи з того, що будинок та ділянка були придбані під час шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , то за загальним правилом, виписаним ст.ст. 60, 71 СК України, а також ст. 1226 ЦК України, вони є спільною сумісною власністю, тому частка кожного з них в спільному сумісному майні складає 1/2.

Таким чином успадкуванню після смерті ОСОБА_3 підлягає 1/2 частина житлового будинку та 1/2 частина земельної ділянки, а 1/2 частка спадщини від них, на яку має право позивачка ОСОБА_1 складає 1/4.

Посилання ОСОБА_2 про належність будинку та ділянки їй особисто, про що вона висловила в первісній позовній заяві, суд не може прийняти, так як не доводено беззаперечно, що кошти в необхідній сумі для купівлі спірного будинку та ділянки належала їй і були отримані від продажу її особистого майна, як наприклад договір купівлі-продажу її будинку в АДРЕСА_2 був укладений за три роки до купівлі будинку та ділянки в с. Галицинове, а коштів, отриманих від продажу цього будинку та продажу іншого її будинку по АДРЕСА_3 недостатньо (згідно цін, зазначених в договорах) для особистої купівлі будинку та ділянки в с.Галицинове.

За ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено, тому з відповідачки за зустрічним позовом на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір сплачений нею при поданні позову, в сумі 908 гривен.

Також, підпунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до судових витрат у виді витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Також ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В частині 4 цієї ж статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України).

Разом із зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 її представником було заявлено про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 гривен, а до позову додано копію договору від 18 вересня 2021 року про надання таких послуг та копію прибуткового ордеру та квитанцію про сплату цих коштів ОСОБА_1 .

Перевіркою цих документів та матеріалів провадження суд приходить до висновку, що фактичні надані послуги представником відповідача відповідають виконаним роботам, зазначеним у підписаних документах, в тому числі його витрати на участь в судових засіданнях та явку до суду, складання та подання відзиву і зустрічної позовної заяви.

За такого з відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , підлягають стягненню судові витрати, понеесені нею в загальній сумі 7908 грн, які складаються із судового збору в сумі 908 грн та витрат на правничу допомогу в сумі 7000 гривен

За викладеного, керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов зустрічний ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частину земельної ділянки, кадастрровий номер :04:009:0001, виділену для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в загальній сумі 7908 (сім тисяч дев`ятсот вісім) гривен, що складається із витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 (сім тисяч) гривен та судового збору, сплачено при поданні позову до суду в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривен.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено на 06 жовтня 2023 року.

Суддя Р.В. Козаченко