Справа № 372/2255/23
Провадження 4-с-15/23
ухвала

Іменем України

28 червня 2023 року Обухівський районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Проць Т.В.,

при секретарі Лимаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на бездіяльність заступника директора Департаменту-начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, заінтересовані особи ПАТ "Фольксбанк", ТОВ "Діджи Фінанс",-

ВСТАНОВИВ :

В травні 2023 року до Обухівського районного суду Київської області звернулася представник скаржника із скаргою в якій просила визнати протиправною бездіяльність заступника директора Департаменту-начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що полягає у не знятті арешту з майна ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження 21381431, а також зобов`язати заступника директора Департаменту-начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з майна ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження №21381431. В обґрунтування скарги посилалася на те, що в рамках даного виконавчого провадження головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 01.09.2010 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-1656/10 виданого 05.07.2010 року Обухівським районним судом Київської області накладено арешт на все нерухоме майно, що належить заявниці ОСОБА_1 23.05.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу до суду у зв`язку з поновленням строку на подання апеляційної скарги. Представник скаржника зазначила, що станом на дату звернення зі скаргою виконавче провадження №21381431 завершено. При звернені скаржниці до нотаріуса, щодо укладення договору купівлі-продажу належного їй майна, стало відомо, що на все майно, окрім земельної ділянки накладено арешт в рамках вказаного виконавчого провадження. З відповіді заступника директора Департаменту-начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вбачається відмова у знятті арешту, з підстав знищення матеріалів виконавчого провадження №21381431 за закінченням терміну зберігання. З цих причин представник скаржника звернулась до суду із даною скаргою, оскільки не зняття арешту з майна ОСОБА_1 порушує її законне право на вільне розпоряджання власністю.

Представник скаржника до суду не з`явилася, в поданій заяві просила розглядати скаргу за її відсутності, вимоги скарги підтримала з викладених в ній підстав.

Інші учасники судового розгляду, будучи повідомленими про розгляд скарги до суду не прибули, заяв, клопотань не подали. Їх неявка не перешкоджає вирішенню скарги.

Дослідивши матеріали цивільної справи та скарги, у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про задоволення скарги із наступних підстав.

Відповідно до ст. 447, 448 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження №21381431 з примусового виконання виконавчого листа у справі 2-1656/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 10674897 грн. 76 коп., сплачені судові витрати в розмірі 1820 грн., а всього стягнення 10676171 грн. 76 коп.

В рамках виконавчого провадження №21381431 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 12.11.2010 року винесено постанову про арешт коштів боржника та 29.11.2010 року та 21.12.2010 року винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно повідомлення заступника директора Департаменту-начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 12.05.2023 року № 59375/72696-33-23/20.1, виконавче провадження №21381431 з примусового виконання виконавчого листа №2-1656/10 виданого Обухівським райсудом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 10676171, 76 грн. перебувало на виконанні у період з 2010 по 2017 роки, відповідно до Наказу Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» знищено у зв`язку із закінченням строку зберігання.

На теперішній час, архівні матеріали виконавчого провадження № 21381431 знищені за закінченням строку зберігання, відповідно до Наказу Мінюста № 1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями». Термін зберігання завершених виконавчих проваджень складає 3 роки.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме ухвали Обухівського районного суду Київської області від 27.09.2022 року залишеної без змін постановою апеляційного суду від 24.01.2023 року, стягувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» відмовлено в поновленні строку на пред`явлення виконавчого документу по цивільній справі № 2-1656/09 від 05.07.2010 року до виконання.

Постановою Верховного Суду від 16 листопада 2022 рокуу задоволенні заяви ТОВ "Діджи Фінанс" про заміну стягувача у справі №2-1656/09 щодо виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 21.12.2009 року з ПАТ"Фольксбанк" на його правонаступника ТОВ "Діджи Фінанс" відмовлено.

Внаслідок чого стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» втратив можливість повторно пред`явити виконавчий лист до виконання;

Згідно наданої копії виписки з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження №21381431 завершено.

Відповідно відомостей з Інформаційної довідки №332145558 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 12.05.2023 року встановлено, що арешт на майно накладений на підставі Постанови державного виконавця в рамках виконавчого провадження 21381431 на нерухоме майно ОСОБА_1 - не знятий і залишається активним по сьогоднішній день.

Накладений арешт на належне ОСОБА_1 майно за відсутності виконавчого провадження, в межах якого він накладався, є порушенням прав останньої, як власника майна, вільно розпоряджатися належним її майном.

Згідно ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Отже, на сьогодні все майно ОСОБА_1 перебуває під забороною відчуження (арештом) на підставі постанов головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.11.2010 року та 21.12.2010 року в рамках виконавчого провадження №21381431, що порушує право особи на розпорядження своїм власним майно у визначений законом спосіб.

Стаття 41 Конституції України, регламентує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Отже, судом беззаперечно установлено, що дане виконавче провадження було завершено відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» Надати детальну інформацію відносно виконавчого провадження та надати матеріали являється неможливим у зв`язку з тим, що матеріали виконавчого провадження знищено за закінченням терміну зберігання, переданих на зберігання становить 3 роки.

У постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 817/928/17 визначено, що не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача. Суд бере до уваги, що особа є стороною виконавчого провадження, а тому має право звернутись із скаргою на дії, бездіяльність або рішення виконавця в рамках даного виконавчого провадження. Під час здійснення даного виконавчого провадження на майно особи як боржника було накладено арешт, який не був скасований після завершення виконавчого провадження та повернення виконавчих документів стягувачу без виконання. Факт обтяження власності особи є втручанням у вільне володіння майном, яке захищено Конституцією України та Протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, і може бути здійснено лише на підставі Закону.

Відсутність відкритого виконавчого провадження та знищення матеріалів виконавчого провадження за терміном зберігання свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника, а тому на думку суду, є підставою для задоволення скарги.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками (Постанова ВП ВС від 06.04.2021, справа № 910/10011/19).

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Пунктом 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Враховуючи вище викладені, суд приходиться до висновку, що скарга підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись Конституцією України, Протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про виконавче провадження», статтями 247, 258-260, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на бездіяльність заступника директора Департаменту-начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, заінтересовані особи ПАТ "Фольксбанк", ТОВ "Діджи Фінанс" задовольнити.

Визнати бездіяльність заступника директора Департаменту-начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що полягає у не знятті арешту з майна ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження 21381431 протиправною.

Зобов`язати заступника директора Департаменту-начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з майна ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження №21381431.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 04.05.2023 року.

Суддя: Т.В. Проць