Справа № 351/988/18
Провадження № 22-ц/4808/815/23
Головуючий у 1 інстанції Собко В.М.
Суддя-доповідач Барков
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів Луганської В. М.,

Мальцевої Є. Є.,

секретар Мельник О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Снятинського районного суду від 12 квітня 2023 року в складі судді Собка В. М., ухвалене в м. Снятині Івано-Франківської області, в справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька, крім них, є відповідач ОСОБА_5 . Відповідач прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом термін подав заяву про прийняття спадщини до Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори, що підтверджується довідкою від 20 квітня 2018 року. Постановою державного нотаріуса №942/02-31 від 18 квітня 2018 року їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, оскільки вони не прийняла спадщину після померлого в порядку та в строк, встановлені чинним законодавством.

Вважають, що пропустили строк для прийняття спадщини з поважної причини. Так, ОСОБА_1 перебував у відрядженні за кордоном та часто хворів, а тому не мав можливості вчасно звернутись до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав. ОСОБА_3 є громадянином російської федерації, через стан здоров`я та роботу в російській федерації також не зміг приїхати в Україну для подання заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, позивачі просили ухвалити рішення, яким визначити їм додатковий строк на подачу заяви про прийняття спадщини, відкритої внаслідок смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Снятинського районного суду від 12 квітня 2023 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_1 та ОСОБА_3 додатковий строк терміном два місяці для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини внаслідок смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наведені позивачами причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, крім того, пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, а тому є підстави для визначення їм додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції помилково прийняв до уваги надані ОСОБА_3 докази на підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки такі складені іноземною мовою та не містять належного посвідченого перекладу мовою, якою ведеться судочинство, а тому не є належними та допустимими доказами у справі. Крім того, такі датовані до смерті батька і після закінчення строків, передбачених для подання заяви про прийняття спадщини.

Також, на думку апелянта, надані ОСОБА_1 докази не можуть свідчити про існування об`єктивних обставин щодо неможливості вчасного звернення до нотаріуса для прийняття спадщини. Медична допомога надавалась ОСОБА_1 амбулаторно, сумарний час перебування на лікуванні становив 78 днів. Також з долучених сторінок із закордонного паспорту вбачається, що позивач короткочасно перетинав кордон 13 лютого 2017 року, 18 лютого 2017 року та 18 березня 2017 року. Решту часу перебування на амбулаторному лікуванні та за кордоном виходить за межі шестимісячного строку, передбаченого для прийняття спадщини.

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судовими повістками, тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без їх участі.

Представник ОСОБА_1 адвокат Петричка О. Є. 05 липня 2023 року подав до апеляційного суду заяву про забезпечення проведення судового засідання в режимі відеокоенференції за допомогою електронного ресурсу «Онлайн сервіс відеозв`язку «Easycon» поза межами приміщення суду яка судом залишена без розгляду, оскільки в порушення ч. 2 ст. 212 ЦПК України подана пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1 , який просив задовольнити скаргу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд першої інстанції встановив, що батько сторін ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 (а.с 12 зворотній бік).

Відповідно до довідки державного нотаріусу Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори № 952/02-14 від 20 квітня 2018 року відповідач ОСОБА_1 19 липня 2017 року подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори на підставі якої заведено спадкову справу № 324/2017. Інших спадкоємців не має (а.с. 8 зворотній бік).

Позивачі у встановлений законом шестимісячний строк спадщину не прийняли, оскільки на момент смерті батька з ним не проживали, заяви нотаріусу про прийняття спадщини не подали.

Постановою державного нотаріуса від 18 квітня 2018 року відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 травня 2021 року у справі № 766/12921/20-ц (провадження № 61-3541св21), зазначено, що: «[…] вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах: від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, яка є незмінною. […] Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що позивачка, як спадкоємець за законом за правом представлення після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі - ОСОБА_3 , пропустила на незначний термін установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки на момент її смерті вона проходила тривале медичне обстеження, внаслідок чого у неї було виявлено рідкісну хворобу».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 квітня 2023 року у справі № 750/13008/21 (провадження № 61-11195св22) зазначено, що: «Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна передусім стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом згаданого шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. […] Безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента верховенства права та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у випадку відсутності таких спадкоємців в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою. […] У постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18) Верховний Суд додатково зазначив, що, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 серпня 2022 року у справі № 148/2003/20 (провадження № 61-404св22) зазначено, що: «[…] судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, а також суб`єктивне сприйняття спадкоємцем тих чи інших обставин».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2022 року у справі № 148/1923/20 (провадження № 61-3145св22) зазначено, що: «Суди попередніх інстанцій, відмовляючи в задоволенні позову, виходили з того, що […] віддаленість місця проживання позивачів від місця відкриття спадщини, не є поважними причинами пропуску встановленого законом строку для подання заяв про прийняття спадщини. […] обґрунтованим є посилання судів на те, що у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, позивачі не були позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права шляхом подання відповідних заяв про прийняття спадщини засобами поштового зв`язку. Встановивши, що у позивачів були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Звертаючись до суду із позовом, позивач ОСОБА_1 як на поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини після померлого батька посилався на те, що протягом встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини знаходився у відрядженні за кордоном та часто хворів.

Оскільки батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини він мав звернутися до 07 серпня 2017 року.

Так, з наданого ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон вбачається, що у вказаний період він перебував за кордоном лише тимчасово. Проте суд першої інстанції помилково вважав цю обставину поважною для пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки перебування особи за кордоном не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для своєчасного прийняття спадщини.

Не є такими труднощами й перебування позивача ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні з 01 по 22 березня, з 05 по 28 квітня, з 15 травня по 01 червня, з 12 по 30 червня та з 03 по 28 липня 2017 року (а.с. 38), оскільки в період лікування 18 березня 2017 року він знаходився за кордоном (а.с. 5 зворотній бік), хвороби позивача не були тяжкими.

Таким чином апеляційний суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не доведено поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не доведено, що протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він проходив реабілітацію, потребував стороннього догляду, а стан його здоров`я був таким, що він фізично не мав можливості подати заяву до нотаріальної контори особисто або надіслати її поштою з належно засвідченою справжністю підпису.

З тих самих підстав не є поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем ОСОБА_3 , який з 23 лютого по 19 березня 2017 року та з 06 травня по 29 червня 2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу хронічного пієлонефриту в стадії загострення. Його віддалене проживання також не є підставою для задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що наданими позивачами доказами не підтверджується наявність поважних причин, які об`єктивно перешкоджали їм реалізувати своє спадкове право шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини, а відтак відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог та визначення позивачам додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тому ухвалене судом першої інстанції рішення необхідно скасувати та в задоволенні позовних вимог відмовити.

Матеріалами справи підтверджується, що за подачу апеляційної скарги відповідачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 1 073 грн. 60 коп.

Враховуючи, що за наслідками апеляційного розгляду справи в задоволенні позовних вимог позивачам відмовлено, з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі по 536 грн. 80 коп. з кожного (1073,6 грн. / 2).

Керуючись статтями 367, 368, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Снятинського районного суду від 12 квітня 2023 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору за подачу апеляційної скарги по 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10 липня 2023 року.

Судді В. М. Барков

В. М. Луганська

Є. Є. Мальцева