КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/9575/2023
справа №761/2672/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Нежури В.А., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Бурки Віталія Володимировича" на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2023 року, постановлену під головуванням судді Волошина В.О.,

у справі за позовом Фермерського господарства "Бурки Віталія Володимировича" до Державного бюро розслідувань про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року Фермерське господарство "Бурки Віталія Володимировича" звернулось із позовом про стягнення моральної шкоди, у якому просить суд стягнути з Державного бюро розслідувань моральну шкоду в сумі 1 000 000,00 гривень.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2023 року у відкритті провадження за позовом ФГ Бурки Віталія Володимировича до ДБР про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ФГ " Бурки Віталія Володимировича " подано апеляційну скаргу.

Посилається на порушення норм процесуального та матеріального права.

Вказує, що позов, поданий до Шевченківського районного суду міста Києва, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не враховано, що Державне бюро розслідувань не є суб`єктом, наділеним господарською компетенцією, і безпосередньо не здійснює організаційно-господарські повноваження щодо фермерського господарства. Держава, органи державної влади, в тому числі і відповідач, та органи місцевого самоврядування не є суб`єктами господарювання. Позовна заява не стосується обставин, які виникли при укладенні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності між ЛБР та ФГ " Бурка В.В. ", оскільки позивач не заключав з ДБР ніяких правочинів у господарській діяльності.

На підставі норм статей 4,8 Господарського Кодексу України, пункту 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України уважає, що цей спір не підсудний господарським судам.

Вказує, що за вимогами статті 5, частини 4 статті 28, статті 48 ЦПК України спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Мотивуючи наведеним, просить суд ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

09 червня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду від Державного бюро розслідувань надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Вказує, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, оскільки базуються на однобічному трактуванні обставин справи та вибірковому застосуванні норм чинного законодавства.

Вказує, що позивач у справі є юридичною особою. Вказує, що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, пов`язані, зокрема, з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктом публічно-правових відносин, за умови, що такі вимоги не об`єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб`єктним складом підпадають під дію статті 4 ГПК України.

Вказує, що майнові відносини суб`єктів господарювання з юридичними особами, у тому числі тими, що не є суб`єктами господарювання (органами державної влади), регулюються ГК та ГПК України.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача Рудак О.В. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на викладені у відзиві обставини.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності представника скаржника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд робить висновок, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовивши у відкритті провадження за позовом Фермерського господарства "Бурки Віталія Володимировича" до Державного бюро розслідувань про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції вказав, що спір стосовно захисту ділової репутації виник між двома суб`єктами господарювання, а саме між юридичними особами. За таких обставин, з урахуванням суті спору, змісту позовних вимог, суб`єктного складу учасників справи суд зробив висновок, що цей спір необхідно розглядати за правилами господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вказує про таке.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Установлено, що Фермерське господарство "Бурки В.В." звернулось до суду із позовом до Державного бюро розслідувань про стягнення моральної шкоди у розмірі 1 000 000,00 гривень.

В обґрунтування позову вказує, що у зв`язку з порушенням працівником органу державної влади - керівником Управління забезпечення діяльності, ДБР прав гарантованих Конституцією України, статтею 56 КПК України шляхом не вирішення питання про внесення відповідних відомостей на підставі заяви ФГ Бурки В.В. про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, позивачу спричинено моральну шкоду у зв`язку із приниженням честі, гідності, ділової репутації. Моральну шкоду оцінює у розмірі 1 000 000,00 (один мільйон) гривень (а.с.15).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 2 Господарського кодексу України передбачено, що учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи (частина перша статті 1 Закону України «Про фермерське господарство»).

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 81 ЦК України юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України №127 від 29 лютого 2016 року утворено Державне бюро розслідувань як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Державне бюро розслідувань" Державне бюро розслідувань є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до його компетенції.

Аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок, що Державне бюро розслідувань є юридичною особою публічного права, створеною органом державної влади.

Господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, пов`язані, зокрема, з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктом публічно-правових відносин, - за умови, що такі вимоги не об`єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб`єктним складом підпадають під дію статті 4 ГПК України.

Майнові відносини суб`єктів господарювання з юридичними особами, у тому числі тими, що не є суб`єктами господарювання (органами державної влади), регулюються ГК та ГПК України.

Такий висновок узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 454/1008/16-ц (провадження № 14-494цс19) вказано, що «Фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи (частина перша статті 1 Закону України «Про фермерське господарство»). Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що ФГ «Бурки В. В.» заявило вимогу до держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, такі вимоги не об`єднані з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб`єктним складом підпадають під дію статті 4 ГПК України, а тому зазначений спір підвідомчий господарському суду. Аналогічна правова позиція вже висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 15 березня 2018 року у справі № 461/1930/16-ц (провадження № 14-60цс18), від 17 жовтня 2018 року у справі № 464/1874/17 (провадження № 14-395цс18), від 05 червня 2019 року у справі № 454/1690/16 (провадження № 14-152цс19), від 05 червня 2019 року у справі № 454/2181/16 (провадження № 14-226цс19), від 03 липня 2019 року у справі № 454/3304/14 (провадження № 14-272цс19), від 18 вересня 2019 року у справі № 757/37226/17 (провадження № 14-452цс19), і підстав для відступу від такої правової позиції не вбачається».

Крім того, аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 461/3186/16-ц (провадження № 61-14931св19), від 13 вересня 2022 року у справі № 454/2182/16-ц (провадження № 61-4291св19).

Ураховуючи те, що ФГ "Бурки Віталія Володимировича" заявило вимогу до Державного бюро розслідувань лише про відшкодування моральної шкоди, заподіяної бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, така вимога не об`єднана із вимогою вирішити публічно-правовий спір, відтак за своїм суб`єктним складом така вимога повинна розглядатися в порядку господарського судочинства.

Оскільки ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то суд першої інстанції правомірно відмовив у відкритті провадження у справі за правилами цивільного судочинства і доводи апеляційної скарги висновків ухвали суду першої інстанції не спростовують.

Порушень норм матеріального чи процесуального права колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Бурки Віталія Володимировича" залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову виготовлено 06 липня 2023 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді В.А. Нежура

В.В. Соколова