Справа № 2н-1421/2009
Провадження № 4-с/185/15/23
У Х В А Л А

07 липня 2023 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді скаргу Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний» на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шмакова Романа Сергійовича, заінтересована особа: ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року ПрАТ «Банк Фамільний» звернулося до суду зі скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шмакова Романа Сергійовича, заінтересована особа: ОСОБА_1 , в якій просить визнати неправомірним та скасувати рішення головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шмакова Романа Сергійовича від 28.04.2023 року у формі повідомлення про повернення стягувачу без прийняття до виконання судового наказу (дублікату) № 2н-1421/2009; зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийняти до виконання судовий наказ (дублікат) № 2н-1421/2009, відкрити виконавче провадження та вчинити усі необхідні та передбачені законом виконавчі дії, спрямовані на своєчасне і в повному обсязі виконання рішення суду.

В обґрунтування скарги АТ «Універсал Банк» посилалося на те, що ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2023 року заяву ПрАТ Банк Фамільний про видачу дубліката виконавчого документа, заінтересована особа: ОСОБА_1 , було задоволено у повному обсязі та видано ПрАТ Банк Фамільний дублікат судового наказу № 2н-1421/2009, виданого Калінінським районним судом м. Донецька, яким стягнуто з ОСОБА_1 , 1962 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Банк Фамільний», Україна, 83052, м. Донецьк, пр. Миру, 59, рахунок НОМЕР_2 у ТОВ «Банк Фамільний», МФО 334840, , заборгованість за кредитним договором в сумі 5103, 07 грн., та судові витрати, а саме судовий збір в сумі 25, 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 43, 75 грн., а всього 5172, 33 грн. Проте,головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шмаковим Р.С., відповідно до повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 28.04.2023 року, у м. Кропивницький, на підставі п. 9 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», було повернуто стягувачу ПАТ «Банк Фамільний» судовий наказ № 2н-1421/2009, виданий 28.09.2009 року. Як зазначено у повідомленні державного виконавця, адресою боржника ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , тобто тимчасово окупована територія Російською Федерацією, яка визначена відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004, що, на думку державного виконавця, надавало йому право повернути виконавчий документ стягувачу на цій підставі. Тоді, як дії державного виконавця є неправомірними, так як зазначена заборона не пов`язана з місцем проживання боржника. Тому, заявник вимушений звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Ухвалою суду від 18 травня 2023 року прийнято скаргу та призначено її розгляд.

У порядку ст. 178 ЦПК України державним виконавцем подано відзив на скаргу, відповідно до якого останній просить у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що місце проживання боржника ОСОБА_1 , яке зазначено у судовому наказі: АДРЕСА_1 , є тимчасово окупованою територією, а тому наявна заборона, яка визначена законом, щодо відкриття виконавчого провадження та здійснення примусових заходів на території Волноваської територіальної громади Донецької області. Таким чином, його дії щодо повернення стягувачу виконавчого документа є правомірними.

У судове засідання представник ПрАТ «Банк Фамільний» не з`явився, відповідно до наданої заяви просив розглядати скаргу за його відсутності та задовольнити її у повному обсязі.

Державний виконавець Шмаков Р.С. у судове засідання не з`явився, відповідно до наданої заяви просив розглядати скаргу за його відсутності та відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд скарги, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дата, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга на дії державного виконавця підлягає задоволенню за наступних підстав.

За правилами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2023 року відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі № 2н-1421/2009 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю Банк Фамільний про видачу судового наказу за вимогою про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 5103,07 грн. та судові витрати, а саме судовий збір в сумі 25,51 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 43,75 грн з ОСОБА_1 в частині судового наказу, виданого 28 вересня 2009 року Калінінським районним судом міста Донецька, від 08.07.2009 року у справі № 2н-1421/2009.

Судовим наказом Калінінського районного суду м. Донецька від 08 липня 2009 року у справі №2н-1421/2009 стягнуто з ОСОБА_1 , 1962 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 „ ідентифікаційний код НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Банк Фамільний», Україна, 83052, м. Донецьк, пр. Миру, 59, рахунок НОМЕР_2 у ТОВ «Банк Фамільний», МФО 334840, , заборгованість за кредитним договором в сумі 5103, 07 грн., та судові витрати, а саме судовий збір в сумі 25, 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 43, 75 грн., а всього 5172, 33 грн.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2023 року заяву ПрАТ Банк Фамільний про видачу дубліката виконавчого документа, заінтересована особа: ОСОБА_1 було задоволено у повному обсязі та видано ПрАТ Банк Фамільний дублікат судового наказу № 2н-1421/2009, виданого Калінінським районним судом м. Донецька, яким стягнуто з ОСОБА_1 , 1962 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 „ ідентифікаційний код НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Банк Фамільний», Україна, 83052, м. Донецьк, пр. Миру, 59, рахунок НОМЕР_2 у ТОВ «Банк Фамільний», МФО 334840, , заборгованість за кредитним договором в сумі 5103, 07 грн., та судові витрати, а саме судовий збір в сумі 25, 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 43, 75 грн., а всього 5172, 33 грн.

Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України видало наказ від 25.04.2022 № 75 "Про затвердження Переліку" (набрав чинності 26.04.2022). До цього наказу неодноразово вносилися зміни.

Верховна Рада України прийняла Закон від 28.07.2022 №2468-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави" (набрав чинності 19.08.2022), яким абз.15 п.10-2 розд. XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону "Про виконавче провадження" виклала у такій редакції: забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої російською федерацією території України, а також прилеглих до неї територій.

06.12.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією" (набрав чинності 25.12.2022), яким, зокрема, встановлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

До територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій та території активних бойових дій; території, для яких не визначена дата завершення бойових дій (дата припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації російською федерацією, вважаються такими, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованими російською федерацією (п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364 Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України видало наказ від 22.12.2022 № 309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією" (набрав чинності 27.12.2022). Цим наказом визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 "Про затвердження Переліку" (із змінами).

Як вбачається з вищезазначеного Переліку територій - Волноваська міська територіальна громада Донецької області віднесена до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України з 10.03.2022 року до теперішнього часу.

Кабінет Міністрів України постановою від 13.01.2023 №45 (набрала чинності 21.01.2023) вніс зміни до постанови від 06.12.2022 №1364, виклавши абз.13 п.1 у такій редакції: території, для яких не визначена дата завершення бойових дій (дата припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації російською федерацією, вважаються такими, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованими російською федерацією. Прирівнювання територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, до територій, на яких ведуться бойові дії, не застосовується до зупинення вчинення виконавчих дій, заборони відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень у випадках, установлених п.10-2 розд. XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону "Про виконавче провадження".

Таким чином, в силу наведених законодавчих положень, заборона відкривати виконавчі провадження та вчиняти виконавчі дії на території Волноваської міської територіальної громади Волноваського району Донецької області діє з 10.03.2022 року до теперішнього часу.

Крім того, Міністерство юстиції України наказом від 08.07.2022 № 2868/5 «Про визначення органу державної виконавчої служби, який здійснюватиме примусове виконання рішень» визначило, що під час дії воєнного стану відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) здійснює примусове виконання рішень, місцем виконання яких є територія на яку поширюється компетенція Волноваського відділу державної виконавчої служби у Волноваському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) наказом від 16.06.2022 № 67/В «Про зміну місця розташування відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)» визначило, що з 20.06.2022 місцем розташування відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) є адреса: 25006, Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Преображенська, будинок 2.

Як вбачається з матеріалів справи, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шмаковим Р.С., відповідно до повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 28.04.2023 року, у м. Кропивницький, на підставі п. 9 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», було повернуто стягувачу ПАТ «Банк Фамільний» судовий наказ № 2н-1421/2009 виданого 28.09.2009 року.

У вищезазначеному повідомленні, державним виконавцем зазначено, що адресою боржника ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , тобто тимчасова окупована територія Російською Федерацією, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004, що, на думку державного виконавця, надавало йому право повернути виконавчий документ стягувачу на цій підставі.

Проте, вищезазначені дії держвиконавця суд вважає неправомірними за наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання рішення є виконавчі дії, які провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Тобто, законодавець визначив місцем виконання рішення, як одну із підстав проведення виконавчих дій, місце проживання боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, місце проживання боржника ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , тобто тимчасова окупована територія Російською Федерацією, на якій державному виконавцю забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішення, тоді як зазначена заборона не стосується відкриття та проведення примусових заходів за місцем знаходження державного виконавця, який на час відкриття виконавчого провадження знаходився у м. Кропивницькому Кіровоградської області.

Отже, дії щодо відкриття виконавчого провадження та проведення заходів примусового виконання рішення не підпадали під заборону, передбачену абз.15 п.10-2 розд. XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону "Про виконавче провадження", оскільки виконавче провадження повинно було відкрито у місті Кропивницькому Кіровоградської області, а не на території територіальної громади, що перебуває у тимчасовій окупації (зокрема не на території Волноваської територіальної громади Волноваського району Донецької області).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного суду по справам № 910/5953/17 від 24.04.2023 року, № 905/2368/15 від 23.03.2023 року.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст.1 Закону "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 ст.2 Закону "Про виконавче провадження" виконавче провадження повинно здійснюватися з дотриманням засад верховенства права, законності, справедливості, неупередженості, об`єктивності.

За змістом ч.1 ст.14, ч.1 ст.15 Закону "Про виконавче провадження" учасниками виконавчого провадження є, зокрема, виконавець, сторони (стягувач і боржник), представники сторін.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.18 Закону "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що скарга ПрАТ «Банк Фамільний» на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шмакова Романа Сергійовича, заінтересована особа: ОСОБА_1 , обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 260, 261, 352, 354, 355, 450-453 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу Приватного акціонерного товариства «Банк Фамільний» на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шмакова Романа Сергійовича, заінтересована особа: ОСОБА_1 , задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шмакова Романа Сергійовича щодо винесення повідомлення від 28.04.2023 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання дублікату судового наказу № 2н-1421/2009, виданого Калінінським районним судом м. Донецька, відносно боржника ОСОБА_1 .

Зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрити виконавче провадження з примусового виконання дублікату судового наказу № 2н-1421/2009, виданого Калінінським районним судом м. Донецька, яким стягнуто з ОСОБА_1 , 1962 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Банк Фамільний», Україна, 83052, м. Донецьк, пр. Миру, 59, рахунок НОМЕР_2 у ТОВ «Банк Фамільний», МФО 334840, , заборгованість за кредитним договором в сумі 5103, 07 грн., та судові витрати, а саме судовий збір в сумі 25, 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 43, 75 грн., а всього 5172, 33 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення або складення, а учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М. Бондаренко