У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М., за участю секретаря судових засідань Івашко Я.С., розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Гурської Анастасії Сергіївни про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи, треті особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ТОВ «Медікал Геномікс Україна 1» про оспорювання батьківства та зобов`язання вчинити дії.

04.07.2023 року на адресу суду надійшла заява представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Гурської Анастасії Сергіївни про забезпечення позову в даній цивільній справі, в якій остання просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству оборони України здійснення фактичної виплати (перерахування) одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану" на користь ОСОБА_3 РНКОПП НОМЕР_1 як законного представника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та/або на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання законної сили рішенням по справі №760/14336/22. А також, вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 РНКОПП НОМЕР_1 як законному представнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та/або заборони ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання законної сили рішенням по справі №760/14336/22 розпоряджатись одноразовою грошовою допомогою, отриманою відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану"

Заяву мотивує тим, що згідно відповіді Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 08.06.2023 року №06/11443 стало відомо, що згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №121/168 від 21.04.2023 року дружині та дочці загиблого ОСОБА_5 , тобто Позивачу та ОСОБА_2 призначено 2/4 частини 15 000 000,00 грн., тобто 7 500 000,00 грн., а відповідно іншу частину призначено донькам Відповідача - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , батьківство щодо яких оспорюється.

Стверджує, що на даний момент є всі підстави просити суд забезпечити позов шляхом заборони Міністерству оборони України здійснення виплат на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , в тому числі на користь їх законного представника - Відповідача по справі до набрання законної сили рішенням по даній справі, адже у випадку задоволення позову у Позивача будуть підстави для отримання другої частини виплат у розмірі 2/4 частини 15 000 000,00 грн., тобто 7 500 000,00 гри., а отримання виплат ОСОБА_4 та ОСОБА_2 буде безпідставним.

Зазначає, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову, інтереси Позивача та її доньки ОСОБА_2 буде в майбутньому складно захистити та фактично буде породжено новий спір між сторонами, а можливо будуть складнощі в стягненні відповідних коштів з Відповідача та її доньок.

Заява про забезпечення позову розглядалась судом без повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом. Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема: забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 3 ч.1 ст.152 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до п. 4 та 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх судових рішеннях (від 10 березня 2020 року у справі № 750/12430/19, від 28 травня 2020 року у справі № 211/374/20, від 30 листопада 2020 року у справі № 127/17451/20 та ін.) під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, та як зазначає сама представник позивачки у заяві про забезпечення позову, предметом спору є оспорювання батьківства.

Тобто безпосереднім предметом позову не є отримання одноразової грошової допомоги, щодо яких заявник просить здійснити заборону вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Посилання заявника на те, що у разі не вжиття заходів забезпечення позову інтереси позивачки та її доньки ОСОБА_2 буде в майбутньому складно захистити та фактично буде породжено новий спір між сторонами, а можливо будуть складнощі в стягненні відповідних коштів з відповідача та її доньок, не є безумовним доводом, що підтверджує наявність обґрунтованих ризиків невиконання або утруднення виконання у майбутньому ймовірного рішення суду про задоволення позову у цій справі, оскільки предметом даного спору не є отримання одноразової грошової допомоги та не стосується в майбутньому реалізації виконання рішення суду за даним спором у разі задоволення позовних вимог.

Проаналізувавши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що вказана заява є обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.149-150, 153,Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Гурської Анастасії Сергіївни про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник