Справа № 195/989/23
Провадження 2/195/250/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" липня 2023 р. с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Колодіна Л.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ДЕРЖАВНОГО ПРОФЕСІЙНО-ТЕХНІЧНОГО НАВЧАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «Томаківський професійний аграрний ліцей» про стягнення грошової компенсації за всі невикористанні додаткові відпустки та стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ДЕРЖАВНОГО ПРОФЕСІЙНО-ТЕХНІЧНОГО НАВЧАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «Томаківський професійний аграрний ліцей» про стягнення грошової компенсації за всі невикористанні додаткові відпустки та стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Зазначена позовна заява подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з позовної заяви позивач зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» оскільки предметом позовних вимог є стягнення заробітної плати.

Разом з цим, зі змісту позовної заяви встановлено, що позивачем заявлено дві позовні вимоги, а саме: стягнення з відповідача грошової компенсації за всі невикористанні додаткові відпустки та стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Зазначена правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16).

Згідно із ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року, встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який, відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2023 рік станом на 01.01.2023 року становить 2 684 грн.

З урахуванням зазначеного, враховуючи те, що другою позовною вимогою є стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за подання позовної заяви громадянин ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір в дохід держави на загальних підставах у розмірі 1073,60 грн. за реквізитами: отримувач - ГУК у Дн-кiй обл/ОТГс Томаків/22030101; код отримувача 37988155; банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. Подат.); номер рахунку (IBAN) UA0004503; код класифікації доходів бюджету 22030101; найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Крім того, надання додаткової відпустки на двох або більше дітей віком до 15 років, відповідно до статті 19 Закону України «Про відпустки», є гарантією для працюючих жінок до 09.05.2021 року, а з 09.05.2021 року є гарантією для отримання додаткової відпустки одному з батьків і повинна здійснюватися виключно на підставі підтверджувальних документів та особистої заяви працівника, які не входять до переліку документів, що повинні міститися в особовій справі працівника відповідно до пункту 12 глави 2 розділу IV Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Мін`юсту від 18.06.2015 № 1000/5).

Отже, суду не надані докази того, що відповідач був обізнаний про те, що позивач виховував дітей до 15 років та мав обов`язок здійснити нарахування за невикористану відпустку з 2013 по 2023 роки, т.я соціальна додаткова відпустка, передбачена ст.19 Закону України «Про відпустки», надається один раз протягом календарного року і за цей час може змінитися статус одинокого батька (роботодавець має право вимагати поновлення зазначених документів один раз на рік).

Крім того, суду надана Довідка ВК Мирівської сільської ради Дніпропетровської області № 836 від 02.05.2023 року про осіб, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, цей доказ не може підтверджувати факт сумісного проживання неповнолітніх осіб з позивачем та знаходження їх на утриманні позивача за період часу з 2013 року та по 2023 роки.

Крім того, відсутні докази того, що мати не брала участь у вихованні дітей (не відвідувала школу, не відвідувала батьківські збори, не цікавилася навчанням дітей та їх вихованням, не виявляла бажання поцікавитися навчанням та вихованням дітей, тощо).

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позову заяву ОСОБА_1 до ДЕРЖАВНОГО ПРОФЕСІЙНО-ТЕХНІЧНОГО НАВЧАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «Томаківський професійний аграрний ліцей» про стягнення грошової компенсації за всі невикористанні додаткові відпустки та стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, а саме надати документ про сплату судового збору за подання позовної заяви, який становить десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху.

У разі невиконання вищевказаного у встановлений термін, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. В. Колодіна