Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/2532/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2023 року м. Сарни
Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Довгий І.І.,
за участю секретаря судового засідання Мигаль Н.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Сарненської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування державної реєстрації права власності, -
ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в його фактичному користуванні перебуває земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,1442 га за адресою: АДРЕСА_1 . рішенням Сарненської міської ради №540 від 24.09.2021 року йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність. Після подання ним до міської ради проекту землеустрою виявилось, що частина земельної ділянки загальною площею 0,1442 га була незаконно передана міською радою відповідно до рішення №1098 від 07.12.2022 року у власність ОСОБА_2 зазначає, що при розробленні проекту землеустрою ОСОБА_2 не погоджувала з ним меж земельних ділянок, а тому йому не було відомо про те, що частина земельної ділянки яка перебувала в його користуванні відійшла ОСОБА_2 . В зв`язку з чим, звернувся за захистом своїх порушених прав до суду.
В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача письмовою заявою позов підтримав в повному обсязі, просила справу розглядати без участі сторони позивача.
Відповідачі та третя особа у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце судового засідання були належним чином повідомлені у відповідності до ст. 128-130 ЦПК України, про причини неявки від відповідачів повідомлення не надійшло.
Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідачів, які не з`явився в судове засідання.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалось.
Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.
У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно довідки виданої Люхчанським старостинським округом №9 Сарненського району Рівненської області від 18.04.2023 року встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 та за домогосподарством обліковується та знаходиться в користуванні земельна ділянка для ведення особистого господарства в межах с. Глушиця орієнтовною площею 0,13 га.
Рішенням Сарненської міської ради від 24.09.2021 року №540 було надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Сарненської міської ради ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1442 га.

Рішенням Сарненської міської ради від 07.12.2022 року №1098 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення)меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на території Сарненської міської ради. Передано безоплатно у власність громадянам земельні ділянки на території Сарненської міської ради, зокрема, ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:001:0205 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га (п.15).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкта нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено, що за ОСОБА_2 на праві власності зареєстрована земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер :02:001:0205.

Відповідно до ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно ч.1 ст.41 Конституції України та ч.5 ст.319 ЦК України, використання права власності не може завдавати шкоди правам громадян та інтересам суспільства.

Статтею ст.152 Земельного кодексу України, регламентовано, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування і шляхом інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування і розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Згідно ст. ст. 12, 122 Земельного кодексу України та ст. 19 Закону України "Про землеустрій", розпорядження землями територіальних громад відноситься до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

За змістом положень статті 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або в користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Зокрема, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок розгляду земельного спору врегульовано ст. 159 ЗК України.

У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування спір вирішується судом згідно ч. 5 ст. 158 ЗК України.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 ЗК. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними. У разі пред`явлення до органу виконавчої влади або місцевого самоврядування позову про незаконність припинення права землекористування через відсутність судового рішення про вилучення земельної ділянки відповідач вправі

пред`явити зустрічний позов про таке вилучення, а суд має розглянути його разом із первинним позовом. При вирішенні в судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, слід враховувати Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 р. N 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до пункту 5 мотивувальної частини якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни

чи припинення.

Таким чином, передавши вказану земельну ділянку у власність ОСОБА_2 . Сарненська міська рада фактично передала їй, належну на праві користування частину земельної ділянки ОСОБА_1 позбавивши його у такий спосіб права на вказану земельну ділянку.

Статтею 152 Земельного кодексу України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною 2 статті 158 Земельного кодексу України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Згідно з п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Оскільки, прийняттям рішення №1098 від 07.12.2022 року Сарненська міська рада в частині передачі частини спірної земельної ділянки ОСОБА_1 порушила право користування позивача на дану земельну ділянку, тому рішення в цій частині слід скасувати.

Порядок державної реєстрації земельної ділянки визначено Законом України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI.

Відповідно до ст. 1 Закону України " Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельної ділянки-це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Таким чином Державний кадастровий реєстратор являється суб`єктом владних повноважень, який в межах наданих йому повноважень приймає відповідні рішення щодо державної реєстрації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Пунктом 60 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 1051 від 17 жовтня 2012 року передбачено, що запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. У відповідності до вимог пункту 61 цього ж Порядку, скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - електронним цифровим підписом Державного кадастрового реєстратора; у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою. Пунктом 67 Порядку визначено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку.

Отже, на підставі аналізу чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, передбачено скасування (поновлення) Державним кадастровим реєстратором запису у Поземельній книзі на підставі рішення суду.

Враховуючи, що порушуються майнові інтереси позивача, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту її прав узгоджується з нормами діючого законодавства і встановленими по справі обставинами. В зв`язку з цим суд вважає за можливе скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровим номером: :11:002:0127.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю на підставі частини першої статті 88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути 2147 грн. 20 коп. на користь позивача в якості відшкодування понесених ним у справі судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись Земельним кодексом України, ст.141, 263 265, 280,288 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), Сарненської міської ради (вул. Широка,31, м. Сарни, Рівненської області, ), третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації права власності задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Сарненської міської ради від 07.12.2022 року №1098 в частині (п.15) затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передачу громадянці ОСОБА_2 безоплатно у власність земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0205.

Скасувати рішення №67719604 від 24.05.2023 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0205.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп. судових витрат.

Стягнути з Сарненської міської ради на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп. судових витрат.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Сторони мають право оскаржити заочне рішення до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне рішення складено 18.12.2023 року.

Суддя: