Ухвала

06 липня 2023 року

м. Київ

справа № 125/1954/21

провадження № 61-9470ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тарасюк Оксани Миколаївни, на рішення Барського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2022 року, додаткове рішення Барського районного суду Вінницької області від 10 січня 2023 року, постанову Вінницького апеляційного суду від 24 травня 2023 року та додаткову постанову Вінницького апеляційного суду від 05 червня

2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним вище позовом, у якому просила суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь майнову шкоду

у розмірі 20 020,50 грн, а також відшкодування моральної шкоди, яку оцінює у розмірі 50 000,00 грн, завдані їй злочинною та протиправною поведінкою відповідача, а загалом 70 020,50 грн.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 21 грудня

2022 року, з урахуванням ухвали Барського районного суду Вінницької області від 02 лютого 2023 року про виправлення описки, позов

ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 завдану злочином матеріальну шкоду у розмірі 13 500,00 грн, завдану злочином моральну шкоду у розмірі 40 000,00 грн та 534,09 грн понесених судових витрат при сплаті судового збору, а загалом 54 034,09 грн.

Додатковим рішенням Барського районного суду Вінницької області

від 10 січня 2023 року заяву представника ОСОБА_2 - адвоката

Гребенюка В. О., про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Ухвалено у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди додаткове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 9 904,70 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 24 травня 2023 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Тарасюк О. М., залишено без задоволення, рішення Барського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2022 року та додаткове рішення Барського районного суду Вінницької області від 10 січня 2023 року залишено без змін.

Додатковою постановою Вінницького апеляційного суду від 05 червня

2023 року заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Гребенюка В. О., про ухвалення додаткової постанови задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

У червні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Тарасюк О. М., шляхом формування документа у системі «Електронний суд», звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Барського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2022 року, додаткове рішення Барського районного суду Вінницької області від 10 січня 2023 року, постанову Вінницького апеляційного суду від 24 травня 2023 року та додаткову постанову Вінницького апеляційного суду від 05 червня

2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, за результатами розгляду справи ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову

ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та

у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі 2 684,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у даній справі становить 70 020,50 грн, яка станом на

01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн х 100 = 268 400,00 грн).

Таким чином, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону

і окремого визнання її такою не потребує.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Отже, згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Касаційна скарга містить посилання на випадок, передбачений підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Наведені заявником обставини, передбачені підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження

у малозначній справі, є безпідставними й не спростовують визначення цієї справи як малозначної, оскільки аналіз судових рішень у справі та наведених заявником доводів не дають підстав для висновку про те, що дана справа має виняткове значення для заявника.

Інших підстав, які б спростовували віднесення цієї справи до категорії малозначних, касаційна скарга не містить і суд касаційної інстанції їх не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 - адвокат Тарасюк О. М., подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 274, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Тарасюк Оксани Миколаївни, на рішення Барського районного суду Вінницької області від 21 грудня

2022 року, додаткове рішення Барського районного суду Вінницької області від 10 січня 2023 року, постанову Вінницького апеляційного суду

від 24 травня 2023 року та додаткову постанову Вінницького апеляційного суду від 05 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць