У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/3433/23 № 2-з/610/12/2023
м. Балаклія29 грудня 2023 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович, розглянувши заяву Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

27.12.2023 разом з позовною заявою про витребування у ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0676 у власність держави начальник ГУ Держгеокадастру у Харківській області подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказану земельну ділянку та заборони будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав та Державному земельному кадастрі щодо цієї земельної ділянки.

На обґрунтування заяви посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу придбав у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0676 у ОСОБА_2 , який попередньо вже реалізував своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, яким йому вже було надано у приватну власність іншу земельну ділянку. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 було двічі отримано земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, чим було порушено інтереси держави, тому спірну земельну ділянку, яка наразі перебуває в оренді у ФГ «7Я», просить витребувати у відповідача у власність держави.

Вважає, що одночасно необхідно вжити заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. Тому з метою захисту інтересів держави та унеможливлення подальшого перепродажу земельної ділянки відповідачем просить прийняти рішення про забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред 'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

02.10.2018 ОСОБА_3 , який діяв за дорученням від ОСОБА_2 , звернувся до ГУ Держгеокадастру у Харківській області з заявою, у якій просив надати ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га з метою оформлення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства для подальшої передачі її у власність.

12.12.2018 ОСОБА_3 , який діяв за дорученням від ОСОБА_2 , подав до ГУ Держгеокадастру у Харківській області заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0676 для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га, розташовану за межами населених пунктів Асіївської сільської ради на території Балаклійського району Харківської області та передати йому зазначену земельну ділянку у власність.

В обох заявах зазначав, що своїм правом на отримання земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства у межах норм ОСОБА_2 не скористався.

13.12.2018 ГУ Держгеокадастру у Харківській області було видано наказ № 9199-СГ про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області, у власність для ведення особистого селянського господарства та ОСОБА_2 було передано у власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :01:000:0676) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.11.2023 вбачається, що 17.12.2018 на підставі вищевказаного наказу ГУ Держгеокадастру у Харківській області право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0676, площею 2 га, було зареєстровано за ОСОБА_2 , а на підставі договору купівлі продажу від 19.03.2019 цю земельну ділянку було відчужено та її власником став ОСОБА_1 , який 16.04.2019 на підставі договору оренди землі, виданого 08.04.2019, передав її в оренду ФГ «7Я» до 08.04.2034.

Позивач посилається на те, що з ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.03.2021 стало відомо про наявність порушеного права держави у зв`язку з подвійною приватизацією громадянами земельних ділянок.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.11.2023 встановлено, що на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-3634/14-18-СГ від 15.06.2018 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:5431, площею 2 га, розташовану на території Оситнянської с/ради Новомиргородського району Кіровоградської області, було зареєстровано за ОСОБА_2 21.06.2018, а 16.01.2020 було припинено.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, - ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача/

Предметом спору є земельна ділянка, яка наразі перебуває у власності відповідача ОСОБА_1 та передана ним в оренду ФГ «7Я».

ОСОБА_1 , як власник, може вільно на власний розсуд розпоряджатися належною йому земельною ділянкою - відчужити, передати її в оренду іншому орендарю тощо. Зміна орендаря призведе до необхідності залучення нових осіб, що буде затягувати розгляд справи, а нові учасники справи можуть ускладнити її розгляд, тому необхідно зафіксувати теперішнє становище по справі, щоб її можливо було розглянути своєчасно, без зайвих зволікань.

З урахуванням того, що між сторонами існує спір щодо вказаної земельної ділянки, право власності зареєстроване за відповідачем, який може відчужити земельну ділянку, укласти інші договори оренди щодо спірної земельної ділянки, а тому існує реальна потенційна загроза того, що у разі задоволення позову невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В заяві про забезпечення позову позивач просив накласти арешт на спірну земельну ділянку та заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна - це перешкода у вільному розпорядженні майном.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2021 року у справі № 643/12369/19 (провадження № 61-21685св19) виходив з того, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову. Обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 128/3291/16-ц ( провадження N 61-5592св21).

Матеріали справи свідчать про те, що на сьогодні власником спірної земельної ділянки є відповідач. Накладення арешту на його нерухоме майно є порушенням його конституційного права на земельну ділянку.

Зважаючи, що обсяг позовних вимог відповідає обсягу забезпечення позову, вжиття якого не передбачає порушення інтересів інших осіб, а також з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, суд вважає, що існує ймовірність істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів держави, за захистом яких позивач звернувся до суду, в разі невжиття заходів забезпечення позову, враховуючи те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, обравши способом забезпечення позову заборону вчиняти певні дії.

Визначений захід забезпечення позову є найменшим порушенням інтересів відповідача, що не позбавляє його права користуватися земельною ділянкою, а суб`єктам державної реєстрації прав забороняє проведення будь-яких реєстраційних дій щодо земельної ділянки, що включає і реєстрацію нових договорів оренди.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду немає підстав вважати, що існують обставини, за яких згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України встановлено обов`язок суду застосувати зустрічне забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149-151 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Заяву задовольнити частково.

2.Заборонити відчуження будь-яким способом земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0676, площею 2 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202, номер відомостей про право власності 30765717, яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 19.03.2019.

3.Суб`єктам державної реєстрації прав заборонити проведення будь-яких реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному земельному кадастрі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0676, площею 2 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 202, номер відомостей про право власності 30765717, яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 19.03.2019.

4.В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали для виконання 3 роки.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Позивач (стягувач): Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, місце знаходження: 61165, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21, поверх 8-9, .

Відповідач (боржник): ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Третя особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 .

Третя особа: Фермерське господарство «7Я», місце знаходження: 64207, Харківська область, Ізюмський район, м. Балаклія, вул. Жовтнева, буд. 16, .

Суддя В.М. Стригуненко