У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2023 Справа №607/7553/22

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд в Тернопільській області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

державного виконавця Шевчук А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі подання старшого державного виконавця Анастасії Шевчук, погоджене начальником Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Олександром Валевським, про надання дозволу на примусове проникнення до житла,

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець А. Шевчук за погодженням із начальником Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції О. Валевським, звернулася до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у Тернопільському відділі державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Відділ) перебуває зведене виконавче провадження № 70792706 на загальну суму боргу 115 600 тис. дол. США, 18 607,50 грн, що містить у собі:

виконавче провадження № 70682263 на підставі виконавчого листа № 607/11976/22, виданого 30 грудня 2022 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 105 600 дол США, що за офіційним курсом НБ, встановленим станом на день ухвалення рішення становить 3 861 644,16 грн та судовий збір6 202,50 грн;

виконавче провадження № 70452883 на підставі виконавчого листа № 607/7553/22 виданого 22 листопада 2022 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 суму неповернутого боргу в розмірі 100 000 (сто тисяч) доларів США за договором позики від 10 березня 2022 року, а також судовий збір у розмірі 12 405 (дванадцять тисяч чотириста п`ять) грн, сплачений позивачем при зверненні із позовом в суд;

виконавче провадження № 69313428 згідно ухвали № 607/7553/22, виданої Тернопільським міськрайонним судом про заборону ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії шодо відчуження квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за нею на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, серії 6881, виданого 16 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І.Т.;

виконавче провадження № 69451863 згідно ухвали № 607/8820/22, виданої Тернопільським міськрайонним судом про заборону ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна, а саме: квартири загальною площею 47,7 кв. м., житловою площею 26,3 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

07 грудня 2022 року державним виконавцем, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконане провадження» (далі - Закон) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 70452883 та надіслано рекомендованою кореспонденцією (номер поштового відправлення № 303)

10 січня 2023 року державним виконавцем, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 70682263 та надіслано рекомендованою кореспонденцією (номер поштового відправлення № 778).

Керуючись ст. 56 Закону державним виконавцем 07 грудня 2022 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно відповіді на запит до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи: - боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку - в органах ДФС наявні відомості про відкритті рахунки в банку.

Згідно повідомлення ПАТ КБ Приват Банк на рахунку боржника наявні кошти для стягнення.

Державним виконавцем на адресу банку направлено платіжну вимогу про списання коштів.

26 січня 2023 року на депозитний рахунок Відділу надійшли кошти у сумі 7 200 грн, які стягнуто примусово, шляхом списання коштів з рахунку боржника.

Згідно відповіді на запит до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника - фізичної особи: інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня.

Згідно відповіді на запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів: в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно інформаційної довідки речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

24 січня 2023 року на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу про здійснення виконавчих дій.

24 січня 2023 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем проведення виконавчих дій, боржник на вимогу державного виконавця не з`явився, доступ не надано, що підтверджується актом державного виконавця.

24 січня 2023 року на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу про здійснення виконавчих дій.

30 січня 2023 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем проведення виконавчих дій, боржник на вимогу державного виконавця не з`явився, доступ не надано, що підтверджується актом державного виконавця.

01 лютого 2023 року на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом направлено вимогу про здійснення виконавчих дій (номер поштового відправлення № 55).

06 лютого 2023 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем проведення виконавчих дій, боржник на вимогу державного виконавця не з`явився, доступ не надано, що підтверджується актом державного виконавця.

25 квітня 2023 року на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом направлено вимогу про здійснення виконавчих дій від 19 квітня 2023 року (номер поштового відправлення № 115).

19 травня 2023 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем проведення виконавчих дій, боржник на вимогу державного виконавця не з`явився, доступ не надано, що підтверджується актом державного виконавця.

10 жовтня 2023 року на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом направлено вимогу про здійснення виконавчих дій від 19 жовтня 2023 року (номер поштового відправлення № 136).

19 жовтня 2023 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем проведення виконавчих дій, боржник на вимогу державного виконавця не з`явився, доступ не надано, що підтверджується актом державного виконавця.

17 листопада 2023 року на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом направлено вимогу про здійснення виконавчих дій 24 листопада 2023 року (номер поштового відправлення № 111).

24 листопада 2023 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем проведення виконавчих дій, боржник на вимогу державного виконавця не з`явився, доступ не надано, що підтверджується актом державного виконавця.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України державний кордон за період з 10 січня 2023 року по 27 листопада 2023 ОСОБА_1 не пересікала.

З метою встановлення майнового стану боржника та складання постанови про опис та арешт майна державним виконавцем Відділу неодноразово здійснено виїзд за місцем проживання боржника та знаходження майна.

Проте здійснити вхід до квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 не виявилося можливим, про що складені акти державного виконавця за участі стягувача.

Згідно довідки АДБ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прописана за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

Станом на 28 листопада 2023 року, згідно повідомлення ДМС ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прописана за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

Боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, про що свідчить реєстр поштових відправлень.

Вимоги про здійснення виконавчих дій надіслані рекомендованим листом дані вимоги отриманні боржником, що підтверджується реєстром поштових відправлень.

Запис про боржника було внесено до Єдиного реєстру боржників одночасно із постановою про відкриття виконавчого провадження, оскільки внесення відомостей до реєстру відбувається автоматично.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» п. 1. Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Отже, боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження.

Проте жодних дій спрямованих на виконання рішення суду ним не вчинено, що свідчить про злісне ухилення від виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника-фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку з залученням працівників поліції, вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Постановою Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/41727/19-ц встановлено, що юридично важливою обставиною при розгляді подання виконавця про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для виконання судового рішення, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Згідно наданих доказів боржник повідомлений про відкриття виконавчих проваджень та здійснення виконавчих дій, проте чинить перешкоди у вільному доступі до житла, шляхом не виконання вимоги державного виконавця з`явитися в зазначений час за місцем знаходження майна та надати безперешкодний доступ.

Згідно матеріалів виконавчого провадження вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , являється єдиним майном боржника на яке можна звернути стягнення для подальшої реалізації в суму погашення заборгованості, отже даний факт є обґрунтуванням необхідності проведення виконавчих дій із проникненням до житла боржника.

Державним виконавцем вчинено всі можливі дії для виконання рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів для повного та всебічного виконання рішення суду.

Боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчих проваджень та наявності заборгованості перед фізичними особами, проте жодним чином не сприяє сплаті заборгованості.

З моменту відкриття виконавчого провадження боржниця злісно ухиляється від виконання зобов`язань.

На протязі усього періоду не подано декларації передбаченої Законом, не надано пояснення з приводу невиконання рішення суду.

Згідно обліку депозитних сум Відділу боржницею навіть частково не сплачено борг добровільно.

Відтак, державний виконавець просила надати дозвіл на примусове проникнення до житла.

У судовому засіданні старший державний виконавець Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевчук А. А. просила задовольнити подання з підстав, у ньому наведених.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи за участю виконавця без виклику сторін чи інших заінтересованих осіб.

Заслухавши пояснення державного виконавчого, дослідивши матеріали справи та копії матеріалів виконавчого провадження, суд встановив наступні обставини.

Згідно облікової картки на зведене виконавче провадження № 70792706 про стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_1 , воно складається з:

виконавчого провадження № 70682263, виконавчий лист № 607/11976/22, виданий 30 грудня 2022 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 3 867 846,66 грн;

виконавчого провадження № 70452883, виконавчий лист № 607/7553/22, виданий 22 листопада 2022 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 3 669 265,00 грн;

07 грудня 2022 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 70452883.

10 січня 2023 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 70682263.

Вказані постанови надсилалися боржниці рекомендованим поштовим відправленням за її зареєстрованим місцем проживання.

07 грудня 2023 року у ВП № 70452883 державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника, арешт майна боржника.

На запит державного виконавця у ВП № 70682263 від 27 листопада 2023 року від Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника - фізичної особи: інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня.

Згідно відповіді на запит державного виконавця від 27 листопада 2023 року до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи: - боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта - на обліку в органах ДФС наявні відомості про відкритті рахунки в банку.

Згідно відповіді на запит державного виконавця від 27 листопада 2023 року до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів: в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України на запит державного виконавця від 27 листопада 2023 року, Багола Марта державний кордон, за період з 10 січня 2023 року по 27 листопада 2023, не перетинала.

Згідно Інформаційної довідки речових прав на нерухоме майно № 316998914 від 07 грудня 2022 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Дане майно обтяжене забороною на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду у справі № 607/7553/22 від 17 червня 2022 року та постанови державного виконавця про арешт майна боржника у ВП № 70452883 від 07 грудня 2022 року.

24 січня 2023 року, 30 січня 2023 року, 06 лютого 2023 року, 19 травня 2023 року, 19 жовтня 2023 року, 24 листопада 2023 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем проведення виконавчих дій АДРЕСА_2 , що вбачається із актів державного виконавця. Попередньо ОСОБА_1 надсилалися вимоги державного виконавця про здійснення виконавчих дій про надання доступу до квартири за вищевказаною адресою.

Станом на 28 листопада 2023 року, згідно повідомлення ДМС, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

З огляду на встановлені вище обставини, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість виконання судових рішень прямо передбачена ст. 124 Конституції України.

Відповідно до змісту ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативноправовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що передбачено ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Частинами 1, 2 ст. 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційноправовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародноправових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Частиною першою ст. 439 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження та ст. 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Проте, матеріали подання не містять даних про направлення запитів до банківських установ щодо виявлення грошових коштів на рахунку боржника. Інформація від Державної фіскальної служби мітить відомості про фінансову установу, де відкритий рахунок, його номер, валюту, дату відкриття, станом на 27 листопада 2023 року, однак дані про звернення державного виконавця до банківських установ з метою виявлення грошових коштів на цих рахунках, матеріали подання не містять.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Такі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/41727/19-ц.

Державний виконавець, посилалася на те, що на час звернення до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника чи іншого володіння особи, боржник вчиняє дії що ускладнюють виконання рішення, не допускає в установленому законом порядку виконавця до житла, що належать йому, не подав виконавцю декларацію про доходи та майно боржника, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, не з`являвся на вимогу виконавця, не надавав пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Водночас, вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримав повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод у проведенні виконавчих дій.

Між тим, державним виконавцем не надано доказів на підтвердження того, що боржник був належним чином повідомлений про проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями, суд розуміє будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Водночас, матеріали справи не містять доказів про те, що боржниця ОСОБА_1 була обізнана про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту її майна, за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки відповідні процесуальні документи виконавчого провадження не були вручені останній. З досліджених матеріалів, доданих державним виконавцем до подання, не вбачається належних доказів того, що боржницею ОСОБА_1 не виконуються вимоги державного виконавця, щодо її явки на місце проведення виконавчих дій, зокрема не надано жодних доказів на підтвердження отримання боржником вимог державного виконавця про необхідність з`явитися на місце вчинення виконавчих дій.

Отож, матеріали подання не містять достатньо доказів на підтвердження того, що боржниця ОСОБА_1 свідомо та умисно перешкоджає державному виконавцю проведенню вказаних виконавчих дій, не даючи доступу до належного йому житлового приміщення.

Наявні при матеріалах подання акти державного виконавця від 24 січня 2023 року, 30 січня 2023 року, 06 лютого 2023 року, 19 травня 2023 року, 19 жовтня 2023 року, 24 листопада 2023 рокуне є такими документами в розумінні ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки складені у відсутності понятих, а тому суд робить висновок про те, що у вказані дати державний виконавець можливо і мав намір провести виконавчі дії з метою опису, арешту, вилучення і передачі майна боржника, однак процесуальне оформлення неможливості їх вчинення свідчить про те, що такі не могли відбутися в силу порушення процедури їх проведення.

Інших доказів на підтвердження того, що боржниця ОСОБА_1 перешкоджає у здійсненні державним виконавцем виконавчих дій, та, зокрема, доказів стосовно того, що нею чиняться перешкоди у доступі державному виконавцю до її житла, якими, на переконання суду, можуть бути документи, що підтверджують факт не допуску виконавця до житла чи іншого володіння особи, виклики, які скеровувалися боржнику, про явку до виконавця та копії повідомлень про вручення зазначених документів боржнику, письмові пояснення боржника, відомості про те, що боржник користується зазначеним вище житлом та фактично у ньому проживає, державним виконавцем до подання не надано, як і не надано доказів того, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні подання старшого державного виконавця А. Шевчук, погодженого начальником Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції О. Валевським, про надання дозволу на примусове проникнення до житла слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 439 ЦПК України, ст. 30 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Анастасії Шевчук, погоджене начальником Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Олександром Валевським, про надання дозволу на примусове проникнення до житла відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 18 грудня 2023 року.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області О.Герчаківська