КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи: №361/1036/21
номер провадження №22-ц/824/1103/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Тараненко Ярослава Юрійовича на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришина Н.М.,

у цивільній справі №361/1036/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 за результатами розгляду якого просило стягнути заборгованість за кредитним договором №б/н від 13 листопада 2010 року у розмірі 14 844 грн. 49 коп. та судові витрати у розмірі 2 270 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначаючи, що ОСОБА_1 , з метою отримання банківських послуг, звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» та підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 13 листопада 2010 року. При підписанні анкет-заяви відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку були надані відповідачу для ознайомлення в письмовій формі.

Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Натомість, відповідач, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 17 січня 2021 року складає 14 844 грн. 49 коп., з яких: 14 844 грн. 49 коп. - заборгованість за тілом кредиту, що є також заборгованістю за простроченим тілом кредиту.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2021 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 листопада 2010 року у сумі 14 844 грн. 49 коп. та судовий збір у розмірі 2 270 грн.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2022 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Тараненко Я.Ю. подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що відповідач не була повідомлена належним чином про розгляд справи, оскільки не отримувала жодного виклику на судове засідання. У анкеті-заяві підписаній скаржником не зазначено процентну ставку, а також про відповідальність у вигляді неустойки за порушення грошових зобов`язань. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що саме додані до матеріалів справи Тарифи та умови розуміла відповідач підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та неустойки.Інформація із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій банку. Відповідач не визнає Тарифів обслуговування кредитних карток та Умов та правил надання банківських послуг, а тому їх не можна розцінювати, як частину кредитного договору. Вимоги про стягнення процентів за користування коштами з підстав та у розмірах встановлених, зокрема, ст.ст. 625,1048 ЦК України, позивач не заявив.

24 січня 2023 року від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з якого вбачається, що останній не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін. Зазначаючи, що підписавши анкету-заяву, між сторонами було укладеного договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Фактичне користування відповідачем кредитними коштами з використанням отриманих кредитних карток підтверджується випискою про рух грошових коштів по рахунках відкритих на її ім`я. Всі операції щодо зняття коштів та погашення заборгованості за договором, відображені у виписці по рахунку та враховані позивачем при складанні розрахунку заборгованості. Жодних доказів на спростовування розміру заборгованості, відповідачем не надано.

Відповідно до ч. 1. ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

На час розгляду справи до суду апеляційної інстанції сторонами в справі не було надано заперечень щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчинені процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце розгляду судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками - повідомленнями.

Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, судова повістка надсилається за адресою місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Так, згідно наданою Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського районну Київської області за №06-11/743 від 24 лютого 2021 року інформацією, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 з 04 жовтня 2007 року є: АДРЕСА_1 (а.с. 88).

У заяві про перегляд заочного рішення та апеляційній скарзі скаржник зазначає наступну адресу: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, судові повістки направлялися відповідачу на поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Таким чином, колегія вважає, що надсилаючи повідомлення за зареєстрованим місцем проживання відповідача суд першої інстанції дотримався вимог процесуального закону щодо належного повідомлення її про дату, час та місце розгляду справи.

Щодо суті заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про наступне.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» повернуті не були, у зв`язку з чим, виходячи з приписів ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд вважав, що кредитор вправі звернутися до суду за захистом своїх прав шляхом зобов`язання позичальника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредиту.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює, виходячи з наступного.

Судом при розгляді справи встановлено, що 13 листопада 2010 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, яка містить анкетні дані останньої. Згідно умов вказаної заяви, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Також підтвердила, що ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 17).

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» за договором № б/н, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , останній надано наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 , із датою відкриття 04 березня 2008 року, терміном дії 03/12; № НОМЕР_2 , із датою відкриття 02 квітня 2012 року, терміном дії 11/15; № НОМЕР_3 , із датою відкриття 02 липня 2013 року, терміном дії 09/16; № НОМЕР_4 , із датою відкриття 16 січня 2014 року, терміном дії 05/17; № НОМЕР_5 , із датою відкриття 29 вересня 2014 року, терміном дії 09/18; № НОМЕР_5 , із датою відкриття 29 вересня 2014 року, терміном дії 09/18; № НОМЕР_6 , із датою відкриття 26 грудня 2017 року, терміном дії 06/21 (а.с. 16).

Із довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (договір № б/н), вбачається, що станом на 16 січня 2014 року кредитний ліміт за кредитною карткою № НОМЕР_1 встановлено у розмірі 15 000 грн., 22 лютого 2014 року кредитний ліміт збільшено до 16 500 грн., 09 серпня 2018 року кредитний ліміт збільшено 22 000 грн., 17 жовтня 2019 року кредитний ліміт зменшено до 22 000 грн. 28 жовтня 2019 року кредитний ліміт зменшено до 22 000 грн., 08 листопада 2019 року кредитний ліміт зменшено до 22 000 грн., 19 листопада 2019 року кредитний ліміт зменшено до 22 000 грн., 30 листопада 2019 року кредитний ліміт зменшено до 22 000 грн., 11 грудня 2019 року кредитний ліміт зменшено до 22 000 грн., 22 грудня 2019 року кредитний ліміт зменшено до 22 000 грн., 30 грудня 2019 року кредитний ліміт зменшено до 0, 00 грн., (а.с. 15).

Із наданого АТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 17 січня 2021 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед банком, що становить 14 844 грн. 49 коп., яка складається із: 14 844 грн. 49 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 14 844 грн. 49 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту (а.с. 03-14).

Також, АТ КБ «ПриватБанк» долучено до матеріалів справи виписку по договору № б/н укладеного з ОСОБА_1 з якої вбачається, що остання користувалася кредитними коштами, проте отримані кошти у повному обсязі не повернула (а.с. 52-80).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

З матеріалів справи вбачається, що 13 листопада 2010 року відповідачем підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», яка містить паспортні дані та місце проживання останньої.

Згідно довідок наданих АТ КБ «ПриватБанк», на виконання умов кредитного договору, оформленого анкетою-заявою, банком надано відповідачу кредитну картку, яка в подальшому неодноразово перевипускалася. На кредитну картку встановлено кредитний ліміт, розмір якого періодично змінювався.

Згідно наявної в матеріалах справи виписки по рахунку, відповідач користувалася кредитними коштами, періодично та частково вносила кошти на погашення кредитної заборгованості.

У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 зазначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості за кредитом, яка повинна досліджуватися судом апеляційної інстанції у сукупності з іншими доказами.

Як вбачається із вказаної виписки по рахунку та розрахунку заборгованості наданого банку, відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 17 січня 2021 року складає 14 844 грн. 49 коп., з яких: 14 844 грн. 49 коп. - заборгованість за тілом кредиту, що є також заборгованістю за простроченим тілом кредиту.

Доказів на спростування факту отримання кредитних коштів та не повернення їх, у розмірі, визначеному банком, що є процесуальним обов`язком відповідача, зважаючи на те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом у відповідності до вимог ст.81 ЦПК України, відповідачем не надано. Також, відповідачем не було надано контрозрахунку заборгованості.

Частиною 2 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Отже, оскільки, фактично отримані відповідачем кошти у добровільному порядку банку повернуті не були, наявні підстави вважати, що права кредитора порушені, а тому, згідно приписів п. 2 ст. 530 ЦК України, останній має право вимагати виконання обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, яка згідно розрахунку наданого банку та не спростовано відповідачем становить 14 844 грн. 49 коп. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення із відповідача заборгованості за тілом кредиту.

Посилання скаржника на не зазначення у анкеті-заяві процентної ставки та відповідальності у вигляді неустойки є безпідставною, оскільки стягнення процентів та неустойки не є предметом розгляду даної справи.

Посилання на відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження того, що саме додані до матеріалів справи Тарифи та умови розуміла відповідач підписуючи анкету-заяву, а також, що інформація із сайту позивача, не є належним доказом у справі, на думку колегії суддів не спростовують факт отримання відповідачем кредитних коштів, які в повному обсязі повернуті банку не були.

Пунктом 2 ч.1 ст.374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування на підставі доводів викладених у апеляційній скарзі немає.

Також слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 379, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тараненко Ярослава Юрійовича залишити без задоволення.

Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених положеннями п.2 ч.3.ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:

Судді: