КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/947/332/23
УХВАЛА

21.12.2023 року

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Торгонської В.М,

за участю сторін:

приватного виконавця Качурки В.В.

представника ОСОБА_1 адвоката Рибак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В`ячеслава Вікторовича, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: Акціонерне товариство «ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ» про отримання дозволу на примусову реалізацію арештованого майна боржника у рамках виконавчого провадження в якому зареєстровані діти,-

ВСТАНОВИВ:

15.09.2023 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович звернувся до Київського районного суду м. Одеси з поданням в якому просить надати дозвіл на примусову реалізацію арештованого майна боржника у рамках виконавчого провадження № 66566791 в якому зареєстровані діти.

Подання мотивовано тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 66566791 з примусового виконання виконавчого напису № 160 від 25.03.2021 року виданого Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г. про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 .

Разом з тим в ході проведення виконавчих дій встановлено, що у вказаній вище квартирі, окрім гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована неповнолітня дитина, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як стверджує приватний виконавець, на виконання вимог пп. 3 п. 3 розд. II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Мін`юсту від 29.06.2016 №2831/5, зареєстрованого в Мін`юсті 30.09.2016 за №1301/29431, ним 08.08.2023 року було скеровано подання про отримання дозволу від органу опіки та піклування на примусову реалізацію арештованого майна боржника у рамках виконавчого провадження за Вих. № 40773. Однак 08.09.2023 року до офісу приватного виконавця надійшла відповідь на вищезазначене подання від Служби у справах дітей Одеської міської ради за Вих. № 09/8834 зі змісту якої вбачається, що вимоги приватного виконавця не підлягають задоволенню у зв`язку із тим, що чинним законодавством України не визначено порядку надання органом опіки та піклування згоди на примусову реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти.

Також державний виконавець зазначає, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований у спірному нерухомому майні боржника після укладання іпотечного договору від 25.12.2014 року, на підставі якого було видано виконавчий напис № 160 від 25.03.2021 року про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , що в свою чергу суперечить умовам даного договору.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 19.09.2023 року прийнято подання до розгляду та призначено судове засідання.

В судовому засіданні 21.12.2023 рокуприватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович подання підтримав, просить його задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Рибак Андрій Вікторович у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Представник стягувача Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Разом з тим, від представника стягувача ОСОБА_4 20.10.2023 року суду надійшли письмові пояснення в яких він просить задовольнити подання приватного виконавця, посилаючись на те, що боржник ОСОБА_1 з метою унеможливлення звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_2 зареєструвала онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , всупереч приписам іпотечного договору № 63514Z23 від 21.12.2014 року та прямій забороні, що міститься в ст. 9 Закону України «Про іпотеку». Також зазначає, що у батька малолітньої дитини у власності є дві квартири, а тому продаж предмета іпотеки жодним чином не порушить прав малолітньої особи - ОСОБА_3 .

Представник органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради Статнік Х.Ю. звернулась до суду з заявою про розгляд подання без участі представника КРА ОМР, та просить прийняти рішення з урахуванням прав та інтересів дитини.

Вислухавши доводи приватного виконавця, представника боржника, дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи.

У відповідності до частини шостої статті 431 ЦПК України суд наділений правом вживати заходи, спрямовані на забезпечення виконання рішення суду, передбачені статтею 150 ЦПК України (іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України).

Відповідно до частин першої - третьої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому виконавець у межах наданих йому Законом України «Про виконавче провадження» та статтею 435 ЦПК України повноважень, у разі неможливості виконання судового рішення, не позбавлений права звертатися до суду із заявою (поданням) про зміну способу та порядку його виконання.

Суд наголошує на тому, що обов`язок ініціювання будь-якого наступного судового процесу з метою виконання попереднього судового рішення Законом України «Про виконавче провадження» покладено на компетентні органи, уповноважені державою на забезпечення виконання судових рішень, а не стягувача, який правомірно очікує від держави належного виконання остаточного судового рішення про стягнення боргу; повноваження виконавця на звернення до суду є повноваженням звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина друга статті 4, частина четверта статті 42 ЦПК України). Крім того, приватно-правовий інструментарій (зокрема, реєстрація місця проживання дитини) не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення чи унеможливлення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про його стягнення.

Оскільки суд наділений правом вживати заходів забезпечення виконання рішення, встановлювати порядок і спосіб його виконання, отже і вирішити питання про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровано місце проживання дітей.

Аналогічні за змістом висновки містяться у Постанові Верховного суду по справі №509/84/14-ц, провадження № 61-10946св22 від 10.05.2023.

У судовому засіданні встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович перебуває виконавче провадження № 66566791 з примусового виконання виконавчого напису № 160 виданого 25.03.2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Скопелідіс Т.Г. про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 .

18.08.2021 приватним виконавцем Качуркой В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

11.02.2022 року приватним виконавцем винесена постанова про опис та арешт майна (коштів), відповідно до якої приватним виконавцем описано та накладено арешт на АДРЕСА_2 , що належить боржнику ОСОБА_1 . Відповідальним зберігачем призначено ОСОБА_5 .

На запит приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В., Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради 01 серпня 2023 року було сформовано довідку про зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб № П1-149552-ю/л, відповідно до якої вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 з 15.01.2020 року зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено: виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно,своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або інші законні представники не мають права без дозволу органу опіки та піклування, наданого відповідно до закону, вчиняти від імені малолітньої дитини правочини, визначені частиною другою статті 177 Сімейного кодексу України. Інші права дитини на майно та порядок їх захисту встановлюються законами України.

Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем (ч. 2 ст. 18Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» визначено: держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо житлових приміщень не допускається. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав, інших прав на нерухоме майно, об`єкт не завершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке належить дитині, а у випадках, визначених законом, - також щодо нерухомого майна, право користування яким належить дитині, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Порядок провадження органами опіки та піклування визначеної законом діяльності, пов`язаної із захистом майнових прав дитини, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 10 ст. 177 Сімейного кодексу України).

Реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами, зокрема, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду (п.3 розд. ІІ Порядку реалізації арештованого майна).

Крім того, пунктом 30 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.10.2021 року № 755/12052/19 дійшла висновку, що на відміну від виконання судових рішень, які безпосередньо передбачають звернення стягнення на конкретно визначене житлове приміщення в конкретно визначений спосіб, для інших судових рішень, які передбачають загальне право стягнення боргу (в тому числі солідарного) з боржника (його поручителя) на визначену суму зобов`язань, отримання державним виконавцем відповідного дозволу органу опіки та піклування є обов`язковим в силу самого факту застосування права власності або права користування неповнолітньої дитини щодо нерухомого майна, яке реалізується в рамках виконавчого провадження. Захист відповідних прав неповнолітньої дитини забезпечує орган опіки та піклування в межах своїх повноважень, приймаючи рішення про надання зазначеного дозволу або відмову у наданні зазначеного дозволу державному виконавцю, а також суд у випадку звернення до нього уповноваженої особи щодо дії державного виконавця та/або органу опіки та піклування. Зазначене стосується також і дій приватних виконавців. Отже, на думку Великої Палати Верховного Суду, державний чи приватний виконавець повинен звернутися за дозволом органу опіки та піклування для реалізації житлової нерухомості, право користування яким мають діти.

Тобто, на думку Великої Палати Верховного Суду державний чи приватний виконавець повинен звернутися до органу опіки та піклування з метою отримання дозволу на реалізацію житлової нерухомості, право на користування яким мають діти.

У випадку відмови органу опіки та піклування виконавець, з метою виконання судового рішення та забезпечення дотриманням прав дітей, повинен звернутися до суду.

З наведеного вбачається, що з метою усунення обставин, які роблять неможливим виконання рішення суду, а саме відсутності дозволу (відмові) органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, право власності або право користування яким мають діти, виконавець може звернутися до суду із заявою (поданням) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровані діти.

Однак, всупереч Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, Порядку реалізації арештованого майна приватний виконавець Качурка В.В. при вчиненні виконавчих дій щодо майна боржника ОСОБА_1 не звернувся до органу опіки та піклування, в даному випадку, Київської районної адміністрації Одеської міської ради, за відповідним дозволом на реалізацію нерухомого майна боржника, в якому проживає та зареєстрований неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а помилково звернувся до Служби у справах дітей Одеської міської ради, яка в силу своїх повноважень не наділена правом на складання відповідного дозволу, про що фактично було повідомлено виконавця листом від 06.09.2023 року за № 09/8834.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов до висновку, що приватний виконавець Качурка В.В. передчасно звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровані діти, оскільки передумовою звернення до суду з даним поданням є відмова органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, право власності або право користування яким мають діти, яку він не отримав через помилкове звернення до Служби у справах дітей Одеської міської ради, а не до органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради.

Зважаючи на відсутність відмови органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, право власності або право користування яким мають діти, суд вважає за недоцільним надавати оцінку добросовісністю дій боржника ОСОБА_1 , з приводу наступних питань: з якого часу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований в спірному приміщенні; чи дотримано встановлений чинним законодавством порядок його реєстрації та вселення у спірне приміщення; чи є спірне приміщення єдиним місцем його постійного проживання; чи наявне інше приміщення, як в дитини та і його батьків; який ступінь споріднення між дітьми та боржником та інші обставини.

З огляду на викладене, враховуючи, що приватним виконавцем не надано відмови органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, право власності або право користування яким мають діти та матеріали подання не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він звертався з цього приводу саме до органу опіки та піклування, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення подання Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В`ячеслава Вікторовича про отримання дозволу на примусову реалізацію арештованого майна боржника у рамках виконавчого провадження в якому зареєстровані діти, заінтересовані особи: боржник: ОСОБА_1 , стягувач: Акціонерне товариство «ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ».

Керуючись ст. 446 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В`ячеслава Вікторовича, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: Акціонерне товариство «ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ» про отримання дозволу на примусову реалізацію арештованого майна боржника у рамках виконавчого провадження в якому зареєстровані діти - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційного скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26.12.2023 року.

Суддя Петренко В. С.