Справа № 310/7813/20
Провадження № 2-в/331/37/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді: Антоненко М.В.

за участю секретаря: Байрамової Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про відновлення втраченого провадження по справі № 310/7813/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої,

ВСТАНОВИВ:

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя від 29 травня 2023 року ініціював відновлення втраченого судового провадження у справі № 310/7813/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2023 року відкрите провадження у справі.

Розгляд питання про відновлення втраченого судового провадження проведено з повідомленням учасників справи.

Під час розгляду питання про відновлення втраченого провадження судом здійснено виклик учасників процесу, а саме ОСОБА_1 та ТОВ «СББ», проте в судове засідання вони не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши зібранні матеріали втраченого провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 490 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно Розпорядження Верховного Суду від 10.03.2022р.N4/0/9-22«Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Бердянського міськрайонного суду Запорізької області на Жовтневий районний суд м. Запоріжжя

Відповідно до п. 20 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України якщо суд, до юрисдикції якого відповідно до вимог процесуального закону відноситься вирішення питання про відновлення втраченого провадження, знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, то відновлення втраченого провадження здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною згідно із Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" або Законом України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції".

Судом встановлено, що Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 жовтня 2020 року у справі № 310/7813/20 залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, - у зв`язку із виявленими, перерахованими вище недоліками, надавши позивачу строк - п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху - для їх виправлення, шляхом подання до матеріалів справи уточненої позовної заяви, яка відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України, із наданням доказів сплати судового збору у визначеній судом сумі. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 травня 2021 року закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 листопада 2020 року у справі № 310/7813/20 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» (адреса реєстрації: 65007, м.Одеса, пл.Олексіївська, буд.11/1), про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначити дату, час і місце проведення судового засідання, яке відбудеться в приміщенні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області (Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Консульська, б.64) 04 грудня 2020 року об 11-00 годині.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 січня 2021 року у справі № 310/7813/20 відкладено судове засідання у справі внаслідок необхідності витребування нових (додаткових) доказів та виклику свідків до 09.03.2021 до 10-00 години. Клопотання представника відповідача адвоката Колонтая Ю.Ю. про проведення розгляду справи у судовому засіданні, призначеному на 09.03.2021 на 10-00 годину, в режимі відеоконференції, - задовольнити. Провести судове засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди у режимі відеоконцеренції. Доручити Малиновському районному суду м. Одеси (65033, Одеська область, м. Одеса, вул. Василя Стуса, б. 1-a) забезпечити проведення судового засідання за участі свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , у режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області (Запорізька область, м.Бердянськ, вул.Консульська, б.64 (зал №501). Клопотання представника відповідача про виклик свідків задовольнити. Викликати та допитати в якості свідків: 1) директора ТОВ «СББ» ОСОБА_2 , 2) заступника генерального директора ТОВ «СББ» ОСОБА_3 , 3) головного бухгалтера ТОВ «СББ» ОСОБА_4 , 4) начальника відділу охорони ТОВ «СББ» ОСОБА_5 , 5) начальника Бердянського підрозділу ТОВ «СББ» ОСОБА_8, 6) старшого зміни охоронників ТОВ «СББ» ОСОБА_9, 7) старшого зміни охоронників ТОВ «СББ» ОСОБА_6 . Свідків попередити про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду. Клопотання представника позивача про витребування доказів задовольнити. В порядку витребування доказів зобов`язати ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» (, пл. Олексіївська, буд. 11/1, м. Одеса, 65007) надати до суду відомості про суми нарахованих та виплачених доходів ОСОБА_1 за весь період роботи в ТОВ «СББ» із зазначенням дати нарахування та виплати суми та виду доходів. Роз`яснити сторонам, що відповідно до ч.8, 9 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Зазначені вище докази уповноваженим на виконання ухвали особам необхідно надати до початку судового засідання. Роз`яснити, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. Копію ухвали суду надіслати сторонам до відома (стороні відповідача - на адресу адвоката Колонтая Ю.Ю. (електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та для виконання відповідальним особам, визначеним вище, в частині витребування доказів та забезпечення проведення відеоконференції, - до суду, який організовує її виконання засобами електронного листування (). Судовим розпорядникам або секретарям судового засідання Малиновського районного суду м. Одеси перевірити документи свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , та перебувати поряд з ними до закінчення судового засідання.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 червня 2021 року у справі № 310/7813/20 клопотання представника відповідача адвоката Колонтая Ю.Ю. про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції, - задовольнити. Провести судове засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, призначене на 07.07.2021 на 10-00, у режимі відеоконференції. Доручити Малиновському районному суду м. Одеси (65033, Одеська область, м. Одеса, вул. Василя Стуса, б. 1-a) забезпечити проведення судового засідання за участі свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області (Запорізька область, м.Бердянськ, вул.Консульська, б.64 (зал №501). Копію ухвали надіслати представнику відповідача адвокату Колонтаю Ю.Ю. (електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а також до суду, який організовує її виконання засобами електронного листування. Судовим розпорядникам або секретарям судового засідання Малиновського районного суду м. Одеси перевірити документи свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , та перебувати поряд з ними до закінчення судового засідання.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 листопада 2021 року у справі № 310/7813/20 клопотання представника відповідача адвоката Колонтая Ю.Ю. про проведення судового засідання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів - задовольнити. Провести судове засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, призначене на 01.12.2021 на 10-00, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon представником відповідача адвокатом Колонтаєм Ю.Ю. Копію ухвали надіслати адвокату Колонтаю Ю.Ю. (електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Роз`яснити стороні, що ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Відеоконференція буде проведена за допомогою додатку EasyCon. Для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції стороні необхідно: - використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення; - попередньо зареєструватись з використанням власного електронного підпису в Системі на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою www.court.gov.ua та перевірити наявні у нього власні технічні засоби на відповідність технічним вимогам; - зайти та авторизуватися в Системі за 10 хвилин до часу судового засідання; - активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камера) та перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою Системи; - очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні. Попередити сторону, що підтвердження особи учасника відбувається шляхом його авторизації в Системі із застосуванням електронного підпису. Система не дає можливості участі в судовому засіданні у режимі відеоконференції неавторизованим учасникам. Попередити сторону про необхідність забезпечення участі у конференції з приміщення, яке б виключало наявність сторонніх звуків (шуму).

Рішенням (вступна та резолютивна частини) Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року у справі № 310/7813/20 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, - відмовити. Судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 гривень, сплачені за подання до суду позовної заяви, залишити за позивачем ОСОБА_1 . Реквізити сторін: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу», , адреса місцезнаходження: Одеська область, м. Одеса, пл. Олексіївська, буд.11/1.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року у справі № 310/7813/20 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, - відмовити. Судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 гривень, сплачені за подання до суду позовної заяви, залишити за позивачем ОСОБА_1 . Реквізити сторін: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу», , адреса місцезнаходження: Одеська область, м. Одеса, пл. Олексіївська, буд.11/1.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18 січня 2022 року у справі № 310/7813/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника Коробко Світлани Євгенівни - залишити без руху. Надати скаржнику строк терміном десять днів з дня вручення копії ухвали суду для надання оригіналу квитанції про сплату судового збору у сумі 1261,20 грн. зі сплатою на вказані реквізити.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18 лютого 2022 року у справі № 310/7813/20 підготовчі дії до апеляційного розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника Коробко Світлани Євгенівни на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, вважати закінченими. Справу призначити до розгляду на 29 березня 2022 року на 11 год. 30 хв. Повідомити учасників справи про дату, час та місце судового засідання.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18 лютого 2022 року у справі № 310/7813/20 відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника Коробко Світлани Євгенівни на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди. Учасникам справи разом з копією ухвали про відкриття апеляційного провадження надіслати копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів. Учасникам справи надати строк для подання відзиву на апеляційну скаргу разом з доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи до 15 березня 2022 року. Для забезпечення апеляційного розгляду справи провести підготовчі дії, передбачені ст. 365 ЦПК України.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 13 грудня 2022 року у справі № 310/7813/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника Коробко Світлани Євгенівни - задовольнити частково. Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року у цій справі - скасувати, прийняти нову постанову, за якою: «Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково. Визнати незаконним та скасувати наказ №27-к від 19 вересня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади охоронника на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України. Поновити ОСОБА_1 на посаді охоронника Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» з 19 вересня 2020 року. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 4 799,73 гривень та суму невиплаченого заробітку за період з 01 вересня 2020 року до 24 вересня 2020 року в розмірі 3 715,92 гривень, а всього: 8515 (вісім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень 65 (шістдесят п`ять) копійок. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) гривень на відшкодування моральної шкоди. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1193 (одна тисяча сто дев`яносто три) гривні 15 (п`ятнадцять) копійок. Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді охоронника Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» - допустити до негайного виконання.

Факт ухвалення відповідних процесуальних документів, їх зміст, підтверджується копіями, та відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень .

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області знаходиться на тимчасово окупованій території України, а отже наявні підстави вважати, що судове провадження було втрачене.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно з ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка зберіглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до ч.1 ст.494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

На підставі зібраних і перевірених матеріалів, суд вважає встановленим зміст наступних документів у справі № 310/7813/20: Ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 жовтня 2020 року у справі № 310/7813/20; Ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 листопада 2020 року у справі № 310/7813/20; Ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 січня 2021 року у справі № 310/7813/20; Ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 червня 2021 року у справі № 310/7813/20; Ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 листопада 2021 року у справі № 310/7813/20; Рішення (вступна та резолютивна частини) Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року у справі № 310/7813/20; Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року у справі № 310/7813/20. Ухвали Запорізького апеляційного суду від 18 січня 2022 року у справі № 310/7813/20; Ухвали Запорізького апеляційного суду від 18 лютого 2022 року у справі № 310/7813/20; Ухвали Запорізького апеляційного суду від 18 лютого 2022 року у справі № 310/7813/20; Постанови Запорізького апеляційного суду від 13 грудня 2022 року у справі № 310/7813/20 - що є підставою для відновлення втраченого судового провадження в частині вищезазначених документів та буде достатнім для реалізації мети звернення ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЇ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛУЖБА БЕЗПЕКИ БІЗНЕСУ» до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересована особа ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 260, 261, 353, 493, 494, п.п. 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 310/7813/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої в частині наступних документів:

Ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 жовтня 2020 року наступного змісту:

«Справа № 310/7813/20

Пр.2/310/2540/20

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 жовтня 2020 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Вайнраух Л.А. розглянула позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 22.10.2020 звернувся о суду із вказаною позовною заявою, за змістом якої просить скасувати наказ №27-к від 19.09.2020 про його звільнення з посади охоронника ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, поновити на посаді з 19.09.2020, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.09.2020 по 21.10.2020 у сумі 4 799,73 гривень, невиплачений заробіток (середній заробіток за час розрахунку при звільненні) за період з 01.09.2020 по 24.09.2020 у сумі 3 715,92 гривень, моральну (немайнову) шкоду у сумі 10 000,00 гривень.

Справу передано в провадження визначеного головуючого судді 23.10.2020 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2020.

Суддя, перевіривши виконання вимог ст.175-177 ЦПК України, встановила, що позовна заява підлягає залишенню без руху у зв`язку із таким.

В порушення п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Також, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку й моральної шкоди, у грошовому виразі, як майнові вимоги, що встановлено з матеріалів справи, не оплачені судовим збором всупереч вимогам ч.4 ст. 177 ЦПК України.

Вказана норма передбачає, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом ч.4 ст.175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору. Таких підстав позивачем не вказано, як видно зі змісту позовної заяви.

Слід зауважити, що відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Стосовно питання сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення середнього заробітку позивача слід виходити з того, що за своєю правовою природою таке стягнення є спеціальним видом відповідальності роботодавця.

Водночас структура заробітної плати визначена ст.2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Крім того, на підставі ст.2 Закону України «Про оплату праці» структуру заробітної плати можна визначити, беручи до уваги положення Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 №5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 за №114/8713. При цьому, інші виплати, що не належать до фонду оплати праці, встановлені в розділі 3 Інструкції №114/8713. Так, зокрема, згідно з п. 3.9 якого до них віднесені суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та, враховуючи заявлені вимоги, за час вимушеного прогулу в цілому, не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні ст.2 Закону України «Про оплату праці», тобто, не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вказані вимоги позивача в усіх судових інстанціях.

Також, слід наголосити, що у рішенні від 15.10.2013 № 8-рп/2013 у справі №1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Позовна вимога про стягнення моральної шкоди, завданої відповідачем внаслідок порушення трудових прав позивача, також підлягає оплаті судовим збором при зверненні до суду.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 9 ЗУ "Про судовий збір" N 3674-VI від 08.07.2011, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Для обрахунку ставок судового збору згідно з нормою ч.1 ст.4 Закону застосовується розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Реквізити для сплати судового збору розміщені на веб-сторінці суду за посиланням: https://bdm.zp.court.gov.ua/sud0801/gromadyanam/tax/

Так, враховуючи розмір вказаних майнових вимог (18 515,65 гривень), відповідно до п.1-1 ч.2 ст.4 Закону України ставка судового збору дорівнює 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто, у цій справі, становить 840,80 гривень.

Відповідно до ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху в порядку ст. 185 ЦПК України, із наданням п`ятиденного строку для усунення вказаних недоліків з дня вручення ухвали.

Керуючись ст. 175-177, 185, 258-261 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, - у зв`язку із виявленими, перерахованими вище недоліками, надавши позивачу строк - п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху - для їх виправлення, шляхом подання до матеріалів справи уточненої позовної заяви, яка відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України, із наданням доказів сплати судового збору у визначеній судом сумі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (27.10.2020) та оскарженню не підлягає.

Суддя Л. А. Вайнраух»

Ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 листопада 2020 року наступного змісту:

«Справа № 310/7813/20

Пр. 2/310/2540/20

УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження

05 листопада 2020 рокум. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Вайнраух Л.А. розглянула позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

20.10.2020 позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, просить скасувати наказ №27-к від 19.09.2020 про звільнення позивача з ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» з посади охоронника на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України та поновити на посаді з 19.09.2020, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулуу розмірі 4 799,73 копійки, невиплачений заробіток за період з 01.09.2020 по 24.09.2020 у розмірі 3 715,92 гривні, відшкодування моральної (немайнової) шкоди у розмірі 10 000,00 гривень.

Справа 23.10.2020 на підставі протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 22.10.2020 передана в провадження судді Вайнраух Л.А.

Ухвалою судді від 27.10.2020 у зв`язку із невиконання вимог ст. 175, 177 ЦПК України, позовну заяву залишено без руху для виправлення недоліків із наданням строку для їх усунення в п`ять днів з дня вручення ухвали. 29.10.2020 представником позивача - адвокатом Коробко С.Є. отримано ухвалу суду від 27.10.2020 про залишення позовної заяви без руху.

04.11.2020 від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про поновлення строків в порядку ст.127 ЦПК України у зв`язку із тим, що представник позивача отримала ухвалу про залишення позовної заяви без руху, але у період з 30.10.2020 по 03.11.2020 перебувала у відпустці за сімейними обставинами, тому на підставі викладеного просить поновити строк для подання уточненої позовної заяви.

Разом з клопотанням представник позивача подала заяву про усунення недоліків із уточненою позовною заявою та квитанцією про сплату судового збору на виконання ухвали суду, вимоги якої виконані. Питання про повернення позовної заяви на час подання заяви про усунення недоліків не розглядалось за відсутності відомостей про отримання копії ухвали суду позивачем, відповідно, суддя не вважає строк пропущеним.

Встановлено, що позовна заява подана з додержанням вимог ст. 175-177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції суду.

Підстави, визначені ст.185-186 ЦПК України, для залишення заяви без руху, повернення заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Справа підсудна Бердянському міськрайонному суду Запорізької області відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України. Тому суддя вважає за можливе прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи , що виникають з трудових відносин.

Відповідно до ч.7 ст.277 ЦПК України ч.2-6 цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження. Так, виходячи з наведених критеріїв, строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не визначається.

Судове засідання слід призначити із урахуванням строку розгляду справи, визначеному ст. 275 ЦПК України, необхідно надіслати відповідачу за зазначеною в позові адресою копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та роз`яснити сторонам порядок подання заяв по суті справи.

Керуючись ст. 19, 28, 175, 177-178, 185-187, 190, 193, 258, 261, 274, 277-279 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Прийняти до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» (адреса реєстрації: 65007, м.Одеса, пл.Олексіївська, буд.11/1), про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та відкрити провадження у справі.

Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Визначити дату, час і місце проведення судового засідання, яке відбудеться в приміщенні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області (Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Консульська, б.64) 04 грудня 2020 року об 11-00 годині.

Визначити відповідачу 15-денний строк із дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.ч.3-5 ст.178 ЦПК України, при цьому, її копія одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://bdm.zp.court.gov.ua/sud0801/.

Копію ухвали разом з копіями позовної заяви та доданих до неї матеріалами надіслати сторонам.

Попередити учасників справи, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні відповідати вимогам ст. 182, 183 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею (05.11.2020).

Суддя Л.А. Вайнраух»

Ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 січня 2021 року наступного змісту:

«Справа № 310/7813/20

Пр. 2/310/602/21

У Х В А Л А

15 січня 2021 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Вайнраух Л.А., за участі секретарки судового засідання Вакал Н.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердянськ клопотання представників сторін адвокатів Коробко С.Є. та Колонтая Ю.Ю., подані у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

без участі сторін, -

ВСТАНОВИВ:

20.10.2020 позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, за змістом уточненої позовної заяви від 04.11.2020 просить скасувати наказ №27-к від 19.09.2020 про звільнення позивача з ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» з посади охоронника на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України та поновити на посаді з 19.09.2020, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 4 799,73 гривень, невиплачений заробіток за період з 01.09.2020 по 24.09.2020 у сумі 3 715,92 гривень, відшкодування моральної (немайнової) шкоди у сумі 10 000,00 гривень.

Ухвалою суду від 05.11.2020 уточнену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, визначено дату, час і місце проведення підготовчого засідання.

15.01.2021 представник відповідача адвокат Колонтай Ю.Ю. подав заяву про виклик свідків та забезпечення проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції з Малиновським районним судом м.Одеси. Крім того, представник відповідача подав заяву, в якій просить провести судове засідання без його участі та без фіксування судового засідання, просить розглянути заяву про виклик свідків та задовольнити її в повному обсязі.

15.01.2021 представник позивача адвокат Коробко С.Є. подала клопотання про витребування доказів з ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу», просить розглянути клопотання за її відсутності. Разом з цим, просить задовольнити клопотання представника відповідача про виклик та допит свідків.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши клопотання, враховуючи подання наведених вище заяв представниками сторін, суд вважає за можливе розглянути їх за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Стосовно клопотання про допит свідків, поданого в порядку ст.91 ЦПК України, відповідно до його змісту представник відповідача просить допитати в якості свідків: директора ТОВ «СББ» ОСОБА_2 , заступника генерального директора ТОВ «СББ» ОСОБА_3 , головного бухгалтера ТОВ «СББ» ОСОБА_4 , начальника відділу охорони ТОВ «СББ» ОСОБА_5 , начальника Бердянського підрозділу ТОВ «СББ» ОСОБА_8 , старшого зміни охоронників ТОВ «СББ» ОСОБА_9 , старшого зміни охоронників ТОВ «СББ» ОСОБА_6 , мотивуючи його тим, що зазначені свідки можуть підтвердити обставини та факти, пов`язані з випадками порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 , а також зі звільненням його з посади охоронника ТОВ «СББ».

Враховуючи відсутність заперечень сторони позивача, згідно з ч.3 ст.91 ЦПК України суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, поданого своєчасно.

Крім того, свідків на виконання ч.4 ст.91 ЦПК України необхідно попередити про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Разом з цим, представник відповідача у своєму клопотанні просить повести судове засідання по справі у режимі відеоконференції з Малиновським районним судом м. Одеси, оскільки свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 постійно мешкають та працюють в м. Одеса., та найближчий вказаний суд є найближчим судом до якого вони можуть прибути.

Розглянувши клопотання, суд дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ч.6 ст. 212 ЦПК України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.

Враховуючи дотримання сторонами у справі строку на подання відповідного клопотання, передбаченого ч.8 ст.212 ЦПК України, для забезпечення реалізації процесуальних прав усіх учасників цивільного процесу, заявлене клопотання підлягає задоволенню.

Тому наступне судове засідання необхідно провести в режимі відеоконференції між Бердянським міськрайонним судом Запорізької області та Малиновським районним судом м. Одеси.

З приводу клопотання представника позивача адвоката Коробко С.Є. про витребування доказів, поданого в порядку ст.84, 182 ЦПК України 15.01.2021, з його змісту вбачається, що сторона позивача просить витребувати з ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» (, пл. Олексіївська, буд. 11/1, м. Одеса, 65007) відомості про суми нарахованих та виплачених доходів ОСОБА_1 , за весь період роботи в ТОВ «СББ» із зазначенням дати нарахування та виплати суми та виду доходів (заробітна плата, оплата щорічної відпустки, вихідна допомога) для з`ясування всіх обставин спору та встановлення нарахованих та сплачених позивачу коштів, у зв`язку з тим, що самостійно отримати вказані відомості позивач не має можливості.

У відповідності до ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Згідно з ч.3 ст.84 ЦПК України у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Судом встановлено, що клопотання є обґрунтованим, за змістом відповідає вимогам ч.2 ст.84 ЦПК України. Том суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання у спосіб та в обсязі, визначених вище, у зв`язку із чим необхідно роз`яснити особам, відповідальним за виконання ухвали суду, зміст ч.7-9 ст.84 ЦПК України.

Керуючись ст. 49, 83-84, 91, 258-260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відкласти судове засідання у справі внаслідок необхідності витребування нових (додаткових) доказів та виклику свідків до 09.03.2021 до 10-00 години.

Клопотання представника відповідача адвоката Колонтая Ю.Ю. про проведення розгляду справи у судовому засіданні, призначеному на 09.03.2021 на 10-00 годину, в режимі відеоконференції, - задовольнити.

Провести судове засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди у режимі відеоконцеренції

Доручити Малиновському районному суду м. Одеси (65033, Одеська область, м. Одеса, вул. Василя Стуса, б. 1-a) забезпечити проведення судового засідання за участі свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , у режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області (Запорізька область, м.Бердянськ, вул.Консульська, б.64 (зал №501).

Клопотання представника відповідача про виклик свідків задовольнити.

Викликати та допитати в якості свідків: 1) директора ТОВ «СББ» ОСОБА_2 , 2) заступника генерального директора ТОВ «СББ» ОСОБА_3 , 3) головного бухгалтера ТОВ «СББ» ОСОБА_4 , 4) начальника відділу охорони ТОВ «СББ» ОСОБА_5 , 5) начальника Бердянського підрозділу ТОВ «СББ» ОСОБА_8, 6) старшого зміни охоронників ТОВ «СББ» ОСОБА_9, 7) старшого зміни охоронників ТОВ «СББ» ОСОБА_6 .

Свідків попередити про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Клопотання представника позивача про витребування доказів задовольнити.

В порядку витребування доказів зобов`язати ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» (, пл. Олексіївська, буд. 11/1, м. Одеса, 65007) надати до суду відомості про суми нарахованих та виплачених доходів ОСОБА_1 за весь період роботи в ТОВ «СББ» із зазначенням дати нарахування та виплати суми та виду доходів.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ч.8, 9 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.

Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Зазначені вище докази уповноваженим на виконання ухвали особам необхідно надати до початку судового засідання.

Роз`яснити, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Копію ухвали суду надіслати сторонам до відома (стороні відповідача - на адресу адвоката Колонтая Ю.Ю. (електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та для виконання відповідальним особам, визначеним вище, в частині витребування доказів та забезпечення проведення відеоконференції, - до суду, який організовує її виконання засобами електронного листування ().

Судовим розпорядникам або секретарям судового засідання Малиновського районного суду м. Одеси перевірити документи свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , та перебувати поряд з ними до закінчення судового засідання.

Ухвала суду оскарженню не підлягає, складена та підписана 15.01.2021.

Суддя Л.А. Вайнраух»

Ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 червня 2021 року наступного змісту:

«Справа № 310/7813/20

Пр. 2/310/602/21

УХВАЛА

про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції

07 червня 2021 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Вайнраух Л.А., за участі секретарки судового засідання Соколової О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердянськ клопотання представника відповідача ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» адвоката Колонтая Юрія Юрійовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача адвокат Колонтай Ю.Ю. 01.06.2021 засобами електронного листування звернувся до суду із вказаним клопотанням, за яким просить суд провести судове засідання, призначене на 07.07.2021 на 10-00 годину у режимі відеоконференції. Представник відповідача мотивує своє клопотання тим, що свідки, які можуть підтвердити обставини та факти по даній справі, постійно проживають в м.Одеса, працевлаштовані в ТОВ "Служба безпеки бізнесу", тому просить задовольнити клопотання.

У порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки розгляд клопотання здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши вказане клопотання, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ч.6 ст.212 ЦПК України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.

Згідно з ухвалою суду від 15.01.2021 клопотання представника відповідача про виклик свідків задоволено, постановлено викликати та допитати в якості свідків, зокрема: 1) директора ТОВ «СББ» ОСОБА_2 , 2) заступника генерального директора ТОВ «СББ» Орищенка Юрія Миколайовича, 3) головного бухгалтера ТОВ «СББ» Сорочан Тетяну Валеріївну, 4) начальника відділу охорони ТОВ «СББ» Цаценка Павла Павловича.

Враховуючи перелік свідків, задля забезпечення участі яких скеровано клопотання в порядку ст. 212 ЦПК України, а також, дотримання стороною у справі строку на його подання, передбаченого ч.8 ст.212 ЦПК України, для забезпечення реалізації процесуальних прав усіх учасників цивільного процесу, заявлене клопотання підлягає задоволенню.

Тому судове засідання необхідно провести в режимі відеоконференції між Бердянським міськрайонним судом Запорізької області та Малиновським районним судом м. Одеси, відповідно до заявленого клопотання.

Керуючись ст. 43, 212, 247, 258-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача адвоката Колонтая Ю.Ю. про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції, - задовольнити.

Провести судове засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, призначене на 07.07.2021 на 10-00, у режимі відеоконференції.

Доручити Малиновському районному суду м. Одеси (65033, Одеська область, м. Одеса, вул. Василя Стуса, б. 1-a) забезпечити проведення судового засідання за участі свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області (Запорізька область, м.Бердянськ, вул.Консульська, б.64 (зал №501).

Копію ухвали надіслати представнику відповідача адвокату Колонтаю Ю.Ю. (електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а також до суду, який організовує її виконання засобами електронного листування.

Судовим розпорядникам або секретарям судового засідання Малиновського районного суду м. Одеси перевірити документи свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , та перебувати поряд з ними до закінчення судового засідання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею (07.06.2021) та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А. Вайнраух»

Ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 листопада 2021 року наступного змісту:

«Справа № 310/7813/20

Пр. 2/310/602/21

УХВАЛА

про участь учасників справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів

30 листопада 2021 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Вайнраух Л.А., за участі секретарки судового засідання Соколової О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердянськ клопотання представника відповідача ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» адвоката Колонтая Юрія Юрійовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача адвокат Колонтай Ю.Ю. 24.11.2021 засобами електронного листування звернувся до суду із вказаним клопотанням, за яким просить суд провести судове засідання, призначене на 01.12.2021 на 10-00 годину у режимі відеоконференції. Представник відповідача мотивує своє клопотання тим, що не має можливості прибути до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, тому просить задовольнити клопотання.

Відповідно до ч.1-5 ст.212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язкова. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. Учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» або Державною судовою адміністрацією України. Ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Враховуючи викладене, зважаючи на технічну можливість проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon та з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд вважає за можливе провести судове засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon представником відповідача адвокатом Колонтаєм Ю.Ю.

Керуючись ст. 43, 212, 258-260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача адвоката Колонтая Ю.Ю. про проведення судового засідання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів - задовольнити.

Провести судове засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, призначене на 01.12.2021 на 10-00, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon представником відповідача адвокатом Колонтаєм Ю.Ю.

Копію ухвали надіслати адвокату Колонтаю Ю.Ю. (електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Роз`яснити стороні, що ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Відеоконференція буде проведена за допомогою додатку EasyCon.

Для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції стороні необхідно:

- використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення;

- попередньо зареєструватись з використанням власного електронного підпису в Системі на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою www.court.gov.ua та перевірити наявні у нього власні технічні засоби на відповідність технічним вимогам;

- зайти та авторизуватися в Системі за 10 хвилин до часу судового засідання;

- активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камера) та перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою Системи;

- очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні.

Попередити сторону, що підтвердження особи учасника відбувається шляхом його авторизації в Системі із застосуванням електронного підпису. Система не дає можливості участі в судовому засіданні у режимі відеоконференції неавторизованим учасникам.

Попередити сторону про необхідність забезпечення участі у конференції з приміщення, яке б виключало наявність сторонніх звуків (шуму).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею (30.11.2021) та оскарженню не підлягає.

Суддя Л. А. Вайнраух»

Рішення (вступна та резолютивна частини) Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року наступного змісту:

«Справа № 310/7813/20

Пр.2/310/602/21

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

01 грудня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Вайнраух Л.А., за участі секретарки судового засідання Соколової О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердянськ в режимі відеоконференцзв`язку у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №310/7813/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, -

за участі представника позивача ОСОБА_1 адвоката Коробко С.Є., представника відповідача адвоката Колонтая Ю.Ю., -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 гривень, сплачені за подання до суду позовної заяви, залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Реквізити сторін: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу», , адреса місцезнаходження: Одеська область, м. Одеса, пл. Олексіївська, буд.11/1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення суду буде складено та підписано не пізніше 06.12.2021.

Суддя Л. А. Вайнраух»

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року наступного змісту:

«Справа № 310/7813/20

Пр.2/310/602/21

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Вайнраух Л.А., за участі секретарки судового засідання Соколової О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердянськ в режимі відеоконференцзв`язку у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №310/7813/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, -

за участі представника позивача ОСОБА_1 адвоката Коробко С.Є., представника відповідача адвоката Колонтая Ю.Ю., -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 22.10.2020 звернувся до суду із вказаною позовною заявою, за змістом якої просить (в редакції від 04.11.2020) скасувати наказ №27-к від 19.09.2020 про його звільнення з ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» з посади охоронника на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України та поновити на посаді з 19.09.2020, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 4 799,73 гривень, невиплачений заробіток за період з 01.09.2020 по 24.09.2020 у сумі 3 715,92 гривні, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди у сумі 10 000,00 гривень

За змістом позовної заяви за підписом представника позивача адвоката Коробко С.Є., ОСОБА_1 відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 , яка є додатком, 21.02.2020 прийнятий на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» на посаду охоронника, відповідно до наказу №05-к від 21.02.2020. Згідно з наказом Відповідача за №27-к від 19.09.2020, відповідно до п.3 ст.40 КЗпП, Позивача звільнено з посади охоронника через систематичне невиконання службових обов`язків покладених на нього трудовим договором. Підставою для звільнення був рапорт начальника охорони ОСОБА_8 . Позивач вважає дії Відповідача такими, що суперечать чинному законодавству. Вказує, що в порушення ст.47, 116 КзпП, звільнивши Позивача, Відповідач не виплатив йому заробітну плату за період з 01.09.2020 по 19.09.2020. Крім того, довідку про нараховані суми, належні працівникові, видав не в день звільнення 19.09.2020, а 24.09.2020, надавши довідку про заробітну плату за вихідним номером №0С00-000007 від 24.09.2020. Також, Відповідачем, як стверджує ОСОБА_1 , в порушення ст.47 КЗпП в день звільнення не видано йому трудову книжку, а повернено лише 24.09.2020 разом з вищевказаною довідкою про заробітну плату та фактичним розрахунком не в повному обсязі.

Позивач наголошує, що при вирішенні питання про звільнення з посади охоронника, не враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок. Позивач вважає рішення Відповідача про звільнення з роботи таким, що є занадто суворим та порушує принцип співмірності. При вирішенні питання про спосіб стягнення за порушення трудової дисципліни, Відповідач мав можливість використати й альтернативні заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, догану. Відповідно, рішення Відповідача про звільнення Позивача є невідповідним ступені тяжкості вчиненого проступку і заподіяній ним шкоді.

Так, за змістом позову, Наказ №27-к від 19.09.2020 про звільнення Позивача не містить даних, яке саме порушення трудової дисципліни вчинено Позивачем, а лише містить посилання на рапорт начальника охорони ОСОБА_8 . Позивач не був ознайомлений з рапортом начальника охорони та не отримував його у якості додатку до наказу про звільнення. Виходячи з того, що наказ має містити інформацію про підставу звільнення, а саме, який пункт трудового договору або посадової інструкції порушено та зміст порушення, наказ №27-к від 19.09.2020 є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Як вказано у позовній заяві, Відповідачем при звільненні Позивача порушено вимоги процесуальних дій при звільненні. Наказ про звільнення складено 19.09.2020, проте, розрахунок, що, відповідно до чинного законодавства, проводиться у день звільнення, здійснено лише 24.09.2020. Наказ №27-к від 19.09.2020 надіслано Позивачу лише 24.09.2020, який він отримав 29.09.2020. Трудову книжку Позивач отримав 24.09.2020 за місцем працевлаштування. З вищезазначеного, за твердженням ОСОБА_1 , випливає, що Відповідачем порушено вимоги процесу звільнення, а саме: наказ про звільнення та розрахунки вчинено у різні дні; письмо з витягом з наказу надіслано Позивачу лише через кілька днів після вчинення. Дані обставини свідчать про грубе порушення Відповідачем законодавства та є підставою для скасування наказу про звільнення та поновлення Позивача на роботі з 19.09.2020 до моменту фактичного поновлення на роботі.

Відповідач, незаконно звільнивши Позивача, не виплатив йому заробітну плату за період з 01.09.2020 по 19.09.2020, на чому окремо наголошує ОСОБА_1 , тобто, допущено затримку розрахунку при звільненні, який проведено лише 24.09.2020. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, виплаті працівникові підлягає його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Розмір невиплаченої заробітної плати за змістом позову становить 3 715,92 гривень. Розрахунок суми проведено за формулою кількість днів, що Позивач відпрацював з 01.09.2020 по 19.09.2020 помножені на середньоденну заробітну плату. Тобто, 24 дні x 154,83 грн. = 3 715,92 грн.

Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди, Позивач зауважує, що протиправні дії відповідача, а саме незаконне звільнення на підставі п.3 ст.40 КЗпП України та невиплата заробітної плати, призвели до приниження його честі, гідності та ділової репутації. Звільнення з такої підстави утворює труднощі Позивачу у подальшому пошуку місця працевлаштування. Звільнення з такої підстави спричинило Позивачу значну моральну шкоду, вплинуло на його самооцінку та на відношення з колишніми колегами, погіршило стосунки з оточуючими людьми. Невиплата заробітної плати призвела до постійної знервованості Позивача щодо подальшого існування та відсутності фінансової незалежності. Позивач визначає розмір моральної шкоди у розмірі 2 мінімальних заробітних плат (відповідно до Закону №822-ІX з 1 вересня мінімальну заробітну плату встановлено розмірі 5 000,00 грн), адже 2 місяці він не має постійного місця працевлаштування та не має можливості знайти нове.

В обгрунтування позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач зазначає, що відповідно до довідки про заробітну плату за липень та серпень 2020 року, середньоденний заробіток складає 154,83 гривень. Станом на дату звернення до суду кількість часу вимушеного прогулу з 20.09.2020 по 21.10.2020 складає 31 день. Таким чином, середній заробіток Позивача за час вимушеного прогулу з 20.09.2020 року по 21.10.2020 року складає 4 799,73 гривні (154,83 грн. x 31 робочий день) який підлягає стягненню з Відповідача з відрахуванням при виплаті від цієї суми податків, обов`язкових платежів та зборів.

На підставі наведеного, із посиланням на ст.43 Конституції України, ст.47, 51, 116, 117, 147, 149, 233, 235 КЗпП, звернувшись із позовною заявою у передбачений трудовим законодавством строк (щодо всіх вимог), представник позивача в інтересах ОСОБА_1 просить задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою судді від 05.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження, визначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін (учасників справи).

Ухвалою судді від 15.01.2021 постановлено відкласти судове засідання у справі внаслідок необхідності витребування нових (додаткових) доказів та виклику свідків. Клопотання представника відповідача про виклик свідків задоволено. Постановлено викликати та допитати в якості свідків: 1) директора ТОВ «СББ» ОСОБА_2 , 2) заступника генерального директора ТОВ «СББ» ОСОБА_3 , 3) головного бухгалтера ТОВ «СББ» ОСОБА_4 , 4) начальника відділу охорони ТОВ «СББ» ОСОБА_5 , 5) начальника Бердянського підрозділу ТОВ «СББ» ОСОБА_8, 6) старшого зміни охоронників ТОВ «СББ» ОСОБА_9, 7) старшого зміни охоронників ТОВ «СББ» ОСОБА_6 . Свідків попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. В порядку витребування доказів зобов`язно ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» (, пл. Олексіївська, буд. 11/1, м. Одеса, 65007) надати до суду відомості про суми нарахованих та виплачених доходів ОСОБА_1 за весь період роботи в ТОВ «СББ» із зазначенням дати нарахування та виплати суми та виду доходів.

Відповідач скористався своїм правом, передбаченим ч.1 ст.191, ч.1 ст.278 ЦПК України, 04.12.2020 подав відзив на позовну заяву, за підписом представника відповідача адвоката Колонтая Ю.Ю., згідно з яким, з позовними вимогами відповідач не згоден, вважає їх такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. За змістом відзиву, з огляду на факти, викладені в позовній заяві ОСОБА_1 щодо обставин його звільнення з посади охоронника ТОВ «СББ» згідно з наказом генерального директора Ногая М.М. від 19.09.2020 №27-к, вони викладені однобічно, не розкривають всіх обставин подій, наслідком яких стало звільнення ОСОБА_1 . Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди на переконання відповідача безпосередньо пов`язана з вирішенням судом питання про правомірність та законність звільнення позивача, отже, її розгляд (оцінку розміру та можливість відшкодування) відповідач залишає на розсуд суду.

21.12.2020 до матеріалів справи надійшла відповідь представника позивача адвоката Коробко С.Є. на відзив, за змістом якої сторона позивача не погоджується із доводами, наведеними у відзиві. Так, зауважує представник позивача на відсутності пояснень ОСОБА_1 щодо проведення службової перевірки вчинення дисциплінарного проступку від 11.09.2020. Відсутні й акти, що засвідчують небажання / відмову позивача від надання пояснень та ознаймлення із актом перевірки.

Крім того, за змістом відповіді, на території Бердянського морського порту, вхід для співробітників здійснювався за пропускною системою. Тобто, враховуючи робочі зміни позивача з 08-00 години 10.09.2020 по 08-00 годину 11.09.2020, та у тотожний час з 18.09.2020 до 19.09.2020, після завершення змін, закінчення роботи та виходу з об`єкту позивач не проходив пропускні системи, відповідно, участі позивача у службовій перевірці не доведено. В тому числі, не доведено наданими доказами, що стосовно позивача видавався наказ про відрядження до м.Одеси, де 11.09.2020 та 19.09.2020 проводились службові перевірки. Представник позивача зауважує на відсутності наказу про застосування відносно позивача стягнення у вигляді догани, вручення цього наказу. Тому, оскільки стороною відповідача не підтверджено систематичності невиконання службових обов`язків, покладених на позивача трудовим договором, та враховуючи інші доводи, тотожні позовній заяві, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги в повному обязі.

Інших заяв по суті справи та зустрічної позовної заяви подано не було, інших процесуальних дій у справі судом не вчинено за відсутності відповідних клопотань.

Під час судового розгляду справи позивач, його представник та представник відповідача підтримали доводи, наведені у заявах по суті спору, наявних у справі та свої позиції з приводу заявлених у даній справі позовних вимог.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вислухавши пояснення позивача та представників сторін, а також здійснивши допит свідків за клопотанням відповідача, дослідивши надані у справі письмові докази у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, відтворивши відеозапис з камери спостереження від 19.09.2020, суд дійшов висновку про те, що заявлений позов не підлягає задоволенню на підставі таких встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був працевлаштований на посаді охоронника ТОВ «Служба безпеки бізнесу» (, адреса місцезнаходження: м.Одеса, пл.Олексіївська, буд.11/1, керівник - Ногай М.М.) з 21.02.2020 до 19.09.2020, що підтверджено засвідченою копією трудової книжки НОМЕР_2 , належної позивачу. Записи у трудовій книжці засвідчені підписом генерального директора ТОВ «СББ» ОСОБА_2 .

За змістом копії заяви від 11.02.2020 ОСОБА_1 просить його прийняти на роботу на посаду охоронця ТОВ «СББ» на період дії договору по охороні об`єкта (а.с.202). Так, позивач прийнятий на роботу на посаду «охоронник» ТОВ «СББ» на підставі наказу №05-к від 21.02.2020 на період з 21.02 по 31.12.2020 (витяг, а.с.215). Таким чином, між сторонами був укладений строковий трудовий договір.

Основним напрямом діяльності ТОВ «СББ» згідно з даними виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є діяльність приватних охоронних служб (а.с.199). За даними довідки від 02.02.2021 №35, наданої на вимогу суду, за підписом генерального директора Ногая М.М., в ТОВ «СББ», первинна профспілкова організація відсутня. Повноваження генерального директора Ногая М.М. підтверджені копією наказу №15 від 19.07.2005 (а.с.200), копією виписки з протоколу №6 загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «СББ» від 19.07.2005 (а.с.201). За положеннями Статуту відповідача (п.10.9, 10.11) директор має право на виконання своїх повноважень видавати внутрішні нормативні акти - накази і розпорядження, які є обов`язковими для виконання працівниками Товариства; приймати на роботу та звільняти з роботи працівників Товариства, укладати з ними трудові договори, застосовувати заходи заохочення та накладати стягнення (а.с.205-206).

Судом встановлено, що відповідно до договору №24-В-БЕФ-20 від 17.02.2020, укладеного між ДП «Адміністрація морських портів» та ТОВ «СББ», виконавець (ТОВ «СББ») зобов`язується відповідно до письмових замовлень Замовника надати Охоронні послуги (послуги з дотримання режиму перебування в морському порту), зазначені в технічних вимогах, що є невід`ємною частиною цього договору, а Замовник - прийняти й оплатити такі Послуги в порядку, строки та на умовах, визначених у цьому договорі. За змістом п.10.1 Договору, він набирає чинність з дати підписання уповноважении представниками сторін, скріплення печатками, якщо такі є, і діє до 31.12.2020 включно, а в частині здійснення розрахунків Замовником та виконання зобов`язань Виконавцем до повного виконання зобов`язань. Копія договору наявна у справі та досліджена судом (а.с.208-210). Саме на час дії цього договору позивача прийнято на посаду охоронц, що визнається стороною позивача та відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не потребує доказування. З 01.01.2021 послуги з охорони ТОВ «СББ» ДП «Адміністрація морських портів» не надаються.

Відповідно до довідки про заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від 24.09.2020 (а.с.10), заробітна плата ОСОБА_1 за березень 2020 року становить 5 133,55 гривень, квітень 2020 року - 4 812,70 гривень, травень 2020 року - 5 095,80 гривень, червень 2020 року - 4 812,70 гривень, липень 2020 року - 3 397,20 гривень (з урахуванням періоду непрацездатності з 20 по 28 липня 2020 року), серпень 2020 року - 4 812,70 гривень.

Згідно з наданим витягом з наказу та копією наказу Відповідача за підписом генерального директора ОСОБА_2 за №27-к від 19.09.2020 (а.с.12,81), ОСОБА_1 звільнено з 19.09.2020 з посади «охоронник» ТОВ «СББ» за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором у відповідності до п.3 ст.40 КЗпП України, підставою слугував рапорт начальника охорони ОСОБА_8 . Сторонами визнається, що у поштовому відправленні, надісланому засобами поштового листування 24.09.2020, отриманому ОСОБА_1 29.09.2020, містились витяг з наказу від 19.09.2020, довідка про заробітну плату, зазначена вище, та трудова книжка вручені особисто позивачу у м.Бердянську 24.09.2020.

Перелік інструкцій, з якими ознайомлювались працівники ТОВ «СББ» знаходиться на а.с.219. Лист ознайомлення з інструкціями постів Бердянського морського порту №1, 1А, 2, 3, 4, 10, 12, 12А, Заміського майданчику, №13, долучений відповідачем до матеріалів справи (копія, а.с.219-221), свідчить про ознайомлення із інструкціями, наведеними у переліку, ОСОБА_1 27.02.2020, тобто, посадові обов`язки з охорони певного посту доведені до відома ОСОБА_1 .

Відповідно до постової відомості з 10.09.2020 на 11.09.2020, засвідченої старшими зміни (копія, а.с.218), ОСОБА_1 перебував на посту №2 з 08-00 до 10-00 години ранку.

Згідно з рапортом старшого зміни ОСОБА_9 від 10.09.2020 (а.с.70,216) 10.09.2020 о 08-15 годині, знаходячись на посту №2 охоронник ОСОБА_1 запустив на територію автомобіль ТАТА, д/н НОМЕР_3 без талона пропроходження ніструктажу з безпеки руху, який був виписаний оперативним черговим, залишився в журналі реєстрації інструктажу, таким чином порушив п.2.15 Інструкції поста №2. Цей автомобіль та наступним за ним, що заїхав на територію, не були внесені охоронцем ОСОБА_1 до журналу реєстрації автотранспорта, з якого беруться відомості для сплати автомобілями за в`їзд до порту. Після прибуття до караульного приміщення на його вимогу пояснити ці факти письмово охоронець ОСОБА_1 відмовився надати письмове пояснення. З приводу відмови від написання позивач під час судового засідання заперечив, проте, доказів на спростування не надав.

Начальником підрозділу охорони ОСОБА_8 відповідно до рапорту від 11.09.2020 повідомлено генерального директора ОСОБА_2 про те, що 10.09.2020 о 08-15 годині, знаходячись на посту охорони №2 охоронець ОСОБА_1 допустив порушення інструкції посту №2 (п.2.15), пропустивши автотранспорт без талона, про що йому стало відомо з рапорту Межуєва. Жигула від написання пояснень відмовився. Ним запрошено Жигулу до кабінету разом із старшим зміни та проведено профілактичну роботу, наголошено на недопустимості порушень у майбутньому. Також був попереджений про те, що в разі повторного порушення буде накладено штраф, а грубого порушення - його буде звільнено (а.с.217).

Згідно з наказом №25/1-к від 11.09.2020 Про проведення службової перевірки факту порушення трудової дисципліни охоронником ОСОБА_1 , виданим у м.Одеса, за підписом ОСОБА_2 , членів комісії, на підставі рапорта начальника охорони Бердянського підрозділу СББ ОСОБА_8, зазначеного вище, керуючись Положенням про проведення службових перевірок порушень трудової дисципліни працівниками ТОВ «СББ», вирішено провести службову перевірку порушення трудової дисципліни охоронником ОСОБА_1 , яке сталось 10.09.2020 під час несення ним чергування на посту №2 Бердянського морського порту, а саме: пропуску на територію порту транспортних засобів без реєстрації їх в журналі реєстрації транспорту, а також пропуску автомобіля марки ТАТА, д/н НОМЕР_3 без талону про проходження інструктажу про безпеку руху на території БМП, з метою чого утворено комісію у складі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Службову перевірку вирішено провести 11.09.2020 за наявними документами та матеріалами, за наслідками перевірки надати генеральному директору СББ акт службової перевірки з висновками комісії (а.с.222). Клопотань про надання Положення про проведення службових перевірок порушень трудової дисципліни працівниками ТОВ «СББ» під час розгляду справи не надходило.

Відповідно до акту службової перевірки від 11.09.2020, складеному у м.Одеса, комісією проведено засідання щодо розгляду зазначеного вище питання на підставі наказу №25/1-к від 11.09.2020. В ході роботи комісії отримані та досліджені надані ОСОБА_8 документи згідно з наведеним переліком, зокрема, посадова інструкція посту №2 із листом ознайомлення працівниками ТОВ «СББ», постова відомість від 10.09.2020. Письмові пояснення ОСОБА_1 суду не надані. Заслухані пояснення старшого зміни охоронників ТОВ «СББ» ОСОБА_9 , охоронник ОСОБА_1 від надання комісії пояснень відмовився, що видно з акту. За результатами засідання комісії знайши своє підтвердження обставини, викладені у рапорті. За змістом акту, від надання письмових пояснень ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи тим, що нічого страшного не відбулось, він сам може заплатити за в`їзд автомобіля на територію порту, з якого не було взято платню. Згідно з висновками комісії, наведеними в акті, своїми діями охоронник ОСОБА_1 порушив вимоги та обов`язки, встановлені п. 2.15 посадової інструкції поста №2. Комісією враховано відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих вину ОСОБА_1 обставин. З метою належного реагування рекомендовано застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у відповідності до ст.147 КзПП України .

Суд не приймає заперечення сторони позивача з приводу відсутності наказу про застосування дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 за неналежне виконання посадових обов`язків у вигляді оголошення догани, оскільки відповідно до матеріалів справи відповідний наказ №25/2-к винесений 11.09.2020 (засвідчена копія а.с.225) на підставі акта проведення службової перевірки від 11.09.2020.

Крім того, з приводу перебування ОСОБА_9 на час засідання комісії у м.Бердянську, суд виходить з того, що надання пояснень у режимі телефонного зв`язку не заборонено, ОСОБА_9 не включений до складу комісії, відповідно, не мав ознайомлюватись із актом проведення службової перевірки та засвідчувати його своїм підписом. З урахуванням карантинних обмежень, які введені на території України відповідно до Постанови КМУ від 22 липня 2020 р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а також задля запобігання зволіканню у проведенні службової перевірки, цілком обгрунтованим було її проведення в якомога скорочені строки й без особистої присутності ОСОБА_9 .

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні з приводу порушення, допущеного 10.09.2020, надав пояснення, що дійсно таке порушення мало місце, проте, він не знав про проведення відносно нього службової перевірки. Обізнаний із вимогами п. 2.15 інструкції поста №2 Бердянського морського порту. Наголосив, що дізнався про службову перевірку під час провадження справи в суді.

У графі про ознайомлення у акті та наказі від 11.09.2020 наявні записи про відмову охоронця ОСОБА_1 від ознайомлення із актом та наказом в присутності свідків, за підписами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 .

Стосовно повторного порушення обов`язків, визначених трудовим договором, суд зауважує наступне. За даними постової відомості №4 з 18.09.2020 на 19.09.2020, засвідченої старшими зміни (копія, а.с.227), ОСОБА_1 перебував на посту №2 з 22-00 години до 24-00 години, на посту №1/1-А з 00-00 до 02-00 години вночі. Ця обставина визнається позивачем та узгоджується із його письмовими поясненнями.

Так, за змістом письмових пояснень ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_8 від 19.09.2020, 18.09.2020 з 22-00 до 24-00 години він знаходився на посту №2, погано себе почував, оскільки від переохолодження у нього боліло горло та була температура. Прийняв таблетку парацетамолу. З 00-00 години 19.09.2020 до 02-00 години ніс служба на посту № 1. На посту №2 перемерз й коли був на посту №1, були моменти, що у теплі міг моментами задрімати (людський фактор). Про ту обставину, що під час його чергування через пост пройшла людина дізнався від старшого зміни о 05-00 годині. Усвідомлює, що допустив грубу помилку, просить суворо не карати, зобов`язується в подальшому не допускати порушень. Пояснення прийняв старший зміни ОСОБА_9 (а.с.52-53, 157, 167, 233).

Відповідно до рапорту ОСОБА_9 від 19.09.2020, 19.09.2020 на посту №1 (центральна прохідна) ніс службу охоронник ОСОБА_1 з 00-00 години до 02-00 години. О 01-25 годині на територію порта проникла стороння жінка, скориставшись сном охоронника на посту. О 04-20 годині при спробі виходу з території на посту №1 ця жінка були затримана охоронником ОСОБА_10 . В подальшому згідно схеми були сповіщені черговий ОСОБА_11 , старший зміни прикордонників ОСОБА_19. Затримана надала письмові пояснення, відмовившись від повідомлення особистих даних. Внаслідок чого працівником ДСО ОСОБА_16 викликан наряд поліції, що затримав невідому та для подальшого встановлення особи забрав її до відділення поліції. Охоронник ОСОБА_1 грубо порушив п.3,4 інструкції постів 1, 1А, пояснення додаються (а.с.226, копія рапорту).

Судом оглянуто відеозапис з камери спостереження посту №1, що підтверджує наведені вище обставини, зміст відеозапису не заперечується позивачем з приводу розташування постів охорони та часу подій.

До посадових обов`язків охоронника СББ відповідно до наданої інструкції поста №1 (а.с.228-231), затвердженої наказом СМБ ОСОБА_13 25.02.2020, відносились, зокрема:

п.2.1 Знати і точно виконувати посадову інструкцію охоронника СББ, інструкцію поста №1.

п. 2.2 Знати та забезпечувати встановлені в порту пропускний та внутрішньооб`єктовий режими.

п.2.11 Не допускати на / з території порту фізичних осіб у разі їх відмови від проведення контролю на ббезпеку або пред`влення багажу для перевірки. Обов`язково інформувати старшому зміни СББ (особу, що його заміщує).

п.2.12 Не допускати несанкціонованого проникнення фізичних осіб на /з території порту, затримувати осіб, які намагаються несанкціоновано проникнути, проникли або намагаються залишити територію порту, негайно інформувати старшого зміни СББ або особу, що його заміщує.

п 2.18 Охоронник СББ перевіряє відповідність інформації на моніторі СККД особі, що перетинає КПП.

п.3.4 Забороняється спати, читати, переглядати (слухати) мультимедіа, курити, приймати від інших будь-які речі на збереження, порушувати встановлену форму одягу.

За змістом рапорта оперативного чергового ОСОБА_14 від 19.09.2020, 19.09.2020 в 04-20 при виході з території порта охоронник СББ ОСОБА_10 затримала на посту №1 невідому жінку без документів, з ознаками алкогольного сп`яніння. При з`ясуванні обставин проникнення, оператор відеоспостереження ОСОБА_15 виявила, що жінка пройшла о 01-20 годині через пост №1 під турнікетом, на посту перебував охоронник ОСОБА_1 та працівник УПО ОСОБА_16 , які не бачили даного факту (спали на посту) (а.с.232).

Відповідно до копії рапорту ОСОБА_8 від 19.09.2020, 19.09.2020 о 06-00 годині начальник зміни ОСОБА_9 інформував про те, що о 04-20 годині при спробі виходу з території на посту № 1 затримана невідома жінка без документів. Затримання здійснила охоронець ОСОБА_10 . В процесу перевірки інформації встановлено, що о 01-25 на територію порта проникла невідома жінка, скориставшись сном охоронника на посту. На цьому посту в момент проникнення ніс службу охоронник ОСОБА_1 з 00-00 години до 02-00 години. Охоронник ОСОБА_1 грубо порушив пункт інструкції постів 1 та 1-А. Також, ОСОБА_8 доводить до відома ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 раніше неодноразово порушував дисципліну та з ним проводились бесіди за участі начальника охорони ОСОБА_17 (а.с.234).

Згідно з наказом №27/1-к від 19.09.2020 Про проведення службової перевірки факту порушення трудової дисципліни охоронником ОСОБА_1 , виданим у м.Одеса, за підписом ОСОБА_2 , членів комісії, на підставі рапорта начальника охорони Бердянського підрозділу СББ ОСОБА_8, керуючись Положенням про проведення службових перевірок порушень трудової дисципліни працівниками ТОВ «СББ», вирішено провести службову перевірку порушення трудової дисципліни охоронником ОСОБА_1 , яке сталось 19.09.2020 о 01-20 під час несення ним чергування на посту №1 Центрального пішоходного КПП Бердянського морського порту, а саме: безперешкодного проникнення на територію Бердянського морського порту невстановленої жінки без додержання правил пропускного режиму, з метою чого утворено комісію у складі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Службову перевірку вирішено провести 19.09.2020 за наявними документами та матеріалами, за наслідками перевірки надати генеральному директору СББ акт службової перевірки з висновками комісії (а.с.235).

Відповідно до акту службової перевірки від 19.09.2020, складеному у м.Одеса, комісією проведено засідання щодо розгляду зазначеного вище питання на підставі наказу №27/1-к від 19.09.2020. В ході роботи комісії отримані та досліджені надані ОСОБА_8 документи згідно з наведеним переліком, зокрема, рапорти, пояснення ОСОБА_1 , посадова інструкція посту №1 із листом ознайомлення працівниками ТОВ «СББ», постова відомість №4 від 18.09.2020, відеозапис з відеокамери в приміщенні поста №1. Заслухані пояснення старшого зміни охоронників ТОВ «СББ» ОСОБА_9 , охоронника ОСОБА_10 . Охоронник ОСОБА_1 від надання комісії пояснень відмовився. За результатами засідання комісії знайши своє підтвердження обставини, викладені у рапортах та, відповідно, порушення, допущене з боку ОСОБА_1 , який не відреагував на протиправні дії невстановленої жінки. За змістом акту, у письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив про погане самопочуття, підвищену температуру та захворювання на ОРВІ, внаслідок чого він прийняв ліки та заснув під час чергування. З метою перевірки стану здоров`я ОСОБА_1 начальник охорони ОСОБА_8 разом із позивачем відвідав медпункт Бердянського морського порту. Працівник медпункту оглянув охоронника ОСОБА_1 , під час огляду не виявив підвищення температури тіла та ознак захворювання на ОРВІ. Згідно з висновками комісії, наведеними в акті, своїми діями охоронник ОСОБА_1 порушив вимоги та обов`язки, встановлені п. 2.11, 2.12, 3.4 посадової інструкції поста №1 Центрального пішохідного КПП Бердянського морського порту, затвердженої начальником СМБ Березань В.В. 25.02.2020. Внаслідок того, що охоронник ОСОБА_1 спав під час свого чергування в приміщенні поста №1, він пропустив на територію БМП ОСОБА_18 без перепустки, чим порушив правила пропускного режиму, не затримав вказану особу за спробу несанкціонованого проникнення на територію порту. За змістом акту враховано відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих вину ОСОБА_1 обставин. З метою належного реагування рекомендовано комісією застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у відповідності до ст.147 КзПП України (а.с.237).

У графі про ознайомлення у акті від 19.09.2020 наявні записи про відмову охоронця ОСОБА_1 від ознайомлення із актом в присутності свідків, за підписами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 .

З приводу допущеного порушення ОСОБА_1 під час судового засідання пояснив, що 18.09.2020 погано почував себе, прийняв ліки. Підтвердив пояснення, надані з приводу допущеного порушення письмово, проти якого не заперечує. Дізнався про те, що на територію проникла жінка приблизно о 05-00 ранку, про що йому повідомили по телефону. Він не бачив жінки під час несення охорони посту №1. 19.09.2020 здав зміну о 07-50 годині, під диктовку ОСОБА_8 написав письмові пояснення. Наступна зміна відповідно до графіку чергувань мала бути 22.09.2020, проте, він на роботу не вийшов, оскільки 21.09.2020 зателефоновув старший зміни ОСОБА_9 та повідомив про звільнення, його пропуск мав бути заблокований на цого думку. 21.09.2020 за отриманням трудової книжки не звертався, оскільки з м.Одеси мали передати документи. Додатково показав, що мав доступ до відеокамер, мав можливість подивитись записи. З приводу завданої моральної шкоди підтвердив пояснення, наведені у позовній заяві, зауважив, що не може влаштуватись на роботу, пов`язує це саме із записом у трудовій книжці. Зазначив, що стан здоров`я після звільнення погіршився, за лікарняним 19.09.2020 не звертався.

Крім того, судом встановлено, що згідно з постовою відомістю (зміна №4 з 22.09.2020 до 23.09.2020) від 22.09.2020, за підписами старших зміни ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 був відсутній на посту у Бердянському морському порті (а.с.142), вказаний доказ наданий стороною відповідача на підтвердження неможливості видачі трудової книжки ОСОБА_1 у вказану дату.

Відповідно до копії відомостей розподілу виплат, 25.09.2020 ОСОБА_1 нараховано заробітну плату у сумі 4 196,51 гривень відповідно (а.с.133), що визнається стороною позивача. Так, за даними банківської виписки з карткового рахунку ОСОБА_1 25.09.2020 зараховано заробітну плату у сумі 4 196,51 гривень (а.с.164). Тотожна сума нарахування 25.09.2020 підтверджується й довідкою про заробітну плату від 28.05.2021 (а.с.247), наявною у матеріалах справи. За даними довідки за підписом головного бухгалтера ОСОБА_4 від 06.08.2021 та відомості розподілу виплат - за час затримки виплати заробітної плати в період з 20.09.2020 по 25.09.2020 на рахунок ОСОБА_1 06.08.2021 перераховано 791,11 гривня (а.с.248, 249).

Згідно з показами свідка - генерального директора ТОВ «СББ» ОСОБА_2 , він показав, що офіс у м.Одеси працює п`ять днів на тиждень, у вихідні дні не працює. За його підписом відповідно до наявних повноважень видані накази про прийняття на роботу, оголошення догани та звільнення ОСОБА_1 підтвердив допущення з боку ОСОБА_1 порушень 11.09.2020 та 19.09.2020. Зауважив на репутаційних ризиках ТОВ «СББ» у зв`язку із порушенням дисципліни працівниками, проте, шкоди порту внаслідок проникнення жінки на територію порту, що мало місце 19.09.2020, не завдано.

Начальник Бердянського підрозділу ТОВ «СББ» ОСОБА_8 показав суду, що здійснював забезпечення та контроль несення служби співробітниками охорони на території Бердянського морського порту відповідно до строку дії договору на охорону об`єкта. Всі охоронці були ознайомлені із інструкціями постів, власне, він і проводив інструктажі. Позивач був у нього в підпорядкуванні. Звільнення ОСОБА_1 є поодиноким випадком звільнення за таким обставин систематичних порушень обов`язків. Зауважив, що після порушення, допущеного ОСОБА_1 він більше двох днів на зв`язок не виходив, не видавалось за можливе зв`язатись із ним засобами телефонного зв`язку. Щодо стану здоров`я ОСОБА_1 в результаті його огляду медичним працівником хворобливий стан не був підтверджений. Розрахунок був здійснений 24.09.2020, документи надіслані засобами поштового листування, окрім трудової книжки, яка також зберігалась у м.Одеса. Вважає, що звільнення позивача проведено із дотриманням норм законодавства про працю. Свідок наголосив, шо затверджені на ТОВ «СББ» правила внутрішнього трудового розпорядку стосуються працівників центрального офісу у м.Одеса. Крім того, підтвердив обставини проведення засідань комісії, передання документів та відеозапису для дослідження комісією. Акт службових перевірок складався за результатами засідання комісії. Для вислуховування пояснень з приводу порушень ОСОБА_1 ОСОБА_9 до м.Одеси не викликався. Ця обставина йому достеменно відомо, оскільки до його службових обов`язків входить видання наказів про відрядження. Пояснення ОСОБА_9 напевно вислуховувались по телефону, проте, враховуючи сплив часу, він не пам`ятає деталей. Вважає допущені з боку ОСОБА_1 порушення системними, а застосований захід стягнення відповідним вчиненим порушенням. Надав негативну характеристику позивачу як працівнику. Крім того, свідок підтвердив, що із ОСОБА_1 не вдавалось протягом декількох днів після звільнення вийти на зв`язок. Наголосив, що заяви про надіслання трудової книжки засобами поштового зв`язку позивач не подавав до підприємства, тому її необхідно було вручити особисто. Показав, що ОСОБА_1 неодноразово допускались порушення під час виконання трудових обов`язків, проте, не всі порушення фіксувались, намагались поспілкуватись та роз`яснити, в чому полягають порушення з метою їх подальшого недопущення.

Згідно з показами головного бухгалтера ТОВ «СББ» ОСОБА_4 , затримка із документами при звільненні ОСОБА_1 пов`язана із тим, що 19-20.09.2020 були вихідними днями, крім того, має значний обсяг роботи, у зв`язку із чим проводилась службова перевірка відносно неї внаслідок порушення законодавства про працю. ОСОБА_1 була виплачена й компенсація за невикористану відпустку. ОСОБА_4 чекала на особистий приїзд ОСОБА_1 за документами. Довідка про заробітну плату, додана до позову саме на прохання ОСОБА_1 сформована без даних за вересень 2020 року, оскільки цей звітний період не був завершений. Пояснила, що співробітники у офісі у м.Одеси отримують заробітну плату через касу, інші - на карткові рахунки. Наголосила, що охоронник є матеріально відповідальною особою, тому необхідний був певний час для розрахунку. Утримань з заробітної плати за формений одяг з позивача не здіснювалось. Зараз послуги Бердянському морському порту ТОВ «СББ» не надаються. Крім того, свідок підтвердила, що брала участь у роботі комісії з розгляду дисциплінарних поступків ОСОБА_1 . Табель обліку робочого часу за вересень 2020 вже знищений, враховуючи встановлені строки зберігання документів. В день звільнення видати трудову книжку було технічно неможливо, враховуючи віддаленість м.Одеси.

Заступник генерального директора ТОВ «СББ» Орищенко Ю.М. показав суду, що охоронник ОСОБА_1 був ознайомлений із інструкціями постів, що діяли на території морського порту. Рапорти ОСОБА_8 отримані ним за допомогою месенджера «Viber». Брав участь у засіданнях комісії з приводу порушень позивача двічі.

Від допиту свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 сторона відповідача відмовилась, враховуючи неможливість забезпечення їх явки в судове засідання.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з таких норм чинного законодавства.

Ч.ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру. За нормою ст.43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Припинення трудового договору може мати місце лише з підстав, передбачених законодавством (ст.3 КЗпП України).

Ст.5-1 КЗпП України передбачено, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Рішенням Конституційного Суду України від 04.09.2019 № 6-р(ІІ)/2019 у справі № 3-425/2018(6960/18) визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), положення ч.3 ст.40 КЗпП України. У цьому рішенні Конституційний Суд України, зокрема, вказав, що положення ч.3 ст.40 КЗпП України є такими, що поширюються на усі трудові правовідносини (абзац 15 п. 3 мотивувальної частини рішення).

Ч.1 ст.15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як врегульовано п.3 Постанови Пленуму ВСУ N9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» за загальним правилом індивідуальні трудові спори вирішуються судами безпосередньо або після їх попереднього розгляду комісією по трудових спорах (КТС).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України суд застосовує правовий висновок, здійснений Верховним Судом у постанові від 01.09.2021 у справі № 235/7740/18-ц, пр. № 61-7505 св 21: так, аналіз положень трудового законодавства свідчить про те, що трудовий договір - це угода між працівником та власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою. Працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, та дотримуватись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату й забезпечувати умови праці, передбачені законодавством про працю, колективним договором i угодою сторін.

Відповідно до ст.23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Підставою для укладення строкового трудового договору на вимогу працівника є його заява про прийняття на роботу, в якій вказуються обставини або причини, що спонукають працівника найматися на роботу за строковим трудовим договором, а також строк, протягом якого він працюватиме. При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в зв`язку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт). Строк, на який працівник наймається на роботу, обов`язково має бути вказаний у наказі про прийняття на роботу, інакше буде вважатися, що працівник прийнятий на роботу за безстроковим трудовим договором.

У трудовій книжці робиться запис без посилання на строковий характер трудових відносин.

Укладення трудового договору на визначений строк при відсутності умов, зазначених у ч.2 ст.23 КЗпП України, є підставою для визнання його недійсним у частині визначення строку. Тобто такі договори вважатимуться укладеними на невизначений строк від часу їх укладення.

Таким чином, порядок оформлення трудових відносин за строковим трудовим договором такий же, як і за безстроковим. Але при цьому факт укладання трудового договору на певний строк чи на час виконання певної роботи повинен бути відображений як у заяві працівника про прийняття на роботу, так і в наказі чи розпорядженні роботодавця, яким оформляється цей трудовий договір.

За нормою п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

За положенням п.18 Постанови Пленуму ВСУ N9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язували звільнення.

Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених, зокрема п. 3 ст. 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. В даному випадку така первинна профспілкова організація на підприємстві відсутня.

Згідно з п.22, 23 Постанови Пленуму ВСУ N9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п.п. 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. За передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

До юридичних фактів, які підлягають встановленню при вирішенні спору про законність звільнення з вказаних підстав, відноситься зокрема, чи мав місце дисциплінарний проступок під час раніше застосованих заходів дисциплінарного чи громадського стягнення.

У таких випадках ураховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст.51 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

За змістом ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до положень ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, але застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. При цьому, у справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю

Так, судом встановлено, що строки накладення дисциплінарного стягнення на працівника, передбачені ст.148 КЗпП України, відповідачем в обох випадках дотримано, в першому випадку щодо порушення 11.09.2020 від надання письмових пояснень позивач відмовився, щодо порушення від 19.09.2020 визнав факт такого порушення трудових обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України слід навести й правовий висновок, зроблений у Постанові ВС від 21.03.2018 у справі № 336/3679/17, пр.№ 61-227св18: «Виходячи із норм чинного законодавства, для розірвання трудового договору за підставою, що міститься у п. 3 ч.1 ст.40 КЗпП України, необхідними є такі умови: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; належним чином зафіксований факт протиправного винного невиконання або неналежного виконання працівником трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку; невиконання трудових обов`язків мало систематичний характер; до працівника раніше протягом року вже застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення. Для застосування цієї підстави розірвання трудового договору важливим є невиконання працівником обов`язків, передбачених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. При цьому не може вважатися порушенням трудової дисципліни невиконання обов`язків, які виходять за межі трудових або не випливають з трудового договору».

Крім того, розглядаючи справи про звільнення на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, суд повинен встановити, що вимоги роботодавця були доведені до відома працівника, в іншому випадку звільнення внаслідок невиконання цих вимог є незаконним. До того ж, звільнення за систематичне невиконання трудових обов`язків передбачає здійснення працівником щонайменше двох дисциплінарних проступків, за наслідками яких виносяться наказ про догану та наказ про звільнення. В обох випадках працівника повинні ознайомити під розпис із такими наказами та запропонувати йому написати пояснення, якщо він бажає. Якщо працівник відмовляється від ознайомлення із дисциплінарними наказами, власник має скласти відповідні акти, де повинні бути підписи присутніх, які можуть бути допитані як свідки в суді (ВС/КЦС у справі № 396/1560/16-ц від 18.06.2018).

Суд зауважує, що форма та зміст таких актів чинним законодавством не врегульована, а записи у обох актах перевірок та наказі від 11.09.2020, що засвідчують відмову ОСОБА_1 на переконання суду цілком відповідають зазначеним вище вимогам.

Суд дійшов висновку про те, що з наказу про накладення дисциплінарного стягнення від 11.09.2020 в повній мірі встановлено, за який конкретно дисциплінарний вчинок ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, які дії були протиправними, виходячи з посадових обов`язків. Порушення положень ст.147-149 КЗпП України щодо порядку, строку та процедури застосування дисциплінарного стягнення судом не встановлено, а пояснення ОСОБА_1 з приводу необізнаності із службовою перевіркою та оголошенням догани суд вважає частиною позиції (лінії) захисту.

Також, із врахуванням акту комісії суд встановив, що при обранні виду стягнення на виконання ч.3 ст.149 КЗпП України враховано ступінь тяжкості вчинення проступку та заподіяну шкоду (відсутність сплати за в`їзд одного транспортного засобу на територію порту), обставини, за яких вчинено проступок, попередню роботу працівника. Обидва акти комісії, надані суду, є змістовними, достатньо обгрунтованими, крім того, територія порту є закритою, власне, порт - режимним об`єктом й суворість вимог, що висуваються до працівників відповідача, які здійснюють охорону території та до їх дисципліни має під собою належне підгрунтя.

Дійсно, у оскаржуваному наказі про звільнення відсутні посилання на конкретні обставини (факти), що свідчать про систематичне невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку (в даному випадку, посадовою інструкцією посту Бердянського морського порту, що розповсюджується на позивача). Проте, саме рапорт, зазначений у наказі став підставою для проведення службової перевірки, якою не встановлено недостовірності обставин, вказаних у ньому, в результаті чого роботодавцем й прийнято рішення про звільнення.

За своїм змістом наказ про звільнення не повинен містити посилання на цілу низку (систему) порушень, за які був звільнений позивач, а лише вказувати на одноразове грубе порушення трудових обов`язків.

Разом з тим, у наказі чітко наведено підставу звільнення відповідно до трудового законодавства, й, враховуючи доведеність повторного вчинення дисциплінарного проступку з боку позивача, обраний вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи в повній мірі можна визнати таким, що відповідає тяжкості проступку. Суд враховує й визнання допущених порушень з боку позивача й виходить з того, що припинення трудового договору в даному випадку є правомірним, оскільки здійснено при наявності таких умов: з передбачених у законі підстав, з додержанням певного порядку звільнення з конкретної підстави, за наявності юридичного факту припинення трудових правовідносин (наказ керівника в даному випадку).

Отже, визнається доведеним факт повторного здійснення ОСОБА_1 винного невиконання обов`язків після застосування заходу дисциплінарного стягнення за вчинення таких дій раніше, при цьому, порушення не є тотожними та вчинені в різні періоди часу протягом одного календарного року, раніше застосоване стягнення відповідно до ст.151 КЗпП знято з позивача не було.

Вимоги про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення шляхом оголошення догани у цій справі не заявлено, відповідно, враховуючи наведене, підстав для скасування наказу про звільнення та поновлення позивача на роботі судом не встановлено.

Відповідно до п.4.1, 4.2 спільного Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» N58 від 29.07.1993, зареєстрованого в МЮУ 17.08.1993 за №110, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Так, порушення вимог та строків, передбачених ст.47, 116 КЗпП України під час судового розгляду знайшло своє підтвердження, проте, суд враховує й об`єктивні обставини, які мали місце, адже центральний офіс підприємства суттєво віддалений від м.Бердянськ, де здійснював свої посадові обов`язки ОСОБА_1 , 19-20.09.2020 припадають на вихідні дні. Крім того, позивачем не заперечується невихід на роботи 21.09.2020 та 22.09.2020, що надало б змогу керівництву виконати зазначені вимоги щодо видачі працівникові копії наказу (розпорядження) про звільнення, трудової книжки. Заяви із згодою на надіслання трудової книжки щасобами поштового зв`язку ОСОБА_1 до роботодавця не подано. На виконання вимог ч.5 ст.235 КЗпП України внаслідок затримки видачі копії наказу (розпорядження) про звільнення з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові 06.08.2021 виплачено середній заробіток за весь час вимушеного прогулу (за 6 днів з 20.09.2020 до 25.09.2020 включно), тобто, під час розгляду справи судом, що підтверджено належними та достатніми письмовими доказами.

З приводу вимоги про стягнення невиплаченого заробітку за період з 01.09.2020 по 24.09.2020, заробітна плата у сумі 4 196,51 гривень в повному обсязі (у сумі, що перевищує заявлені позовні вимоги) перерахована на картковий рахунок ОСОБА_1 25.09.2020, що визнається стороною позивача, тому стосовно цієї вимоги також встановлено підстави для відмови у її задоволенні.

Стосовно вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зауважує, що спеціальною нормою відповідно до ст.237-1 КЗпП України. яка є спеціальною нормою, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Так, стягнення моральної шкоди є похідною вимогою від вимог про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі. Тому із врахуванням необгрунтованості первісної вимоги позивача, підстав для задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди судом не встановлено, з приводу чого суд погоджується із запереченнями відповідача.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Крім того, за змістом ч.1-3 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючі встановлені обставини, що мають істотне значення, надавши їм юридичну оцінку, суд за результатами розгляду справи дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «СББ» не підлягають задоволенню, відповідно, ухвалює рішення про відмову у позові в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України та у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 гривень суд залишає за ОСОБА_1 . Про наявність інших судових витрат сторонами у цій справі не повідомлено, відповідні розрахунки та докази не надано.

Керуючись ст. 2, 7, 10, 12-13, 76-83, 89, 133, 141, 229, 245, 258-259, 263-265, 268, 272-273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 гривень, сплачені за подання до суду позовної заяви, залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Реквізити сторін: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу», , адреса місцезнаходження: Одеська область, м. Одеса, пл. Олексіївська, буд.11/1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення суду складено та підписано 06.12.2021.

Суддя Л. А. Вайнраух»

Ухвали Запорізького апеляційного суду від 18 січня 2022 року наступного змісту:

«Дата документу 18.01.2022 Справа № 310/7813/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №310/7813/20 Головуючий у суді першої інстанції: Вайнраух Л.А.

Провадження № 22-ц/807/937/22

У Х В А Л А

18 січня 2022 року м. Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Поляков О.З., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника Коробко Світлани Євгенівни на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року (повний текст складено 06 грудня 2021 року) відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись зазначеним рішенням, 30 грудня 2021 року (т. 2 а.с. 42), ОСОБА_1 в особі представника Коробко С.Є. подав апеляційну скаргу, апеляційне провадження за якою не може бути відкрито, оскільки скарга була подана з порушенням вимоги пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України, а саме до апеляційної скарги не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За приписами пп.6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду оплачується, виходячи з 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, заявник за подання апеляційної скарги має сплатити 1261,20 грн. (840,80 грн. х 150%).

Реквізитами банківської установи з 01 січня 2021 року є:

22030101 Судовий збір (Державна судова адміністрація України)

Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м. Запоріжжя Вознес./22030101;

Рахунок отримувача (IBAN): UA0008513;

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Відомча ознака: «80» Апеляційні суди

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на судове рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Запорізький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі ст. 185, ч.2 ст. 357 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно залишити без руху і апелянту надати строк для усунення недоліків скарги.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника Коробко Світлани Євгенівни - залишити без руху.

Надати скаржнику строк терміном десять днів з дня вручення копії ухвали суду для надання оригіналу квитанції про сплату судового збору у сумі 1261,20 грн. зі сплатою на вказані реквізити.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ст. 357 ЦПК України.

Суддя: О.З.Поляков»

Ухвалои Запорізького апеляційного суду від 18 лютого 2022 року наступного змісту:

«Дата документу 18.02.2022 Справа № 310/7813/20

Єдиний унікальний №310/7813/20

Провадження № 22-ц/807/937/22

У Х В А Л А

18 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду:

головуючого Полякова О.З.

суддів Крилової О.В.

Кухаря С.В.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника Коробко Світлани Євгенівни на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись зазначеним рішенням ОСОБА_1 в особі представника Коробко С.Є. подав апеляційну скаргу.

Заслухав доповідь судді-доповідача Полякова О.З., та беручи до уваги, у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду з`ясовано питання про склад учасників судового процесу, визначено характер спірних правовідносин та матеріальний закон, який їх регулює, з`ясовано обставини, які визнаються чи заперечуються учасниками справи, визначено якими додатковими доказами учасники справи можуть обґрунтувати скаргу та заперечувати про неї, колегія вважає підготовку закінченою.

Керуючись ст.ст. 365,366 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Підготовчі дії до апеляційного розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника Коробко Світлани Євгенівни на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, вважати закінченими.

Справу призначити до розгляду на 29 березня 2022 року на 11 год. 30 хв.

Повідомити учасників справи про дату, час та місце судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:»

Ухвали Запорізького апеляційного суду від 18 лютого 2022 року наступного змісту:

«Дата документу 18.02.2022 Справа № 310/7813/20

Єдиний унікальний №310/7813/20

Провадження № 22-ц/807/937/22

У Х В А Л А

18 лютого 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду:

головуючого Полякова О.З.

суддів Крилової О.В.

Кухаря С.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника Коробко Світлани Євгенівни на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись зазначеним рішенням ОСОБА_1 в особі представника Коробко С.Є. подав апеляційну скаргу.

Розглянувши апеляційну скаргу і беручи до уваги, що апеляційна скарга подана з додержанням вимог, встановлених ст.ст. 354, 356 ЦПК України, суд вважає, що можливо відкрити апеляційне провадження.

Керуючись ст.ст. 354 - 361 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника Коробко Світлани Євгенівни на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди.

Учасникам справи разом з копією ухвали про відкриття апеляційного провадження надіслати копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Учасникам справи надати строк для подання відзиву на апеляційну скаргу разом з доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи до 15 березня 2022 року.

Для забезпечення апеляційного розгляду справи провести підготовчі дії, передбачені ст. 365 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:»

Постанови Запорізького апеляційного суду від 13 грудня 2022 року наступного змісту:

«Дата документу 13.12.2022 Справа № 310/7813/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ЄУН 310/7813/20 Головуючий у І інстанції: Вайнраух Л.А.

Провадження № 22-ц/807/937/22 Суддя-доповідач: Поляков О.З.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника Коробко Світлани Євгенівни на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який у подальшому уточнював, до ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначав, що з 21 лютого 2020 року він прийнятий на роботу до ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» на посаду охоронника відповідно до наказу №05-к від 21 лютого 2020 року.

Згідно з наказом ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» №27-к від 19 вересня 2020 року, на підставі п.3 ст.40 КЗпП, позивача звільнено з посади охоронника через систематичне невиконання службових обов`язків покладених на нього трудовим договором. Підставою для звільнення був рапорт начальника охорони ОСОБА_8 . На думку ОСОБА_1 , такі дії відповідача суперечать чинному законодавству. Позивач зазначав, що у порушення ст.47, 116 КзпП, відповідач не виплатив йому заробітну плату за період з 01 вересня 2020 року до 19 вересня 2020 року. Крім того, довідка про нараховані суми, належні працівникові, видана тільки 24 вересня 2020 року, а не в день звільнення - 19 вересня 2020 року.

Також позивач зазначав, що в порушення ст.47 КЗпП, відповідач не видав йому трудову книжку в день звільнення, яку позивач фактично отримав тільки 24 вересня 2020 року разом з вищевказаною довідкою про заробітну плату та фактичним розрахунком не в повному обсязі.

Крім того, на думку позивача, Наказ №27-к від 19 вересня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, адже він не містить інформації про підставу звільнення: пункт трудового договору або посадової інструкції, які порушено та зміст самого порушення. Натомість зазначений наказ містить посилання на рапорт начальника охорони ОСОБА_8 , з яким не був ознайомлений позивач, проте в ньому відсутні дані щодо того, яке саме порушення трудової дисципліни вчинив ОСОБА_1 .

Незаконно звільнивши позивача, відповідач не виплатив заробітну плату працівникові за період з 01 вересня 2020 року до 19 вересня 2020 року, тобто, допустив затримку розрахунку при звільненні, який проведено тільки 24 вересня 2020 року. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, виплаті працівникові підлягає його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

На підставі зазначених обставин, позивач просив суд скасувати наказ №27-к від 19 вересня 2020 року ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу» про звільнення ОСОБА_1 з посади охоронника на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України, поновити його на посаді з 19 версеня 2020 року, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 4 799,73 гривень, невиплачений заробіток за період з 01 вересня 2020 року до 24 вересня 2020 року в сумі 3 715,92 гривні, а також на відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 10 000 гривень.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Коробко С.Є. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин, просить скасувати рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року, та постановити нове, яким задовольнити його позов. Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінки належності, допустимості та достатності доказам, які долучені стороною відповідача до матеріалів справи з порушенням порядку їх подання, проте поклав такі докази в обґрунтування висновків суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

Скаржник зазначає, що при вирішенні питання про звільнення з посади охоронника, відповідач не врахував ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок. Вважає звільнення його з роботи таким, що є занадто суворим та порушує принцип співмірності. При вирішенні питання про спосіб стягнення за порушення трудової дисципліни, відповідач мав можливість використати альтернативні заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, догану.

Відзивів у справі не надходило.

У судове засідання учасники справи не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства (т. 2 а.с. 98,99), клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явилися.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції надав перевагу доводам та доказам відповідача у справі, залишивши поза увагою доводи позивача та встановлені в ході судового розгляду факти, що свідчить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи.

Так, суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи та не заперечували сторони, що ОСОБА_1 працював на посаді охоронника ТОВ «Служба безпеки бізнесу» з 21 лютого 2020 року до 19 вересня 2020 року, що підтверджено копією трудової книжки НОМЕР_2 (а.с.9).

Відповідно до довідки про заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від 24 вересня 2020 року (а.с.10), заробітна плата ОСОБА_1 за березень 2020 року становить 5 133,55 гривень, квітень 2020 року - 4 812,70 гривень, травень 2020 року - 5 095,80 гривень, червень 2020 року - 4 812,70 гривень, липень 2020 року - 3 397,20 гривень (з урахуванням періоду непрацездатності з 20 по 28 липня 2020 року), серпень 2020 року - 4 812,70 гривень.

Згідно з наданим витягом з наказу №27-к від 19 вересня 2020 року, ОСОБА_1 звільнено з 19 вересня 2020 року з посади «охоронник» ТОВ «СББ» за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором у відповідності до п.3 ст.40 КЗпП України, підставою слугував рапорт начальника охорони ОСОБА_8 (а.с.12,81).

Витяг з наказу від 19 вересня 2020 року, вищезазначену довідку про заробітну плату та трудову книжку позивач отримав тільки 24 вересня 2020 року.

Відповідно до копії рапорту ОСОБА_8 від 19 вересня 2020 року, визначеного відповідачем як підставу для звільнення скаржника, 19 вересня 2020 року о 06-00 годині начальник зміни ОСОБА_9 інформував про те, що о 04-20 годині при спробі виходу з території на посту № 1 затримана невідома жінка без документів. Затримання здійснила охоронець ОСОБА_10 . В процесі перевірки інформації встановлено, що о 01-25 на територію порту проникла невідома жінка, скориставшись сном охоронника на посту. На цьому посту в момент проникнення ніс службу охоронник ОСОБА_1 з 00-00 години до 02-00 години. Охоронник ОСОБА_1 грубо порушив пункт інструкції постів 1 та 1-А. Також, ОСОБА_8 доводить до відома ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 раніше неодноразово порушував дисципліну та з ним проводились бесіди за участі начальника охорони ОСОБА_17 (а.с.234).

Згідно з наказом №27/1-к від 19 вересня 2020 року Про проведення службової перевірки факту порушення трудової дисципліни охоронником ОСОБА_1 , виданим у м. Одеса, за підписом ОСОБА_2 , членів комісії, на підставі рапорту начальника охорони Бердянського підрозділу СББ ОСОБА_8, керуючись Положенням про проведення службових перевірок порушень трудової дисципліни працівниками ТОВ «СББ», вирішено провести службову перевірку порушення трудової дисципліни охоронником ОСОБА_1 , яке сталось 19 вересня 2020 року о 01-20 під час несення ним чергування на посту №1 Центрального пішохідного КПП Бердянського морського порту, а саме: безперешкодного проникнення на територію Бердянського морського порту невстановленої жінки без додержання правил пропускного режиму, з метою чого утворено комісію у складі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Службову перевірку вирішено провести 19 вересня 2020 року за наявними документами та матеріалами, за наслідками перевірки надати генеральному директору СББ акт службової перевірки з висновками комісії (а.с.235).

Відповідно до акту службової перевірки від 19 вересня 2020 року, складеному у м. Одеса, комісією проведено засідання щодо розгляду зазначеного вище питання на підставі наказу №27/1-к від 19 вересня 2020 року. В ході роботи комісії отримані та досліджені надані ОСОБА_8 документи згідно з наведеним переліком, зокрема, рапорти, пояснення ОСОБА_1 , посадова інструкція посту №1 із листом ознайомлення працівниками ТОВ «СББ», постова відомість №4 від 18 вересня 2020 року, відеозапис з відеокамери в приміщенні поста №1. Заслухані пояснення старшого зміни охоронників ТОВ «СББ» ОСОБА_9 , охоронника ОСОБА_10 . Охоронник ОСОБА_1 від надання комісії пояснень відмовився. За результатами засідання комісії знайшли своє підтвердження обставини, викладені у рапортах та, відповідно, порушення, допущене з боку ОСОБА_1 , який не відреагував на протиправні дії невстановленої жінки. За змістом акту, у письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив про погане самопочуття, підвищену температуру та захворювання на ОРВІ, внаслідок чого він прийняв ліки та заснув під час чергування. З метою перевірки стану здоров`я ОСОБА_1 начальник охорони ОСОБА_8 разом із позивачем відвідав медпункт Бердянського морського порту. Працівник медпункту оглянув охоронника ОСОБА_1 , під час огляду не виявив підвищення температури тіла та ознак захворювання на ОРВІ. Згідно з висновками комісії, наведеними в акті, своїми діями охоронник ОСОБА_1 порушив вимоги та обов`язки, встановлені п. 2.11, 2.12, 3.4 посадової інструкції поста №1 Центрального пішохідного КПП Бердянського морського порту, затвердженої начальником СМБ Березань В.В. 25 лютого 2020 року. Внаслідок того, що охоронник ОСОБА_1 спав під час свого чергування в приміщенні поста №1, він пропустив на територію БМП ОСОБА_18 без перепустки, чим порушив правила пропускного режиму, не затримав вказану особу за спробу несанкціонованого проникнення на територію порту. За змістом акту враховано відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих вину ОСОБА_1 обставин. З метою належного реагування рекомендовано комісією застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у відповідності до ст.147 КзПП України (а.с.237).

У графі про ознайомлення у акті від 19.09.2020 наявні записи про відмову охоронця ОСОБА_1 від ознайомлення із актом в присутності свідків, за підписами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 .

Суд першої інстанції дійшов висновку про законність звільнення скаржника на підставі ч. 3 ст. 40 КЗпП, оскільки визнав факт неодноразового порушення ОСОБА_1 службової інструкції.

Зокрема, суд взяв до уваги наказ № 25/1-к від 11 вересня 2020 року Про проведення службової перевірки факту порушення трудової дисципліни охоронником ОСОБА_1 , складений за результатом службової перевірки від 11 вересня 2020 року, складений у м.Одеса, комісією проведено засідання щодо розгляду зазначеного вище питання на підставі наказу №25/1-к від 11 вересня 2020 року, яким скаржникові оголошено догану.

Проте суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення самого ОСОБА_1 про те, що він дізнався про таку службову перевірку вже під час розгляду справи в суді.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів участі скаржника у службовій перевірці, його ознайомлення з цим наказом. Відсутні пояснення ОСОБА_1 щодо проведення службової перевірки вчинення дисциплінарного проступку від 11 вересня 2020 року та акти, що засвідчують його небажання чи відмову від надання таких пояснень, ознайомлення із актом перевірки та наказом.

До того ж, судячи з актів, службові перевірки відбувалась в м. Одеса, яке є досить віддаленим від місця роботи скаржника.

Тож на думку апеляційного суду, сторона відповідача не підтвердила належними доказами систематичність невиконання службових обов`язків, покладених на скаржника трудовим договором, а відтак відсутнє підтвердження законності звільнення ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку зокрема систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

У пунктах 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Згідно із частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Частинами першою та другою статті 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Крім того, розглядаючи справи про звільнення на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, суд повинен встановити, що вимоги роботодавця були доведені до відома працівника, в іншому випадку звільнення внаслідок невиконання цих вимог є незаконним. До того ж, звільнення за систематичне невиконання трудових обов`язків передбачає здійснення працівником щонайменше двох дисциплінарних проступків, за наслідками яких виносяться наказ про догану та наказ про звільнення. В обох випадках працівника повинні ознайомити під розпис із такими наказами та запропонувати йому написати пояснення, якщо він бажає. Якщо працівник відмовляється від ознайомлення із дисциплінарними наказами, власник має скласти відповідні акти, де повинні бути підписи присутніх, які можуть бути допитані як свідки в суді (ВС/КЦС у справі № 396/1560/16-ц від 18.06.2018).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши та надавши правову оцінку наданим сторонами доказам та викладеним обґрунтуванням, з`ясувавши, у чому конкретно проявилось порушення позивача, що стало приводом для звільнення, апеляційний суд доходить висновку про те, що скаржника звільнено незаконно.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 червня 2018 року у справі № 714/395/17 (провадження № 61-9123св18) зазначено, що «відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: в тому числі, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Систематичне порушення трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2019 року у справі № 363/4221/16-ц (провадження № 61-28075св18) вказано, що «за передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України). У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця».

Так, в оскаржуваному наказі про звільнення відсутні правові підстави для його застосування, посилання на конкретні обставини (факти), які б свідчили про систематичне невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку, відсутні заходи дисциплінарного стягнення, що призвели до звільнення.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що своїми діями ОСОБА_1 завдав будь-якої шкоди роботодавцю або ж спричинив негативні наслідки для ТОВ «Служба Безпеки Бізнесу». В той час як звільнення є крайнім заходом дисциплінарного стягнення.

Таким чином, рішення відповідача про звільнення позивача є невідповідним ступеню тяжкості вчиненого проступку, є незаконним та таким, що порушило право скаржника на працю, а отже наказ про звільнення ОСОБА_1 від 19 вересня 2020 року слід скасувати.

Відповідно до положення частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

А отже, позовна вимога про стягнення стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати також підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначенні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Ст. 117 КЗпП України визначає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету і Міністрів України № 100 від 08.02.1995 середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 вищезазначеної Постанови, нарахування виплат, що І обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Відповідно до довідки про заробітну плату за липень та серпень 2020 року, середньоденний заробіток скаржника складає 154,83 грн.

Станом на дату звернення до суду кількість часу вимушеного прогулу з 20 вересня 2020 року до 21 жовтня 2020 року складає 31 день.

Таким чином, сума середнього заробітку скаржника за час вимушеного прогулу з 20 вересня 2020 року до 21 жовтня 2020 року складає 4799,73 гривні (154.83 грн. х 31 робочий день), яку належить стягнути з відповідача з відрахуванням при виплаті від цієї суми податків, обов`язкових платежів та зборів.

Крім того, відповідач, незаконно звільнивши скаржника, не виплатив йому заробітну плату за період з 01 вересня 2020 року до 19 вересня 2020 року, чим допустив затримку розрахунку при звільнені. Розрахунок було проведено 24 вересня 2020 року. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, при затримці розрахунку при звільнені підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Тобто, Відповідач повинен був виплатити заробітну плату за період з 01 вересня 2020 року до 24 вересня 2020 року.

Відповідно до розрахунку, наданого скаржником за формулою: кількість днів, що він відпрацював з 01 вересня 2020 року до 19 вересня 2020 року помножені на середньоденну заробітну плату (24 дні х 154,83 грн. = 3715,92 грн) з відповідача належить стягнути 3715,92 грн. невиплачену заробітну плату за вереснь.

Згідно із ст. 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Отже, компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових правовідносин, а має самостійне юридичне значення.

Тобто, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум тощо) відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати.

Враховуючи незаконне звільнення позивача на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, наслідком якого є виникнення суттєвих труднощів скаржника у подальшому працевлаштуванні, адже звільнення через систематичне невиконання службових обов`язків характеризує його як особу, яка недбало та несумлінно ставиться до своїх трудових обов`язків, що вплинуло на його самооцінку та на відношення з колишніми колегами, скаржнику завдано моральної шкоди, розмір якої, з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів визначає у 2000 грн.

Отже, колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що оскаржуване рішення на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.ч. 1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову (56,79%), пропорційно до задоволених вимог з відповідача належить стягнути судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви в сумі 477,03 грн, та за подання апеляційної скарги в сумі 716,12 грн, а всього: 1193,15 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника Коробко Світлани Євгенівни - задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року у цій справі - скасувати, прийняти нову постанову, за якою:

«Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ №27-к від 19 вересня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади охоронника на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді охоронника Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» з 19 вересня 2020 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 4 799,73 гривень та суму невиплаченого заробітку за період з 01 вересня 2020 року до 24 вересня 2020 року в розмірі 3 715,92 гривень, а всього: 8515 (вісім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень 65 (шістдесят п`ять) копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1193 (одна тисяча сто дев`яносто три) гривні 15 (п`ятнадцять) копійок.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді охоронника Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» - допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 23 грудня 2022 року.

Головуючий:

Судді:»

Постанови Запорізького апеляційного суду від 13 грудня 2022 року наступного змісту:

«Дата документу 13.12.2022 Справа № 310/7813/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ЄУН 310/7813/20 Головуючий у І інстанції: Вайнраух Л.А.

Провадження № 22-ц/807/937/22 Суддя-доповідач: Поляков О.З.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника Коробко Світлани Євгенівни на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника Коробко Світлани Євгенівни - задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2021 року у цій справі - скасувати, прийняти нову постанову, за якою:

«Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої заробітної плати, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ №27-к від 19 вересня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади охоронника на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді охоронника Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» з 19 вересня 2020 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 4 799,73 гривень та суму невиплаченого заробітку за період з 01 вересня 2020 року до 24 вересня 2020 року в розмірі 3 715,92 гривень, а всього: 8515 (вісім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень 65 (шістдесят п`ять) копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1193 (одна тисяча сто дев`яносто три) гривні 15 (п`ятнадцять) копійок.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді охоронника Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба Безпеки Бізнесу» - допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:

Судді:»

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: М.В. Антоненко