У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГУРТОВО-РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ», в особі представника адвоката Радь Івана Івановича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГУРТОВО-РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ», адвоката Радь Іван Іванович, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд приходить до наступного висновку.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху оскільки подана з порушенням вимог ст. 175,177 ЦПК України.

Відповідно до п.4,5 ч.3 ст.175 ЦПК України, повинна місити: 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

При досліджені позовної заяви та доданих до неї матеріалів встановлено, що вказаним вимогам процесуального законодавства така не відповідає.

Згідно позовної заяви, 01.12.2019 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГУРТОВО- РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ», від імені якого на підставі статуту діяв директор - ОСОБА_2 (далі - Позивач, Орендодавець, ТОВ «ГУРТОВО-РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ») та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - Відповідач, Орендар, ОСОБА_1 ) укладено договір оренди та охорони торгівельного місця.

01.06.2021 року між ТОВ «ГУРТОВО-РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ» та ОСОБА_1 , як фізичною особою, укладено новий договір оренди торгівельного місця (далі - договір від 01.06.2021 року) щодо того самого об`єкта оренди розташованого на земельній ділянці за кадастровим номером :12:011:0059 та на тих же умовах, однак за зміненою площею - 30 кв.м, та орендною платою - 2 100 гривень 00 коп. щомісячно.

Після закінченням дії договору від 01.06.2021 року, між ТОВ «ГУРТОВО- РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ» та ОСОБА_1 02.01.2022 року укладено новий договір оренди торгівельного місця щодо того самого об`єкта оренди - 30 кв.м, та на тих же умовах, з орендною платою 2 100 гривень 00 коп. щомісячно.

При обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на положення ч.ч. 1,2 ст. 193, ч.2 ст. 222, ст.224 ГК України,ст.ст. 629,ч.1 ст. 526,ст.ст.610,611 ч.2 ст. 625ч.1 ст. 759,ч.1 ст. 762 ЦК України.

До матеріалів справи додано копії договорів на які позивач посилається у позовній заяві.

Так, зі змісту договору оренди та охорони торгівельного місця від 1..12.2019, вбачається що такий укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГУРТОВО- РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ», від імені якого на підставі статуту діяв директор - ОСОБА_2 (далі - Позивач, Орендодавець, ТОВ «ГУРТОВО-РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ») та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - Відповідач, Орендар, ОСОБА_1 ).

Зі місту договорів про оренду торгівельного місця від 01.06.2021 та від 02.01.2022 вбачається, що такі укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГУРТОВО- РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ», від імені якого на підставі статуту діяв директор - ОСОБА_2 (далі - Позивач, Орендодавець, ТОВ «ГУРТОВО-РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ») та ОСОБА_1 та Фізичною особою ОСОБА_1 .

Згідно прохальної частини позовної заяви позивач просить суд:

стягнути із ОСОБА_1 (місце знаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУРТОВО- РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ» (місце знаходження: 89435, Закарпатська обл., Ужгородський р- н, с. Кінчеш, вул. Фізкультурна, буд. 2, код ЄДРПОУ - 43284255) суму заборгованості за користування торгівельним місцем згідно договору оренди та охорони торгівельного місця від 01.12.2019 року у розмірі 32 600 гривень 00 коп., 11 782 гривень 81 коп. інфляційних втрат та 2 025 гривень 67 коп. 3% річних;

стягнути із ОСОБА_1 (місце знаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУРТОВО- РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ» (місце знаходження: 89435, Закарпатська обл., Ужгородський р- н, с. Кінчеш, вул. Фізкультурна, буд. 2, код ЄДРПОУ - 43284255) суму заборгованості за користування торгівельним місцем згідно договору оренди торгівельного місця від 02.01.2022 року у розмірі 12 350 гривень 00 коп., 463 гривні 18 коп. інфляційних втрат та 179 гривень 67 коп. 3% річних;

також витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

До матеріалів позовної заяви додано із неофіційного джерела Опендатабот Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 13.02.2023, згідно якого ФОП ОСОБА_1 перебуває у статусі: припинення.

Проте слід констатувати, що договір оренди та охорони торгівельного місця від 01.12.2019 було укладено саме між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГУРТОВО- РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ», від імені якого на підставі статуту діяв директор - ОСОБА_2 (далі - Позивач, Орендодавець, ТОВ «ГУРТОВО-РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ») та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - Відповідач, Орендар, ОСОБА_1 ).

Окрім того, як вказано у позовній заяві, у відповідності до ч.2, статті 222 ГК України, з метою досудового врегулювання спору, 14.02.2023 року ТОВ «ГУРТОВО-РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ» на адресу Відповідача за поштовим відправленням №441 направлено претензію №1 із проханням сплати суму заборгованості за користування торгівельним місцем у розмірі 44 950 гривень 00 коп. однак жодної відповіді від Орендаря отримано не було.

При цьому, згідно наявних у доданих до матеріалів справ документах: акті прийому передачі від 1.12.2019,акті звірки за період січень 2020-грудень 2022, актах надання послуг замовником значиться ОСОБА_1 , як ФОП.

Відповідно до п.п. 1,15 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 13 ЦПК України : Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 1 частини першої статті 20 ГПК України).

З доданих до матеріалів позовної заяви документів, вбачається що спір виник саме між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГУРТОВО- РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ», від імені якого на підставі статуту діяв директор - ОСОБА_2 (далі - Позивач, Орендодавець, ТОВ «ГУРТОВО-РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ») та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 .

Обґрунтування, підстав звернення саме до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в порядку цивільного судочинстві позовна заява не містить.

Таким чином, із наведеного випливає, що на позивача покладений обов`язок належними та допустимими доказами ті обставини справи на які він посилається в позовній заяві, та надати їх до суду, що в свою чергу є необхідним для прийняття судом об`єктивного кінцевого рішення у кожній конкретній справі та вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Звертаючись до суду із даним позовом позивачем не зазначено та не надано належних та допустимих доказів, того, що відповідач укладав вказані договори саме як фізичної особи, а не фізична особа-підприємець.

З огляду на викладене, враховуючи, що на час виникнення спірних правовідносин відповідач перебував у статусі фізичної особи-підприємця а також характер правовідносин, що склались між сторонами, позбавляє суд можливості вирішити питання стосовно того за правилами якого судочинства слід розглядати даний позов.

При цьому слід вказати на те, що відповідно до ст. 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Одночасно вважаю за необхідне звернути увагу позивача на те, що у постанові Великої Палати від 9 жовтня 2019 року у справі № 127/23144/18, вказано на таке:

«Частиною третьою статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (тут і далі - у редакції, чинній на час припинення ФОП ОСОБА_1) передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до ЄДР запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП.

Відповідно до статті 52 ЦК України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Таким чином, виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились, суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильного висновку про належність спору до господарської юрисдикції.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем визначено ціну позову, відповідно суми заборгованості яку він просить стягнути з відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, заявленої юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір ставки судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, заявленої юридичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року встановлено у розмірі 2684 грн.

Таким чином позивачу, за звернення до суду із вказаним позовом слід сплатити судовий збір у розмірі 2684 грн.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях: Отримувач коштів ГУК у Зак. обл/Ужгородська тг/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37975895; Банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0007493; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської.

Дослідивши матеріали позовної заяви приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне дану позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з врахуванням вимог ст. 175 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст.175,185,260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГУРТОВО-РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ», в особі представника адвоката Радь Івана Івановича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош