Справа № 727/6387/23
Провадження № 2-з/727/33/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року Суддя Шевченківський районний суд м. Чернівці Слободян Г.М. за участю секретаря судового засідання Вахнован Д.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. В заяві посилалася на те, що їй, належала квартира АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 14 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Капіцькою Ю.І. (реєстровий номер 1626). Зазначає, що 19 серпня 2016 року між нею та ОСОБА_2 (її донькою) було укладено договір дарування вищевказаної квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Скінтей Ю.І. та зареєстрований в реєстрі за №1368. Підставою для укладення договору стало те, що у неї виникли фінансові проблеми, у зв`язку із проблемами зі здоров`ям її чоловіка ОСОБА_3 . В результаті чого, 01.08.2015 року ОСОБА_1 взяла в борг у ОСОБА_4 кошти в сумі 40000 дол. США, які мала повернути останньому до 31 грудня 2020 року, однак всі зобов`язання виконала лише в кінці серпня 2022 року, про що ОСОБА_2 було достовірно відомо. Вказує, що станом на сьогоднішній день жодних зобов`язань перед ОСОБА_4 немає. Зазначає, що у зв`язку із вищенаведеною ситуацією 19.08.2016 року між нею та ОСОБА_3 було здійснено розпорядження, - заповіти на доньку - ОСОБА_5 , а саме, на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , тобто вважає, що предметом оскарження в суді за позовними вимогами стане - визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_4 , власником якої з 19.08.2016 року по теперішній час являється ОСОБА_6 . Стверджує, що згідно домовленостей між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , остання передасть в дар ОСОБА_1 спірну квартиру, після того як у ОСОБА_1 будуть відсутні фінансові труднощі, однак, ОСОБА_2 відмовляється від укладення договору дарування спірної квартири з ОСОБА_1 , а отже на її думку є спір про право.

Окрім наведеного, доводи заяви заявник мотивує тим, що станом на сьогоднішній день її стосунки із донькою погіршилися, що може призвести до вчинення донькою дій, спрямованих на відчуження квартири АДРЕСА_4 . А, тому, просить, забезпечити позов до подання позовної заяви в суд, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Дослідивши подану до подання позовної заяви, заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Частина 1 ст. 150 ЦПК України містить вичерпний перелік видів забезпечення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам… Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів… Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в цивільному процесі, механізмом, який покликаний гарантувати, у суворій відповідності до закону та за наявності безумовних фактичних підстав, виконання майбутнього рішення суду або/та ефективний захист позивача, який неможливий без негайного втручання суду. Забезпечення позову по суті, це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вищенаведене викладено в правовій позиції вищевказаної постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

Згідно ч.1ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього; заборони вчиняти певні дії. Заборона відповідачеві вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, яка спрямована проти активних учинків відповідача, що можуть ускладнити виконання рішення суду.

Згідно роз`яснень, що надані в п.4 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини заходи забезпечення (тимчасові заборони), які вживає суд у процесі вирішення спору, повинні відповідати закону, враховувати суспільні (загальні) інтереси та пропорційність між використаними засобами та метою, яку прагне суд досягнути (див., наприклад, Dћiniж against Croatia (Джиніч проти Хорватії) , № 38359/13, п.п. 61-62 та Karahasanoglu v. Turkey (КАРАГАСАНОГЛУ проти Туреччини) (заяви № 21392/08 та 2 інші заяви, п.п. 144-153)).

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом при вивченні матеріалів заяви та доданих до неї документів встановлено, що між сторонами виник спір про право, існує реальна загроза, у разі відчуження спірного майна, невиконання виконання рішення суду а тому із урахуванням з`ясованих обставин і перевірки їх доказами (а.с. ____), суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, а саме, слід вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення заборони відчуження на спірну квартиру та думку суду, застосування саме такого заходу забезпечення позову належним чином запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

У частині вимог про накладення арешту на майно суд відмовляє, виходячи з роз`яснень, наведених в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до яких вирішуючи питання про забезпечення позову,суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зокрема, суд враховує положення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які гарантують принцип непорушності права власності.

Тому, суд вважає, що накладення арешту на майно є порушенням права власника мирно володіти своїм майном, доки право власності не спростовано в належному порядку, він має право, володіти та користуватись своїм майном та несе ризик його випадкового пошкодження чи знищення.

Накладення судом заборони відчуження майна може забезпечити виконання рішення суду та не призведе до порушення прав та інтересів інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду.

На підставі наведеного та керуючись ст. 149- 153 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) - задовольнити частково.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер: 101, - квартири під АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

У задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.

Копію ухвали направити Відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, Центру надання адміністративних послуг в м. Чернівцях - для виконання, а учасникам справи - для відома.

Роз`яснити заявнику положення ч.13 ст.158 ЦПК України, відповідно до яких заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152цього Кодексу,повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Слободян Г.М.