Справа № 576/1077/23
Провадження № 2/576/204/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.23 м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сапона О.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Шалигинської селищної ради Шосткинського району Сумської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миронівка Шосткинського району Сумської області помер його дід - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) розміром 4,64 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Шалигинської селищної ради Шосткинського (колишнього Глухівського) району Сумської області, що на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії CM № 0164461, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації за № 397 від 30.10.1996, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ ім. Ілліча за № 461 від 30.12.1996, належала його померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 брату (його двоюрідному діду) ОСОБА_3 , спадщину після смерті якого він прийняв, як спадкоємець другої черги за законом, фактично вступивши протягом шести місяців з дня відкриття спадщини в управління та володіння його спадковим майном - будинком, земельною ділянкою та іншим майном померлого брата, але своїх спадкових прав не оформив. Також зазначає, що він є спадкоємцем діда за законом, прийняв спадщину після його смерті, подавши нотаріусу у встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини відповідну заяву, а також частково її оформив, отримавши у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна - належні йому земельні ділянки площею 3,8081 га (рілля) та 0,2829 га (пасовища) в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - вищевказану земельну частку (пай), яку його дід ОСОБА_2 фактично успадкував після смерті свого брата ОСОБА_3 , але своїх спадкових прав не оформив, нотаріусом йому було відмовлено з тих підстав, що він не може підтвердити родинні відносини між дідусем ОСОБА_2 та його рідним братом ОСОБА_3 , оскільки як свідоцтво про народження останнього, так і актовий запис про його народження, відсутні. Крім того відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно - Сертифікат на право на земельну частку (пай), який було втрачено. За таких обставин позивач просить суд встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 був рідним братом його померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 діда ОСОБА_2 , тобто його двоюрідним дідом, а також визнати за ним право власності на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті діда ОСОБА_2 .

Позивач в судове засідання не з`явився, а надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить справу розглядати без його участі.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, проте надав заяву, в якій зазначає, що Шалигинська селищна рада Шосткинського району Сумської області позов ОСОБА_1 визнає повністю і просить справу розглядати без участі її представника.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є повністю обґрунтованим, підтверджується представленими документами, а тому підлягає повному задоволенню з огляду на таке.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Шалигине Глухівського району Сумської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 0 від 26.04.2023 (а.с.31).

А ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миронівка Шосткинського району Сумської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 15.10.2020 (а.с. 13).

Позивач по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_4 , який згідно свідоцтва про смерть помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Шостка Сумської області ( а.с.40), та онуком померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 по лінії батька, що вбачається з відповідних свідоцтв про народження позивача ОСОБА_1 та його батька ОСОБА_4 ( а.с.41-42).

Як стверджує позивач, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Шалигине Глухівського району Сумської області ОСОБА_3 є рідним братом померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та, відповідно, його двоюрідним дідом.

У березні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Шосткинського районного нотаріального округу Янкової Є.О. з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті його діда ОСОБА_2 - земельну частку (пай), яку той фактично успадкував після смерті свого брата ОСОБА_3 , але у встановленому законом порядку своїх спадкових прав не оформив, однак нотаріус йому відмовила в цьому у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між померлими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як рідними братами, та відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно - Сертифікату на право на земельну частку (пай), про що видала відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.16).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Підпунктами 4.2, 4.14, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначив, що встановлення факту родинних відносин між його померлим дідом ОСОБА_2 та померлим ОСОБА_3 , як рідними братами, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення спадкового майна, що належало та залишилось після смерті останнього.

Як вбачається з матеріалів справи, свідоцтво про народження ОСОБА_3 втрачено. Актовий запис про його народження також не зберігся, про що свідчить повідомлення Державного архіву Сумської області від 14.11.2018 за вих. № Км-277 (а.с.11).

Разом з тим, родинні відносини між ОСОБА_2 та його братом ОСОБА_3 повністю підтверджується іншими наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: довідкою Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області № 290 від 08.02.2020 за даними якої ОСОБА_2 дійсно є рідним братом ОСОБА_3 , а їх батьками є: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ( а.с.8) та свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , вдповідно до якого останній народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Маївка Шалигинського району Сумської області, і його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ( а.с.12).

Будь-які факти, які б спростовували твердження позивача щодо родинних відносин між його дідом ОСОБА_2 та його братом ОСОБА_3 , у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, виходячи з досліджених по справі доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність факту того, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Шалигине Глухівського району Сумської області ОСОБА_3 був рідним братом померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миронівка Шосткинського району Сумської області ОСОБА_2 .

Встановлення даного факту родинних відносин потрібно позивачу для реалізації свого права на спадщину. Встановити вказаний факт у інший спосіб не є можливим, тому вимога останнього про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про визнання за ним права власності на земельну частку (пай) суд зазначає наступне.

Згідно довідки Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 09.03.2023 за вих. №0-18-0.99, 5-537/15-23, ОСОБА_3 , на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 397 від 30.10.1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0164461 та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ ім. Ілліча за № 461 від 30.12.1996 року на території Шалигинської селищної ради Шосткинського (Глухівського) району Сумської області. Розмір земельної частки (паю) складав 4,64 умовних кадастрових гектар. Сертифікат видавався тільки на руки власнику і в архіві відділу не зберігається. Державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 не отримував. (а.с.15).

Таким чином судом встановлено, що померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , дійсно за життя належала земельна частка (пай) розміром 4,64 умовних кадастрових гектар, розташована на території Шалигинської селищної ради Шосткинського (Глухівського) району Сумської області, про що на його ім`я було видано відповідний сертифікат. Однак, вказаний сертифікат втрачено, у зв`язку з чим у газеті «Глухівщина» в № 12 (2802) від 23 березня 2023 року було опубліковане відповідне оголошення (а.с. 19).

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, зокрема, у вигляді належної йому вищевказаної земельної частки (паю).

Згідно з Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 71879135, (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 71879163 від 22.03.2023, заповіт від імені померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 не посвідчувався, спадкова справа після його смерті не заводилась ( а.с. 9-10).

За даними довідки Шалигинської селищної ради Шосткинського (Глухівського) району Сумської області від 08.02.2020 за вих. № 290, останнє постійне місце проживання померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 було АДРЕСА_1 . На час смерті за вказаною адресою померлий був зареєстрований та проживав один. Заповіт від його імені Шалигинською селищною радою не посвідчувався. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв його рідний брат ОСОБА_2 , який протягом шести місяців після відкриття спадщини вступив в управління та володіння його спадковим майном, а саме став користуватися будинком, городом та інший майном (а.с.8).

Статтею 524 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За змістом статті 525 цього Кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до положень ст. ст. 529, 530 ЦК УРСР в редакції 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

За правилами ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина вважається прийнятою якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з відповідною заявою про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, спадщину після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємець другої черги за законом прийняв його брат ОСОБА_2 , так як у відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактичного вступив в управління та володіння його спадковим майном, проте своїх спадкових прав за життя не оформив. Наявність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , судом не встановлено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , внаслідок смерті якого відкрилася спадщина, в тому числі у вигляді земельної частки (паю), яку він фактично успадкував після смерті свого брата ОСОБА_3 , але своїх спадкових прав не оформив.

За життя ОСОБА_2 своїм майном не розпорядився, заповіту не залишив, на день своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 (а.с.40).

Відповідно до статті 1217 ЦК України, в редакції чинній на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частини перша, друга статті 1223 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї ( стаття 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

За матеріалами наданої суду спадкової справи № 31-2021 року від 01.04.2021, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем майна останнього першої черги за законом за правом представлення згідно зі ст. 1266 УК України, є його онук - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , оскільки його батько (син померлого) ОСОБА_4 , помер раніше за свого батька, а саме, ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто до відкриття спадщини після його смерті, який в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті діда, та 22.04.2021 приватним нотаріусом Глухівського районного нотаріального округу Сумської області Янковою Є.О., йому було видано два свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - земельну ділянку площею 3,8081 га (рілля), та земельну ділянку площею 0,2829 га (пасовища), що розташовані на території Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області та належали померлому ОСОБА_2 . Дружина померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_8 , яка на час його смерті була зареєстрована та проживала разом з ним, відмовилась від прийняття належної їй частки у спадщині після смерті чоловіка, про що зазначила у поданій нею 01.04.2021 до Глухівської районної нотаріальної контори заяві. Відомості щодо наявності інших спадкоємців у спадковій справі відсутні (а.с. 35-60).

Отже, спадкоємцем після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 першої черги за законом за правом представлення являється його онук - позивач по справі ОСОБА_1 , який прийняв спадщину після його смерті та частково її оформив, отримавши у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Наявність інших спадкоємців судом не встановлена.

Однак, через втрату правовстановлюючого документу на спадкове майно - земельну частку (пай), яку дід позивача ОСОБА_2 фактично успадкував після смерті свого брата ОСОБА_3 , але своїх спадкових прав не оформив, який відновити в передбаченому законом поряду неможливо, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на прийняту спадщину в нотаріальній конторі.

За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у п.п. 10, 11 визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим, правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до роз`яснень, наданих у абзаці 15 пункту 3.5. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай), порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що в суді знайшов своє підтвердження той факт, що ОСОБА_3 , спадкоємцем після якого був його брат (дід позивача) ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але своїх спадкових прав не оформив, дійсно за життя на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії CM № 0164461належала земельна частка (пай) розміром 4,64 умовних кадастрових гектар, розташована на території Шалигинської селищної ради Шосткинського (колишнього Глухівського) району Сумської області, а позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті діда ОСОБА_2 та в установленому законом порядку і строк прийняв спадщину після його смерті, а відтак до нього перейшли всі належні спадкодавцю права та обов`язки, у тому числі й право на спірну земельну частку (пай), однак через втрату правовстановлюючого документу на це спадкове майно, який відновити в передбаченому законом поряду неможливо, його право на спадкове майно не визнається, суд вважає за необхідне захистити дане право позивача шляхом визнання за ним права власності на цю земельну частку (пай).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 206, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року), ст.ст. 328, 1216-1223, 1225, 1268 - 1270 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Шалигине Глухівського району Сумської області ОСОБА_3 був рідним братом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миронівка Шосткинського району Сумської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючим по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на земельну частку (пай) розміром 4,64 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Шалигинської селищної ради Шосткинського (колишнього Глухівського) району Сумської області, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0164461, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 397 від 30.10.1996 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ ім. Ілліча за № 461 від 30.12.1996, як на спадкове майно після смерті діда, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миронівка Шосткинського району Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В. Сапон