У Х В А Л А

28 грудня 2023 року м. Кропивницький

справа № 404/452/18

провадження № 22-з/4809/114/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, доповідач), Єгорової С. М., Чельник О. І.,

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: державний виконавець Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Саманчук Тетяна Володимирівна, ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Саманчук Тетяни Володимирівни,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Саманчук Тетяни Володимирівни.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.05.2023 у задоволенні скарги боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_1 на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Саманчук Тетяни Володимирівни відмовлено повністю.

ОСОБА_1 оскаржив ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.05.2023 в апеляційному порядку.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 05.10.2023 вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.05.2023 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким:

визнано незаконним розрахунок зі сплати аліментів від 01.05.2022 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, виконаний державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Саманчук Тетяною Володимирівною;

визнано незаконним п. 2 постанови державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Саманчук Тетяни Володимирівни від 07.06.2022 у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 в частині: «Відрахування проводити у розмірі 50 % з яких 16,6 % поточних аліментів та 33,4 % заборгованості, яка станом на 01 травня 2022 року складає 20642,88 грн»;

зобов`язано державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Саманчук Тетяну Володимирівну здійснити розрахунок заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1 та розглянути питання зняття арешту з нерухомого майна боржника ОСОБА_1 ;

а в іншій частині вимог скарги відмовлено.

Крім того, вирішено питання розподілу судових витрат.

20.12.2023 до Кропивницького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення описок чи арифметичних помилок у судовому рішенні, додаткового роз`яснення судового рішення та винесенні додаткового судового рішення з урахуванням виправлень.

Відповідно до протоколу передачі судової справи № 404/452/18 (провадження № 22-з/4809/114/23) раніше визначеному складу суду від 20.12.2023, визначено склад колегії суддів для розгляду вказаної заяви: головуючий суддя (суддя-доповідач) Карпенко О. Л., судді: Єгорова С. М., Чельник О. І.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 22.12.2023 витребувано із Кіровського районного суду м. Кіровограда матеріали цивільної справи № 404/452/18.

26.12.2023 до Кропивницького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 «про забезпечення позову у справі про скасування виконавчого напису», у якій він просить зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07.06.2022 в частині п. 2: «Відрахування проводити у розмірі 50% з яких 16.6% поточних аліментів та 33% заборгованості, яка станом на 01 травня 2022 року складає 20642,88 грн» - саме в частині стягнення «заборгованості», яка оскаржується Заявником (Платником аліментів) в суді та не являється доведеним та кінечним у своїй завершеності фактом.

Заяву обґрунтовано тим, що не зважаючи на постанову Кропивницького апеляційного суду від 05.10.2023, якою частково задоволено вимоги скарги ОСОБА_1 на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Саманчук Т. В., остання продовжує виконання своєї неправомірної постанови в частині стягнення заборгованості по аліментах, яка визначена нею неправильно.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення від 26.12.2023 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного);

3) окремого провадження.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову (ч. 1 ст. 149 ЦПК України).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду (ч. 3 ст. 258 ЦПК України).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови (ч. 4 ст. 258 ЦПК України).

У випадках, передбачених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали чи видачею судового наказу (ч. 5 ст. 258 ЦПК України).

За змістом ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, які набрали законної сили, унормовано статтями 447 - 453 ЦПК України. Вказані статті Кодексу не містять норм про забезпечення скарг на рішення, дії чи бездіяльність осіб та органів, які здійснюють примусове виконання рішень.

Не містять такої норми і відповідні статті ЦПК України про виправлення описок та арифметичних помилок у судому рішенні, додаткове рішення, роз`яснення судового рішення.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження судів першої та апеляційної інстанцій при вирішенні цивільних справ визначені ЦПК України, зокрема повноваження щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Системний аналіз наведених вище норм законодавства дає підстави стверджувати, що чинний ЦПК України передбачає саме забезпечення судом позову, тобто при зверненні позивача до суду з позовною заявою, та не містить норми, яка б наділяла суд повноваженням забезпечити скаргу на рішення, дії чи бездіяльність осіб та органів, які здійснюють примусове виконання рішень, а тим паче заяв про виправлення описок чи арифметичних помилок у судовому рішенні, роз`яснення судового рішення.

Схожий по суті висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.03.2021 справі № 752/26606/18, предметом розгляду в якій була ухвала суд першої інстанції про забезпечення скарги боржника у виконавчому провадженні на дії та рішення державного виконавця шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа.

У своїй постанові Верховний Суд виснував: «Отже, положення статей 149-153 ЦПК України, які регламентують забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, державного чи приватного виконавця (статті 447-451 ЦПК України), поданої у порядку здійснення судового контролю за виконанням рішення суду, яке набрало законної сили (стягнення за яким не зупинялось) і підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, стосовно забезпечення саме позову, то згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України воно допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, тобто до закінчення розгляду справи по суті шляхом ухвалення судового рішення. Ухвалюючи ж рішення суд може забезпечити виконання рішення, що передбачено п. 3 ч. 7 ст. 265 ЦПК України, якщо раніше ним не був забезпечений позов і якщо суд вбачає для цього підстави.

Здійснення судом забезпечення на стадії виконання рішення суду, що набрало законної сили, ні ЦПК України, ні Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено.

Забезпечення виконання рішення суду покладається безпосередньо на органи або осіб, які їх виконують.

Колегія суддів апеляційного суду вище констатувала й ще раз підкреслює, що статті 269 - 271 ЦПК України не містять норм про забезпечення заяв учасників справи про виправлення відповідних недоліків судового рішення.

Оскільки предметом розгляду у суді апеляційної інстанції у справі № 404/452/18 (апеляційне провадження № 22-ц/4809/918/23) була скарга на дії державного виконавця, розгляд якої завершився ухвалення постанови Кропивницького апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року, а наразі в провадженні суду перебуває заява про виправлення описок чи арифметичних помилок у судовому рішенні, роз`яснення судового рішення, ухвалення додаткового рішення, то правових підстав для забезпечення судом такої заяви немає.

Керуючись ст.ст. 149 - 153, 260, 69, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 «про забезпечення позову у справі про скасування виконавчого напису» (по суті - заяви про виправлення описок чи арифметичних помилок у судовому рішенні, роз`яснення судового рішення, ухвалення додаткового рішення) шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

О. І. Чельник