Справа № 214/1046/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 червня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Магдалінової Е.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість у розмірі 20 892,68 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 17 335,00 грн; проценти за користування кредитом 3 221,96 грн; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 104,12 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 25,38 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту)- 174,01 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 32,21 грн., судові витрати в розмірі 2 270 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову наводить наступне. 08.09.2020 між АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 0448/0381. Відповідно до п.2.1. договору, банк зобов`язався надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язався належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.п.2.2 та 2.4.1 договору, банком надано кредит в загальному розмірі 19 700,00 грн., на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 07 вересня 2025 року, сплачуючи банку за користування кредитом відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Зазначена в договорі процентна ставка є фіксованою. Відповідач 08.09.2020 року отримав кредит, тобто скористувався отриманим кредитом, що підтверджується виписками по рахунку. Відповідно до п.3.3.3. договору. позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 328,33 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно до 31 числа місяця, наступного за звітним. Відповідно до п. 3.9.3.2 договору передбачено, що строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання обставин в т.ч. прострочення виконання зобов`язань позичальника за договором щодо погашення заборгованості (в т.ч. за кредитом та/або процентами, та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів. Відповідач по справі прострочив виконання зобов`язань за договором на строк понад 58 календарних днів, що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунку. Положеннями п. 3.11.1 договору передбачено, що підставою для визначення суми і підстав повернення кредиту або будь-якої неповерненої позичальником банку частини кредиту (включаючи сум нарахованих процентів та інших платежів) служать виписки з рахунків, відкритих у банку для обліку заборгованості позичальника за цим договором по основній сумі боргу за кредитом, нарахованих процентах та інших платежах. При цьому, наявність спору щодо розміру заборгованості позичальника за цим договором не звільняє позичальника від виконання ним зобов`язання та здійснення ним платежів в розмірі, визначеному банком відповідно до цього договору. Відповідно до п.п. 4.3.1. та 4.3.4 договору позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобов`язання, та відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього договору. Відповідачем не дотримано умови укладеного договору, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, що відповідно змушує позивача звернутися до суду з позовною заявою. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Так, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). У свою чергу, відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У зв`язку з цим, зазначаємо, що банком перед позичальником зобов`язання були виконані у повному обсязі, а саме надані грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором. Однак, на сьогоднішній день, відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання стосовно повернення грошових коштів, що підтверджується наступним: Так, станом на 12.10.2021 року заборгованість перед банком складає 20 892, 68 грн: - заборгованість за основним боргом (кредитом) 17 335,00 грн.; - проценти за користування кредитом 3 221, 96 грн; - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 104, 12 грн.; - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 25,38 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) -174, 01 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 32, 21 грн. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 625 ЦК України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, в також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України, визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 с 611 ЦК України). Так, відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надав, відзиву на подав, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: розрахунок заборгованості (а.с. 8-9), договір про споживчий кредит (а.с. 9а-14), таблиця обчислення загальної вартості кредиту (а.с.14зв.-15), паспорт споживчого кредиту (а.с. 16), графік платежів (а.с. 17-18), витяг (а.с. 21).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: договір про споживчий кредит (а.с. 9а-14), таблицю обчислення загальної вартості кредиту (а.с.14зв.-15), паспорт споживчого кредиту (а.с. 16),графік платежів (а.с. 17-18), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме укладення кредитного договору, умови надання кредиту, порядок його погашення, користування кредитними коштами.

Суд вважає належним доказом: витяг (а.с. 21), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме підстави здійснення позивачем діяльності щодо надання банківських послуг.

Суд вважає належним доказом: розрахунок заборгованості (а.с. 8-9), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме суму заборгованості за кредитним договором.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази, які визнані належними, допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази, які визнані допустимими та належними, є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

08 вересня 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №0448/0381 (а.с.9а-14).

Відповідно до п.2.1. договору, банк зобов`язався надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язався належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.п.2.2 та 2.4.1 договору, банком надано кредит в загальному розмірі 19 700,00 грн., на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 07 вересня 2025 року, сплачуючи банку за користування кредитом відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Зазначена в договорі процентна ставка є фіксованою.

08.09.2020 року ОСОБА_1 отримав кредит, відповідно до п.3.3.3. договору. позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 328,33 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 31 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п. 3.9.3.2 договору передбачено, що строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання обставин в т.ч. прострочення виконання зобов`язань позичальника за договором щодо погашення заборгованості (в т.ч. за кредитом та/або процентами, та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів.

Відповідач по справі прострочив виконання зобов`язань за договором на строк понад 58 календарних днів, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Положеннями п. 3.11.1 договору передбачено, що підставою для визначення суми і підстав повернення кредиту або будь-якої неповерненої позичальником банку частини кредиту (включаючи сум нарахованих процентів та інших платежів) служать виписки з рахунків, відкритих у банку для обліку заборгованості позичальника за цим договором по основній сумі боргу за кредитом, нарахованих процентах та інших платежах. При цьому, наявність спору щодо розміру заборгованості позичальника за цим договором не звільняє позичальника від виконання ним зобов`язання та здійснення ним платежів в розмірі, визначеному банком відповідно до цього договору.

Відповідно до п.п. 4.3.1. та 4.3.4 договору позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобов`язання, та відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього договору.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , наданого позивачем АТ «ОЩАДБАНК» (а.с.8-9), відповідач користувався отриманим кредитом в сумі 19 700,00 грн., однак належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання стосовно повернення грошових коштів, в результаті чого станом на 12 жовтня 2021 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 20 892,68 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 17 335,00 грн; проценти за користування кредитом 3 221,96 грн; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 104,12 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 25,38 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 174,01 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 32,21 грн.

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Так, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Отже, банком перед позичальником зобов`язання були виконані у повному обсязі, а саме надані грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором. Однак, відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання стосовно повернення грошових коштів, що підтверджується наступним, станом на 12.10.2021 року заборгованість перед банком складає 20 892, 68 грн: - заборгованість за основним боргом (кредитом) 17 335,00 грн.; - проценти за користування кредитом 3 221, 96 грн; - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 104, 12 грн.; - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 25,38 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) -174, 01 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 32, 21 грн.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ОЩАДБАНК» не повернув, відтак встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання покладених на нього кредитно-договірних зобов`язань, допускаючи їх грубе порушення, тим самим порушуючи майнові права та інтереси кредитора АТ «ОЩАДБАНК», тому суд приходить до висновку про доведеність заявлених вимог та необхідність їх задоволення у повному обсязі.

В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору, в сумі 2 270 грн. 00 коп..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 11, 15, 525, 526, 549, 550, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 259, 263, 279, 280-282 ЦПК України, України, суд

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, заборгованість у розмірі 20 892,68 грн, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 17 335,00 грн; проценти за користування кредитом 3 221,96 грн; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 104,12 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 25,38 грн; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту)- 174,01 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 32,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 грн. 00 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов