Справа № 204/8071/23
Провадження № 2-др/204/60/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву представника позивачки про ухвалення додаткового рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

11 грудня 2023 року до суду надійшла заява від представника позивачки про ухвалення додаткового рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну допомогу адвоката у розмірі 6000 грн. В обґрунтування вимог зазначає, що рішенням суду від 4 грудня 2023 року було розірвано шлюб між сторонами. 30 травня 2023 року позивачка відповідно до умов договору про надання правової допомоги № 30/05-23, укладеного з адвокатом Бєлік Андрієм Сергійовичем, сплатила йому гонорар у розмірі 6000 грн, що підтверджується квитанцією. 4 грудня 2023 року між адвокатом та позивачкою складено акт виконаних робіт. Тому, на підставі вимог п. 8 ст. 141 ЦПК України, протягом 5 днів з моменту ухвалення рішення він звертається до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суду та просить поновити строк на подання доказів понесених витрат на правничу допомогу та заяви про винесення додаткового рішення про їх стягнення.

Вивчивши заяву про винесення додаткового рішення та матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 3 ст. 137 ЦПК України, визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи, що 4 грудня 2023 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, було розглянуто в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

11 грудня 2023 року від представника позивачки до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну допомогу адвоката у розмірі 6000 грн.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України, визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Тобто, законодавець пов`язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу із здійсненням даних витрат стороною у справі.

Верховний Суд у своїй Постанові від 3 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Заявником на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, було надано суду: Договір про надання правової допомоги № 30/05-23 від 30 травня 2023 року, квитанцію до приходного касового ордеру від 30 травня 2023 року, про прийняття від ОСОБА_3 суми в розмірі 6 000 гривень, акт виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги № 30/05-23 від 30 травня 2023 року.

Проте, всупереч зазначених норм законодавства, позивачем не було надано детального розрахунку із зазначенням виду послуги, часу, необхідного для її виконання та вартості послуги, та документів, що підтверджують оплату гонорару чи інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, які були б оформлені у встановленому законом порядку (тобто квитанцію до прибуткового касового ордеру чи платіжне доручення з відміткою банку, або інший банківський документ), а надану суду квитанцію до приходного касового ордеру від 30 травня 2023 року, про прийняття від ОСОБА_3 суми в розмірі 6 000 гривень, суд не бере до уваги, так як даний документ не має належного оформлення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні заяви представника позивачки про ухвалення додаткового рішення суду, необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви представника позивачки про ухвалення додаткового рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Т.О. Дубіжанська