Справа № 521/9433/23
Провадження № 2/521/2947/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Роїк Д.Я.

за участю секретаря судового засідання Каліної П.О.,

розглянувши в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Херсонської міської територіальної громади в особі Херсонської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2023 року до суду звернулась позивач ОСОБА_1 з позовною заявою до Херсонської міської територіальної громади в особі Херсонської міської ради, в якій просить визначити позивачу додатковий строк тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Ухвалою суду від 23 червня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилась, в позові просила розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Представник відповідача Херсонської міської ради Остапенко Ольга Ігорівна 20 листопада 2023 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 , що підтверджується актовим записом про смерть № 525, складеним 29 березня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 29 березня 2022 року відділом ДРАЦС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління MIO (м. Одеса)).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 31 серпня 1995 року, виданого Управлінням обліку і використання комунального м. Херсона виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження № 863-ж від 31 серпня 1995 року. Право власності на вказану квартиру 18 вересня 2009 року було зареєстровано за ОСОБА_2 в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі 212 за № 82313.

Позивач єдина спадкоємиця за законом на майно померлого. Спадкоємці за заповітом відсутні. Факт перебування у зареєстрованому Шлюбі позивача з ОСОБА_2 підтверджується записом про одруження № 367, зробленим 15 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Херсона (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 , видане 15 жовтня 2004 року відділом РАІДС Суворовського РУЮ м. Херсона).

Маючи намір оформити спадкові права після смерті чоловіка, позивач 27 березня 2023 року звернулася до Другої Херсонської державної нотаріальної контори з питання прийняття спадщини.

Однак у оформленні спадкової справи після смерті чоловіка позивачу відмовлено, оскільки пропущено встановлений ст. 1270 ЦК України строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

При цьому позивач була повідомлена нотаріусом про необхідність звернення до суду з питання визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказані обставини підтверджується повідомленням Другої Херсонської державної нотаріальної контори № 118/01-16 від 29 березня 2023 року.

Незважаючи на те, що позивач була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично вона постійно проживала разом з чоловіком ОСОБА_2 в належній йому квартирі, що підтверджується погодженням від 06 березня 2023 року, виданим TOB КК «Старий центр».

Оскільки з 01 березня 2022 року до 11 листопада 2022 року місце відкриття спадщини після смерті мого чоловіка перебувало в тимчасовій окупації, в м. Херсоні не було жодного державного органу України, фактично діяло законодавство окупаційної влади, а державні та інші органи України тільки в теперішній частково відновили свою діяльність, позивач не мала можливості звернутися до компетентних осіб для отримання роз`яснень з приводу оформлення спадщини.

У зв`язку з цим позивач будучи юридично недосвідченою, помилково вважала, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

Позивач страждає на ряд захворювань, які періодично загострюються. Так, з 26 грудня 2022 року по 06 січня 2023 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні. Після цього лікувалася амбулаторно. І це також було перешкодою для звернення до нотаріуса.

Тільки після звернення до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті чоловіка, позивачу стало відомо, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 719 від 24 червня 2022 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, дійсно, було зупинено на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці,

В теперішній час через те, що позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, вона позбавлена можливості реалізувати своє право як спадкоємиця першої черги на отримання спадщини після смерті свого чоловіка, тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ст. 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначено, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватися правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:

1)у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2)ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 24 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідне до ч. З ст. 1272 ЦК України.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вказані причини поважності пропущення цього строку дозволяють суду задовольнити позов частково.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 16, 525, 526, 530, 610, 611, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 263 - 265, 268, 272, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Херсонської міської територіальної громади в особі Херсонської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в місяць з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.Я. Роїк