ЄУН № 336/633/23
пр. № 2/336/976/2023
06 липня 2023 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі:
головуючого судді Дацюк О.І.
при секретарі Пустовіт В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача адвоката Вишнякова Д.О. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
Рішенням суду від 13.06.2023 року задоволено позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ», визнано незаконним та скасовано наказ президента Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» № 465/к від 10.03.2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора управління закупівель; поновлено ОСОБА_1 на посаді директора управління закупівель Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ»; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 1 824 335,29 гривень за період з 04 березня 2022 року по 13 червня 2023 року включно.

Також зазначеним рішенням суду вирішено питання судових витрат в частині розподілу судового збору.

27.06.2023 року представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000 гривень, яка полягала в підготовці процесуальних документів та участі в судових засіданнях.

У відповідності до положень ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки необхідності у виклику учасників справи не було, заперечення проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу викладені відповідачем у відзиві на позов, судом заяву розглянуто за відсутності учасників справи.

Відповідач у відзиві просив відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, вказуючи, що представником позивача не були додані договір про надання правничої допомоги, акти виконаних робіт та платіжні документи на підтвердження фактичного понесення таких витрат позивачем.

При вирішенні вказаної заяви суд керується наступним.

Статтею 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

При ухваленні рішення суду судом не було вирішено питання про судові витрати.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд керується наступним.

Статтею 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Стаття 137 ЦПК України вказує, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 11.12.2022 року, в якому обумовлено вартість послуг зі складання позовної заяви, адвокатських запитів та участі в судових засіданнях, акт приймання-передачі послуг від 14.06.2023 року та довідка адвоката про отримання від ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 20000 гривень від 14.06.2023 року.

З вищевказаних документів вбачається, що адвокатом Вишняковим Д.О. складались процесуальні документи, що стосуються вказаної справи, а саме адвокатський запит та позовна заява, а також представник брав участь у 4 судових засіданнях, що відповідає наявним в матеріалах справи документам та протоколам судових засідань щодо фактичної участі адвоката при їх проведенні.

Як вказує ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 141 ч. 8 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стаття 137 передбачає також, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до висловленої Верховним Судом у постанові від 09.07.2019 року по справі № 923/726/18 позиції від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Сукупність наступних обставин: цивільна справа розглядалась судом в порядку загального позовного провадження, що обумовило необхідність брати участь в судових засіданнях; позовні вимоги, заявлені позивачем, потребували здійснення відповідних розрахунків суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу; справа має істотне значення для відповідача, адже обумовлена захистом права на працевлаштування, дозволяє суду віднести цю справу до категорії середньої складності.

Відповідачем не подавалось клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а лише висловлені загальні заперечення щодо наявності підстав для стягнення таких витрат, сума у 20000 гривень, на переконання суду, є співмірною та пропорційною складності справи, при цьому вона становить приблизно 1% від ціни позову, фактичне понесення позивачем таких витрат підтверджено довідкою адвоката, тож у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, ці витрати належить стягнути з відповідача на користь позивача в повному обсягу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 270 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» на користь ОСОБА_1 судові витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 20000 гривень (двадцять тисяч гривень).

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, зареєстрований проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

відповідач Публічне акціонерне товариство «Мотор Січ», місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 15, код ЄДРЮО 14307794.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Дацюк

06.07.23