Провадження №2/522/926/23 РІШЕННЯ
28 листопада 2023 року Приморський районний суд м. Одеси:
у складі: головуючої судді Ковтун Ю.І.,
за участі секретаря Лахматової С.В.,
представника позивача - адвоката Одінцова Е.В.,
представника відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування акту та повернення майна, -
До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_3 , яка подана адвокатом Одінцовим Е.В. до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування акту та повернення майна, в якій просить: визнати протиправним та скасувати акт №233 від 04.04.2022 про примусове відчуження або вилучення майна, який складений військовою частиною НОМЕР_1 та підписаний заступником начальника Південного регіонального управління з матеріального та технічного забезпечення ДПСУ полковника ОСОБА_4 та зобов`язати Південне регіональне управлення Державної прикордонної служби України повернути вилучений Транспортний засіб Volksvagen, e-Tharu, VIN: НОМЕР_3 позивачу у 15 денний термін.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 серпня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_3 . Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.
02.11.2022 на адресу суду від відповідача Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, який є аналогічним за змістом відзиву Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України ( а.с. 57 61).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Військової частини НОМЕР_1 Кучеренко Ю.М. про зупинення провадження по цивільній справі до завершення воєнного стану (а.с. 75 76).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2023 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Одінцова Е.В. про заміну відповідача. Замінено у справі первісного відповідача Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України на НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (а.с. 117 118).
12.05.2023 на адресу суду від відповідача НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України надійшов відзив на позовну заяву в якому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Зазначив, що відповідно до акту приймання- передачі основних засобів від 03.03.2022 за номером 42, транспортний засіб спеціалізованого призначення Volksvagen, e-Tharu, код LSVUZ6B25LN034920 було передано як основний засіб з Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України до в/ч НОМЕР_4 ( НОМЕР_2 прикордонний загін) за інвентарним (номенклатурним) номером НОМЕР_5 , на підставі розпорядження Одеської обласної військової адміністрації від 26.02.2022 №17/А-2022 та наказу в/ч НОМЕР_6 №240 від 26.03.2022 та додатку №1 до нього. Станом на теперішній час транспортний засіб знаходиться на балансі НОМЕР_2 прикордонного загону та задіяний для виконання службових завдань. НОМЕР_2 прикордонний загін (в/ч НОМЕР_7 ) не приймав рішення про примусове відчуження або вилучення, не складав акту про примусове відчуження або вилучення майна та не здійснював жодних дій передбачених Закону № 4765-VI стосовно транспортного засобу Volksvagen, e-Tharu, код LSVUZ6B25LN034920 (а.с. 127 127а).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 травня 2023 року закрито підготовче засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача - адвокат Одінцов Е.В. позов підтримав та просив його задовольнити.
Представники відповідачів Військової частини НОМЕР_1 та НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України у судовому засідання позов не визнали та просили у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом установлено, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.03.2022 № 240, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, Законів України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VІІ, «Про оборону України» від 06.12.1991 № 932-ХІІ, «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» від 17.05.2012 № 4765-VІ, для забезпечення потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, наказано зокрема: примусово відчужити майно, яке належить на праві приватної власності юридичним особам, відповідно до переліку, вказаного в додатку №1 до цього наказу і знаходиться на території ДП «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ «ЧОРНОМОРСЬК»»; визначено уповноваженим військового командування (законним представником) заступника начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України полковника Кохана А.В. (а.с. 19 20).
Актом № 233 від 04.04.2022 про примусове відчуження або вилучення майна, який складений оперативним командуванням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в особі заступника начальника Південного регіонального управління з матеріального та технічного забезпечення ДПСУ полковника ОСОБА_7 , згідно з рішенням наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.03.2022 №240 «Про примусове відчуження майна», у зв`язку з введенням воєнного стану на території України, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 здійснено примусове відчуження майна, що належить на праві приватної власності юридичним особам, відповідно до переліку, вказаного в Додатку № 1 (а.с. 7 8).
Відповідно до акту приймання-передачі основних засобів від 03.03.2022 за № 42 транспортний засіб спеціалізованого призначення Volksvagen, e-Tharu, VIN код: НОМЕР_3 знаходиться на балансі НОМЕР_2 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_4 ) (а.с. 128 129).
Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Отже, вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ) та Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 затвердженого Законом № 2500-ІХ від 15.08.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до частини 8 ч.1 п.4 цього Закону, зокрема, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.
Такий порядок встановлюється Законом України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» від 17.05.2012 № 4765-VІ (далі Закон №4765)
Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону №4765 визначене «примусове відчуження майна», як позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості.
Відповідно до ст. 4 ч.2 Закону №4765 у місцевостях, де ведуться бойові дії, примусове відчуження або вилучення майна здійснюється за рішенням військового командування без погодження з органами, зазначеними у частині першій цієї статті, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.
Згідно ст.3 ч.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» військовим командуванням, якому згідно з цим Законом надається право разом з органами виконавчої влади, військовими адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати заходи правового режиму воєнного стану, є: Головнокомандувач Збройних Сил України, Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачі видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командувачі (начальники) органів військового управління, командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.
Стаття 11 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» встановлює, що для отримання наступної компенсації за примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного стану майно, його колишній власник або уповноважена ним особа після скасування правового режиму воєнного стану звертається до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем відчуження майна із заявою, до якої додаються акт і документ, що містить висновок про вартість майна.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.
Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначає, чи відповідає обраний спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19).
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.
Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 910/1972/17, від 23.05.2019 у справі № 920/301/18, від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19.
Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивач в позовній заяві вказує, що у зв`язку з введенням воєнного стану на території України здійснено примусове відчуження майна, а саме транспортного засобу Volksvagen, e-Tharu, VIN: НОМЕР_3 , власником якого фактично є ОСОБА_3 .
Відповідно до матеріалів справи, листом ТОВ «Еліт Блек СІ» № 0102/2022-ТG95 від 01.02.2022, проінформовано, що кінцевим власником автомобілю VW THARU він номер НОМЕР_3 , який прибув у МТП «Чорноморськ» на т/х «MEDITERRANEAN SEA» 14.02.2022 за коносаментом CN2201807 є одержувач ОСОБА_3 . Однак, вказаний лист не є належним доказом, що підтверджує набуття позивачем права власності на транспортний засіб.
Жодних належних доказів, які підтверджують факт здійснення оплати за придбання автомобіля Volksvagen, e-Tharu, VIN: НОМЕР_3 , наявності договірних відносин щодо доставки придбаного автомобіля, тощо позивачем суду не надано.
За наведених обставин суд не вбачає у позивача порушеного права та з цих підстав вважає, що позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені ОСОБА_3 слід залишити за ним.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування акту та повернення майна, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 28 грудня 2023 року

Суддя Ю.І.Ковтун