Справа № 456/1154/20 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/811/664/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Назар Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «ВіЕйБі Банк», виведення з ринку якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо, на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні,-

в с т а н о в и в:

В січні 2023 року ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою, в якій просив замінити боржника Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» на його правонаступника Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «ВіЕйБі Банк» з ринку.

Покликався на те, що на виконанні у Шевченківському районному ВДВС м. Києва, перебуває два виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів виданих Стрийським міськрайонний судом Львівської області по справі №456/1154/20, провадження №2/456/334/2021 від 21.01.2021. Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.09.2020 №1627 з 07.09.2020, відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», делеговані Луньо І.В., рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22.06.2020 №1175 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк»».

Відповідно до зазначеного рішення управління майном (активами) ПАТ «ВІЕйБі Банк» та задоволення вимог кредиторів здійснюється Фондом безпосередньо на час існування обставин, що унеможливлюють здійснення продажу майна (активів) банку та задоволення вимог кредиторів.

Рішення №1627 від 03.09.2020 прийняте з метою виконання всіх заходів, пов`язаних з ліквідацією ПАТ «ВіЕйБі Банк», передбачених Законом та на підставі пункту 2 частини п`ятої ст.12, ч.1 ст 35, ч.5 ст. 44, ст.48. Закону, п.п.2,3 розділу II « Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 13.05.2020р. № 590-ІХ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності». На підставі вказаного рішення до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис про зміну керівника ПАТ «ВіЕйБі Банк» шляхом внесення даних директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Рекрут Світлани Валеріївни. Отже, прийнявши рішення про ліквідацію Уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «ВІЕйБі Банк» та прийнявши на себе відповідальність безпосереднього виведення ПАТ «ВІЕЙБІ Банк» з ринку, дирекція ФГВФО в особі директора-розпорядника Рекрут С.В. юридично провела заміну сторони відповідача (боржника) у виконавчому провадженні.

В даний час керівництво ФГВФО подає позови, скарги до судових інстанцій починаючи від судів першої інстанції та до Верховного суду України як Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «ВІЕЙБІ Банк» з ринку. Органом управління юридичної особи ПАТ «ВІЕйБі Банк» являються загальні збори на чолі з керівником Рекрут С.В. - директором розпорядником ФГВФО. При прийнятті рішення виконавчої дирекції ФГВФО № 1627 від 03.09.2020р., фактично ліквідовано юридичну особу -Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ «ВІЕЙБІ Банк», боржника згідно виконавчих проваджень №66451662 від 12.08.2021р. відкрите державним виконавцем Шевченківського районного ВДВС м.Києва, та виконавчого провадження № 67187528 від 20.10.2021р. відкрите державним виконавцем Шевченківського районного ВДВС м.Києва Рибоволюком В.В. Взявши на себе відповідальність управління майном та активами банку при ліквідації ПАТ «ВІЕйБі Банк» безпосередньо при виведенні з ринку, директор-розпорядник ФГВФО Рекрут С.В. взяла на себе богові зобов`язання Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» по виконавчих провадженнях відкритими державними виконавцями Шевченківського ВДВС м. Києва. За наведеного, просить про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2023 року заяву задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження по справі №456/1154/20 провадження № 2/456/334/2021 від 21.01.2021р. згідно рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської обл., щодо зобов`язання внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів, додатково включити вимогу ОСОБА_1 на суму 1143438,43грн., встанавленим рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.12.2016р по справі № 456/481/16-ц до четвертої черги та подати оформлені належним чином та підписані зміни до реєстру акцептованих вимог ФГВФО з Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «ВІЕйБі Банк», (, м.Київ, вул. Дегтярівська 27Т) на Фонд гарантування вкладів фізичних oсiб з питань безпосереднього виведення ПАТ «ВІЕЙБі Банк» з ринку, (, м.Києв, вул. Січових Стрільців 17).

Ухвалу суду оскаржив ПАТ «ВіЕйБі Банк», виведення з ринку якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо, подавши апеляційну скаргу.

Вважає, що ухвала суду не відповідає вимогам законодавства щодо законності та обґрунтованості, оскільки прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вказує, що у спорах пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його вкладниками/кредиторами, норми ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Зазначає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є правонаступником банку у відповідності до положень чинного законодавства, оскільки здійснює лише владні повноваження щодо введення тимчасової адміністрації та ліквідації банку, в порядку, встановленому ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи наведене просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи заяву про заміну сторони боржника у цивільній справі, суд першої інстанції, прийшов до висновку, що з урахуванням наведеного, є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , про заміну сторони боржника у цивільній справі №456/1154/20.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 січня 2021 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», державної організації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій незаконними та зобов?язання вчинити дії задоволено частково. Зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», уповноважену особу Фонду внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів додатково включивши вимоги ОСОБА_1 на суму 114348,43 грн, встановлену рішенням Стрийського міськрайонного суду від 01.12.2016 по справі №456/481/16-ц до четвертої черги та подати належним чином оформлені та підписані зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» щодо додаткового включення вимоги ОСОБА_1 на суму 114348,43 грн., встановленої рішенням Стрийського міськрайонного суду від 01.12.2016 по справі №456/481/16-ц до четвертої черги. В задоволенні решти вимог відмовлено.

На виконання рішення судом видано виконавчий документ, який перебуває на виконанні у Шевченківському ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.09.2020 року №1627 з 07.09.2020року відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», делеговані Луньо І.В., прийнято рішення про ліквідацію Уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «ВІЕйБі Банк», та передано відповідальність з безпосереднього виведення ПАТ «ВІЕЙБІ Банк» з ринку, дирекції ФГВФО в особі директора-розпорядника Рекрут С.В..

Відповідно до постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.10.2021, державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №456/1154/20 виданого 21.01.2021 про зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до реєстру акцентованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк», щодо додаткового включення вимоги ОСОБА_1 на суму 114318,43грн., встановленої рішенням Стрийського міськрайонного суду від 01.12.2016 по справі №456/481/16-ц до четвертої черги.

З матеріалів справи вбачається, що 11.08.2021 року, державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Боженко Я.Г., повідомлено, що назва боржника не відповідає резолютивній частині виконавчого документа. У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Частиною третьою статті 2 ЦПК України встановлено, що основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: верховенство права; обов`язковість судового рішення.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією цивільного процесу, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначених ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 5 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваних ухвал) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10.

У зв`язку із заміною боржника або стягувача відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, з огляду на що припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним боржником або стягувачем проводиться відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та норм ЦПК України за заявою заінтересованої особи зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього боржника або стягувача всі права та обов`язки у зобов`язанні, у тому числі, й право бути стороною виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи правонаступника.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні розуміють заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участі у виконавчому провадженні.

Згідно з частиною сьомою статті 104 ЦК України особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про банки і банківську діяльність» цей Закон регулює відносини, що виникають під час заснування, реєстрації, діяльності, реорганізації та ліквідації банків.

Як зазначено у частині першій статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини.

Згідно з пунктом 16 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

У статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що ліквідація банку процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частини першої статті 3 вказаного Закону Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку становить основну функцію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який, на підставі статті 6 вказаного Закону, у межах своїх функцій та повноважень здійснює заходи щодо проведення процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку, у тому числі, шляхом виконання плану врегулювання, здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку).

На підставі пунктів 1, 2, 3 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку; приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Особливості ліквідації банків встановлюються Законом України «Про банки і банківську діяльність» (згідно з частиною четвертою статті 110 ЦК України).

Відповідно до частини сьомої статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У частині четвертій статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що у день внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора щодо такого банку припиняються і Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надсилає Національному банку України звіт про завершення ліквідації банку.

Аналіз зазначених законодавчих норм свідчить про те, що Законом України «Про банки і банківську діяльність» не передбачено правонаступництво банку у разі його ліквідації.

Норми спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містять положень щодо визнання ФГВФО правонаступником банківської установи, у тому числі, у зв`язку з проведенням ліквідації останньої.

Отже, незалежно від того, чи проведена ліквідація банку, чи ні, ФГВФО не є правонаступником банку у відповідності до положень чинного законодавства України, оскільки він здійснює лише владні повноваження щодо введення тимчасової адміністрації (ліквідації) банку в порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Аналогічні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 334/8020/18, від 20 жовтня 2020 року у справі № 334/401/14, від 25 лютого 2021 року у справі № 333/4351/18, від 02 червня 2022 року у справі № 908/1174/17, від 19 жовтня 2022 року у справі № 161/8815/13-ц, від 10 травня 2023 року у справі №442/8065/21.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Підставою для процесуального правонаступництва особи є встановлення наявності безпосередньо у неї правових підстав її наступництва у відповідних матеріальних правовідносинах, а не сама по собі відсутність прав і обов`язків в особи-учасника справи, чи її вибуття із цих правовідносин.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, тому відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк», виведення з ринку якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо задовольнити.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 липня 2023 року.

Головуючий : О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О.Шеремета