Справа №295/6632/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючої судді Воробйової Т.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення сторін цивільну справу

за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Житомиргаз»

до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» заборгованість у сумі 2 540,75 грн.

Позов обґрунтовано тим, що між сторонами укладено та діє типовий договір розподілу природного газу. Факт укладення між сторонами типового договору розподілу природного газу підтверджується наявністю фактичного споживання природного газу, що вбачається з долученої до позовної заяви довідки від 10.05.2023, витягів про фінансовий стан споживача ОСОБА_1 .

До газорозподільної системи має цілодобовий доступ об`єкт відповідача, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У період з липня 2021 року по травень 2023 року позивачем надано відповідачу послуги за договором розподілу природного газу.

У позові вказано, що відповідно до п.2 п.1 гл. 6 розд. 6 Кодексу газорозподільних систем, а також встановленого для позивача тарифу, за об`єктом відповідача визначено величину річної замовленої потужності на 2021 рік у обсязі 1580,37 метрів кубічних природного газу та місячну вартість послуг у 2021 році в розмірі 265 грн 50 коп; величину річної замовленої потужності на 2022 рік визначено у обсязі 314 метрів кубічних природного газу та місячну вартість послуг у 2022 році в розмірі 53 грн 38 коп; величину річної замовленої потужності на 2023 рік визначено у обсязі 384,96 метрів кубічних природного газу та місячну вартість послуг у 2023 році в розмірі 65 грн 44 коп.

04.05.2023 відповідачу направлено вимогу №100-Сл-8489-0523 щодо сплати заборгованості в розмірі 2540 грн 75 коп за послуги, надані у період з липня 2021 року по травень 2023 року, та долучено рахунки на оплату. Відповідь на дану вимогу позивач не отримав.

Заборгованість у розмірі 2540 грн 75 коп за надані позивачем послуги відповідачем не сплачено.

Ухвалою суду від 16.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

08.07.2023 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач вказує, що позов вважає безпідставним. Заперечення проти позову відповідач обґрунтовує тим, що позивачем не надано доказів наявності між сторонами договірних відносин, за відсутності яких у ОСОБА_1 не виникло заборгованості перед позивачем.

Також відповідач посилається на те, що позивач не надав доказів, які підтверджують законне володіння АТ «ОГС «Житомиргаз» газотранспортною системою в АДРЕСА_1 , а також доказів того, що природний газ ОСОБА_1 постачає саме позивач, та що відповідач споживає саме той природний газ, який постави позивач. Також позивач не надав доказів, що відповідач підключений до газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у власності чи володіння позивача.

За твердженням відповідача, на даний час є чинним договір, укладений між ним та відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації №62890 від 12.12.2006.

На підставі вищезазначеного, відповідач вказує, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, тому у задоволенні позову просить відмовити.

Разом з відзивом на позов відповідач подав клопотання про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою суду від 24.07.2023 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд в судовому засіданні з повідомленням сторін цивільної справи №295/6632/23 відмовлено.

31.07.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, у якому представник позивача вказує, що з твердженнями позивача, викладеними у відзиві, він не погоджується. Зазначає, що відповідно до п. 1.3 розділу 1 Типового договору розподілу природного газу, приписів ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, між сторонами укладено Типовий договір розподілу природного газу. Факт приєднання відповідача до цього договору підтверджується фактичним споживанням природного газу та оплатою наданих відповідачем рахунків.

Крім того, відповідач не подав заяву про припинення розподілу природного газу і продовжує його відбір з газорозподільної системи, яка перебуває у зоні ліцензійної діяльності позивача.

Позивач є оператором газорозподільної системи та надає виключно послуги з розподілу природного газу на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних обслуг від 29.06.2017 №847.

Умови договору про надання населенню послуг з газопостачання №62890 від 12.12.2006, які визначені постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 №938, були скасовані постановою КМУ від 13.07.2016 №442.

У відповіді на відзив представник позивача позов просить задовольнити у повному обсязі.

Заперечення на відповідь на відзив до суду не надійшло.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання послуг розподілу природного газу регулюються як нормами ЦК України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пункт 5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначає, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом (ч. 4 ст. 13 Закону).

Згідно з ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Згідно з пунктом 35 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою її фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Приписами ч.ч. 1,2 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Пунктами 4, 7-8 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем передбачено, що договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до пунктів 1.3., 2.1., 2.3. Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498, текст якого міститься у загальному доступі в мережі інтернет, (далі Договір), цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

За цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

При вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем (далі також Кодекс ГРС). Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

Так, відповідно до п.1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Оператор ГРМ не має права відмовити споживачу, власні об`єкти якого підключені до/через ГРМ, в укладанні договору розподілу природного газу за умови дотримання споживачем вимог щодо укладення договору розподілу природного газу, передбачених цим Кодексом та чинним законодавством.

Відповідно п.1 гл.6 розд. 6 Кодексу ГРМ, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, з урахуванням вимог та винятків передбачених даним Кодексом (п.2 гл.6 розд. 6 Кодексу ГРМ.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу, згідно положень ч.2 п.1 гл. 6 розд. 6 п.1 гл.6 розд. 6 Кодексу ГРМ, п. 6.3 Договору, визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Відповідно до п. 6.1 Договору встановлено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 29.06.2017 №847 (зі змінами, внесеними постановою від 11.06.2019 №1026 та від 06.01.2021 №3), видано Акціонерному товариству «Оператор газорозподільних систем «Житомиргаз» () ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах, зокрема, території міста Житомир, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Житомиргаз».

Таким чином, оператором газорозподільної системи на території м. Житомира на підставі відповідної ліцензії є АТ «ОГС «Житомиргаз».

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач надає послуги з розподілу природного на підставі Типового договору, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2498 (а.с. 6-11).

Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього Договору.

Згідно з довідкою АТ «ОГС «Житомиргаз» від 10.05.2023 ОСОБА_1 надаються послуги розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 . За період з 01.07.2021 по 31.05.2022 заборгованість по оплаті наданих послуг становить 2 540,75 грн (а.с. 12).

Аналогічні дані щодо суми заборгованості містить розрахунок річної замовленої потужності та місячної вартості послуг споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 (а.с. 14-16).

З фінансового стану ОСОБА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , вбачається що 14.03.2023 ОСОБА_1 здійснив оплату послуг, наданих АТ «ОГС «Житомиргаз», у сумі 1 347,53 грн (а.с. 13).

Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області, місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з 17.08.1990 (а.с. 48).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з вимогами статей 525, 526, 530, 629 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Закріплення принципу змагальності сторін гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин, суд сприяє особі в їх витребуванні, тим самим сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи (ч. 1 ст. 84 ЦПК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач, заперечуючи проти вимог позову, жодних доказів того, що він не споживає послуг, які постачаються до його помешкання АТ «ОГС «Житомиргаз», не надав. Натомість, факт приєднання відповідача до умов типового договору розподілу природного газу підтверджується тим, що 14.03.2023 ОСОБА_1 здійснив оплату послуг, наданих АТ «ОГС «Житомиргаз», у сумі 1 347,53 грн (а.с. 13). Заперечення проти позову ґрунтуються лише на власних міркуваннях відповідача.

З огляду на норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та встановлені обставини справи, суд виходить із того, що ОСОБА_1 є споживачем послуг розподілу природного газу, між сторонами укладено типовий договір розподілу природного газу, що відповідачем не спростовано, при цьому відповідач не виконав зобов`язань за договором розподілу природного газу щодо своєчасної і в повному обсязі оплати за отримані послуги, унаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача.

На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати з оплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 7, 10-13, 76-83, 133, 141, 263-268, 354 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» заборгованість у розмірі 2 540,75 грн за період з 01.07.2021 по 31.05.2023.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Житомиргаз» суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «Житомиргаз», місцезнаходження: м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, 35; ідентифікаційний код юридичної особи 03344071.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Т.А. Воробйова