Справа №638/9977/23
Провадження № 2/638/4605/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року м.Харків

Дзержинський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Теслікової І.І.,

при секретарі судового засідання Осіпової Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Таш?яна Романа Івановича про зупинення провадження у справі за позовом представника ОСОБА_2 адвоката Куксова Віталія Вікторовича до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_2 адвокат Куксов В.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою від 17 серпня 2023 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Ухвалою суду від 27 вересня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Таш?яна Р.І. про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2023 року ухвалено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2023 року за заявою відповідача, сторонам було надано строк для примирення, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено на строк примирення.

Ухвалою суду від 25 грудня 2023 року провадження у справі відновлено та призначено до судового розгляду.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились. Разом з тим, від представника позивача міститься заява про розгляд справи за його відсутності. Крім того, позивачкою подано до суду заяву у якій вона наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись, що з відповідачем вона не примирилась, та примирення між ними неможливе.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з?явились. Разом з тим, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Таш?ян Р.І. повторно подав до суду клопотання про зупинення провадження у вищенаведеній справі, в обґрунтування клопотання зазначив, що на даний час відповідач перебуває у військовій службі у складі військової частини НОМЕР_1 , і з 11.11.2023 є залученим до складу сил та засобів 10 армійського корпусу, для виконання бойового (спеціального) завдання, у зв?язку з чим відповідач не може з?явитися до судового засідання, та з урахуванням чого просить суд зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Суд, враховуючи ту обставину, що відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань і доказів, та чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та подане представником відповідача клопотання, суд дійшов таких висновків.

Пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому згідно з п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в України», який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан, який продовжувався відповідними Указами Президента України, зокрема № 3429-IX від 08.11.2023 з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

В ухвалі Верховного Суду від 29 серпня 2022 року в справі № 461/5209/19 вказано, що: «22 серпня 2022 року позивач звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі № 461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини від 08 серпня 2022 року №2/762 та № 2/761. Пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан».

Такі правові висновки викладені у постанові КЦС ВС від 09 листопада 2022 у справі № 753/19628/17.

Як вбачається з доданого витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 14.11.2023 Харків, №338, згідно якого уважати таким, що залучений до складу сил та засобів 10 армійського корпусу, для виконання бойового (спеціального) завдання з 11 листопада 2023 року: начальника радіолокаційної станції взводу артилерійської розвідки 3-го гаубичного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи сержанта ОСОБА_1 .

При цьому подане клопотання не містить жодних доказів того, що військова частина НОМЕР_1 НГУ переведена на воєнний стан, а відповідач знаходиться саме в зоні бойових дій та позбавлений можливості прибувати до суду.

Крім того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнний стан був запроваджений стосовно території, а не стосовно суб`єктів, а у пункті 2 частини першої статті 251 ЦПК України передбачено зупинення провадження, коли на воєнний стан переведені суб`єкти (конкретні військові формування), а не території.

Наведені висновки суду піддержуються також правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 9 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, в якій суд переглядаючи у касаційному порядку ухвалу апеляційного суду про зупинення провадження у справі вказав, що апеляційний суд не звернув уваги на те, що надані відповідачем на підтвердження проходження військової служби документи - довідка форми 5 та витяг з наказу командира військової частини, не підтверджують наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, а відтак суд апеляційної інстанції зробив неправильний висновок про зупинення провадження у справі.

Однак відповідачем не долучено до клопотання жодного документу на підтвердження виконання ним бойових завдань у зоні бойових дій, оскільки витяг з наказу винесено у місті Харкові.

Крім того, відповідачем не надано жодного документу на підтвердження, що він позбавлений можливості прибувати до суду у судові засідання або проведення судового розгляду справи за його участі в режимі відеоконференції.

Разом з тим, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, №30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Вищезазначена цивільна справа стосується розірвання шлюбу, укладеного між сторонами справи, де подружжю вже надавався строк на примирення, позивач наполягає на його розірванні із зазначенням неможливості примирення з відповідачем, також відноситься до малозначної справи та відповідно до вимог ст. 275 ЦПК України розглядається протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Разом з тим, у матеріалах цивільної справи наявні повноваження представника відповідача - адвоката Таш?ян Р.І. про надання правової допомоги на підставі ордеру Серії ВІ №1169125 від 25 вересня 2023 року на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 , який перебуває на військовій службі, та має аналогічні права, обов`язки як і відповідач, також згідно ордеру повноваження ОСОБА_3 не обмежуються.

Також у клопотанні про зупинення провадження не зазначено підстав зупинення провадження з посиланням того, що саме бажає відповідач надати в судовому засіданні, оскільки відповідач не позбавлений права на проведення розгляду справи за його участі в режимі відеоконференції.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні повторного клопотання про зупинення провадження у вказаній справі.

Керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 260, 352-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Таш?яна Романа Івановича про зупинення провадження у справі за позовом представника ОСОБА_2 адвоката Куксова Віталія Вікторовича до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала окремому оскарженню від рішення суду не підлягає.

Суддя І.І.Теслікова