Справа № 496/3222/23
Провадження № 2/496/1392/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , із забороною іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За вимогами ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренко Є.С. 16.01.2023 року за реєстровим № 47, а також скасувати Державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 16.03.2023 року, проведену державним реєстратором: приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренком Є.С. щодо квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0.

При цьому позивач разом з позовною заявою подав до суду заяву про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 08.05.2023 року була повернута заявнику, у зв`язку з тим, що в заяві були відсутні пропозиції щодо зустрічного забезпечення позову.

Крім того, 23.03.2023 року позивач повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у задоволенні якої відмовлено ухвалою суду від 06.07.2023 року, з мотивів, наведених у вказаній ухвалі суду.

Звертаючись втретє, позивач у заяві про забезпечення позову, поданій до суду 29.11.2023 року, вказує, що заходи зустрічного забезпечення позову не застосовуються.

Проте, суд не погоджується з доводами позивача щодо необов`язковості пропозиції зустрічного забезпечення. При цьому виходить з наступного.

У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, у розпорядженні суду відсутні. Проте, позивач у відповідності до ст. 154 ЦПК України повинен був надати суду відомості про те, що має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майно, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. І лише в такому випадку суд не зобов`язаний був застосовувати зустрічне забезпечення.

Такі відомості суду не надані.

Враховуючи наведене, суд вважає, що підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст. ст. 81, 149, 150, 151, 153 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області.

Повне судове рішення складено 01.12.2023 року.

Суддя О.І. Трушина