Справа № 758/8334/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Довгалюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Танащуком Максимом Володимировичем, про перегляд заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 22.09.2022, ухваленого у цивільній справі №758/8334/18 за позовом Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

19.05.2023 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Танащука М.В. звернувся до Подільського районного суду міста Києва із заявою, в якій просить скасувати заочне рішення суду, ухвалене у цивільній справі №758/8334/18 за позовом Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що всі судові повістки та процесуальні документи по справі №758/8334/18, які направлялися судом за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не отримував, а тому й не знав про розгляд справи та, як наслідок, про ухвалене судом рішення. Заявник вказує, що про існування заочного рішення, ухваленого Подільським районним судом міста Києва 22.09.2022 у даній справі, він дізнався через свого представника лише 01.05.2023, коли той ознайомився зі справою. З огляду на це він не зміг подати свої письмові заперечення щодо позову та відзив. Також зазначив, що банк звернувся до суду з вказаним позовом лише 19.06.2018, тобто зі спливом строку позовної давності, оскільки перша прострочка по сплаті за кредитним договором №043/715815-KR від 02.09.2008 виникла у ОСОБА_1 10.06.2014, а тому за визначенням п.3.2.3.1. кредитного договору, строк користування кредитом вважається таким, що сплив з 10.07.2014. Також наголосив, що зміни в кредитний договір були внесені без згоди поручителя ОСОБА_2 . Крім того, вказав, що наявні в матеріалах справи докази, які були підставою для прийняття судом рішення, є недостатніми, неналежними та такими, що не підтверджують його заборгованість перед позивачем, тому вважає, що рішення прийнято судом без належної на те правової підстави, а тому просить вказане заочне рішення суду скасувати.

04.08.2023 представником позивача АТ «АЛЬФА-БАНК» подано до суду письмові пояснення на заяву про перегляд заочного рішення, в яких він просить залишити заяву відповідача без задоволення, вказуючи на її необґрунтованість та законність рішення суду.

06.11.2023 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Танащук М.В. подав до суду письмові пояснення, в яких просив заяву про перегляд заочного рішення задовольнити та скасувати заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 22.09.2022 у справі №758/8334/18 та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явилися, представником подано до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

З огляду на наведене суд розглянув справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 22.09.2022, ухваленим у цивільній справі №758/8334/18, задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором №043/715815-KR від 02.09.2008 у загальному розмірі 18 492 долари США 06 центів, у тому числі: 12 301 долар США 09 центів заборгованості за кредитом; 6 190 доларів США 97 центів заборгованості за відсотками.

Згідно зі ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до положень статті 288 ЦПК України умовою перегляду заочного рішення є не лише встановлення судом при розгляді відповідної заяви обставин того, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, а одночасно судом має бути встановлено, що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто ці дві обставини мають існувати одночасно.

Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України, наведеними у Листі від 01.05.2007 «Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах», другу умову скасування заочного рішення слід розуміти таким чином, що відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення посилається на такі обставини та на такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку. Заочне рішення не може бути скасовано лише на підставі поданої відповідачем заяви та його усних доводів, які не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами у справі.

Матеріалами справи підтверджується, що судові повістки по справі та всі процесуальні документи надсилалися відповідачу ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , що є зареєстрованим місцем його проживанням відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №1822506 від 18.09.2018, яка була надана на запит суду.

Поштова кореспонденція поверталась до суду з відміткою оператора поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», «повернення за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 11.04.2023 у справі №760/16354/20 (провадження №61-12751св22), днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ураховуючи наведене вище, відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про розгляд справи згідно з вимогами ЦПК України та міг подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк, однак своїм правом не скористався.

Підставами для скасування заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 22.09.2022, ухваленим у цивільній справі №758/8334/18, відповідач ОСОБА_1 у своїй заяві також вказує на неналежні докази, надані позивачем при подачі позову до суду, та порушення позивачем строків звернення до суду.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення представника позивача на спростування таких доводів відповідача, в яких вказано:

- 02.09.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №043/715815-KR.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору кредитор надає позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 22 418 доларів США 00 центів, зі сплатою 11.90 (одинадцять цілих дев`яносто сотих) процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 20 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний у пп. 1.1.1. п 1.1 ст.1 договору. Підтвердженням отримання коштів ОСОБА_1 за кредитним договором є заява про видачу готівки. Пунктом 3 розділу І Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління НБУ №337 від 14.08.2003, яка була чинною на час надання кредиту, передбачено, що до касових операцій, які регламентуються цією Інструкцією, належать, зокрема, і видача готівки клієнтам з їх рахунків чи рахунку банку через його касу. До касових документів, які оформлюються згідно із цією Інструкцією, належить заява на видачу готівки (пункт 1 глави 1 розділу III Інструкції) та визначені зразки касових документів, на підставі яких здійснюються прийняття і видача готівки (пункт 2 глави 1 розділу III Інструкції). Форми документів, які застосовуються під час приймання переказу готівки та виплати її суми отримувачу в готівковій формі, визначаються відповідною платіжною системою і мають містити обов`язкові реквізити: дата здійснення операції, зазначення платника та отримувача, дані паспорта особи - отримувача або документа, що його замінює, сума касової операції, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. Отже, доказами отримання готівкової іноземної валюти позичальником, які підтверджують факт виконання умов договору є копія кредитного договору, розрахунок заборгованості та касовий документ - заява про видачу готівки;

- відповідно до ч. 4, 5 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. З огляду на вищевказане, копії документів засвідчені в порядку статті 95 ЦПК, вважаються засвідченими належним чином;

- щодо солідарної відповідальності ОСОБА_2 вказано, що 26.02.2013 ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» уклали договір про внесення змін до договору кредиту №043/715815-KR. Відповідний документ включав у себе заяву про надання згоди на укладення договору, підписану ОСОБА_2 . Остання 26.02.2013 своїм підписом підтвердила отримання додатку №1 до договору про внесення змін до договору кредиту № 043/715815- KR. Крім того, ОСОБА_2 на час укладення договору була дружиною позичальника та виступала поручителем за договором поруки. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. При вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном. Таким чином, представник AT «Сенс Банк» звертає увагу суду на те, що ОСОБА_2 являється одночасно солідарним відповідачем як дружина ОСОБА_1 . Порука відповідача-2 не припинялася, оскільки термін дії договору поруки встановлений у п. 6.2 договору поруки, а також у всіх змінах та доповненнях до договору кредиту, в яких містяться заяви про надання дозволу, підписані ОСОБА_2 власноручно;

- щодо нарахування відсотків зазначено, що AT «Сенс Банк» не погоджується з позицією відповідача-1 щодо того, що відсотки нараховувались поза межами дії кредитного договору, оскільки сторони у п. 7.3 кредитного договору погодили його строк. У п. 1.1 кредитного договору сторони погодили, що кредитор надає позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 22 418,00 доларів США зі сплатою 11.90 % річних. У договорі про внесення змін до договору кредиту сторони встановили, що погашення залишку заборгованості позичальника за кредитом та процентами здійснюватиметься з кінцевим терміном до 25.02.2016. З огляду на п. 7.3 кредитного договору, цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання позичальником прийнятих на себе зобов`язань. Відповідно до положень абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, з огляду на те, що позичальник не виконав в повному обсязі свої зобов`язання за кредитним договором, порушив умови кредитного договору, продовжував користуватися кредитними коштами та у пункті 7.3 погодив з кредитором дію кредитного договору до остаточного виконання позичальником прийнятих на себе зобов`язань, ПАТ «Укрсоцбанк» правомірно нараховував відсотки;

- щодо строку позовної давності представник вказав, що враховуючи те, що позичальник востаннє сплачував кошти 10.06.2014 у сумі 165,35 грн., то відповідно до сформованої судової практики позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу.

У поданих до суду 06.11.2023 письмових поясненнях відповідач підтримав свої вимоги щодо скасування заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 22.09.2022 з підстав, наведених у заяві про скасування судового рішення. Крім того, на спростування пояснень представника позивача зазначив, що надані банком копії письмових доказів належним чином не засвідчені. Крім того, він заперечив, що ОСОБА_3 є поручителем за договором, оскільки на дату написання заяви, перебуваючи з ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі, надала йому свою згоду на укладення вищевказаного договору. Також відповідач посилається на те, що якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Дослідивши зазначені вище пояснення сторін, суд вважає, що відповідачем не зазначено доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а жодних нових обставин, які б не були відомі суду при ухваленні заочного рішення, та доказів на їх підтвердження відповідачем до суду не подано.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що зазначені вище обставини не створюють юридичної сукупності елементів, які дають підстави для скасування заочного рішення.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

З огляду на наведене, суд вважає, що подана відповідачем заява про скасування заочного рішення суду є необґрунтованою та підстави для скасування такого рішення відсутні.

Згідно з ч.3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-261, 284-287, 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 , поданої його представником - адвокатом Танащуком Максимом Володимировичем, про перегляд заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 22.09.2022, ухваленого у цивільній справі №758/8334/18 за позовом Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 13.11.2023.

СуддяОлена КОВБАСЮК