Справа № 450/3468/23 Провадження № 2/450/1345/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Данилів Є. О.

при секретарі Ориняк Н. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про (предмет спору):

встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що « ОСОБА_3 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , свідоцтва про народження дітей: серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 та « ОСОБА_3 » (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 ) дійсно була матір`ю ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 0.4929 га, кадастровий № :08:001:0197 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельну ділянку площею 1,9417 га кадастровий № :000:06:0105 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходиться на території Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області після смерті брата - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивача. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, в склад якої увійшла земельна ділянка площею 0.4929 га, кадастровий № :08:001:0197 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельна ділянка площею 1,9417 га кадастровий № :000:06:0105 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходиться на території Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області. За життя ОСОБА_4 своїм майном не розпорядився, а тому спадкування майна повинно відбуватись за законом. Позивач проживав на момент смерті спадкодавця разом із ним, а відповідач хоч і був зареєстрований із спадкодавцем разом на момент смерті, однак фактично не проживав разом з ним. Однак на даний час спадкування в нотаріальному порядку неможливе, у зв`язку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю, оскільки він втрачений. На підставі вищенаведеного, просить позовні вимоги задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

28.07.2023 року ухвала суду про відкриття провадження у справі; 14.11.2023 заява позивача про розгляд справи у його відсутності та заява відповідача про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

За час свого життя з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно, ОСОБА_4 за час свого життя крім іншого, набув право власності на земельну ділянку площею 0.4929 га, кадастровий № :08:001:0197 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, / Державний акт серії ЛВ № 017368/ та земельну ділянку площею 1,9417 га кадастровий № :000:06:0105 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, /державний акт серії ЛВ № 075502/, які знаходиться на території (Семенівської сільської ради Пустомитівського району до реорганізації) Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 виданим Семенівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

За життя спадкодавець ОСОБА_4 своєю власністю на випадок смерті не розпорядився, а тому відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкування після його смерті відбувається за законом почергово.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України, до спадкоємців першої черги спадкування після смерті ОСОБА_5 належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт родинних відносин стверджується свідоцтвами про народження, серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_1 та серії ІІ-СГ № 402169 видане на ім`я ОСОБА_2 ). Інших спадкоємців, які б претендували на прийняття спадщини не має, оскільки ОСОБА_4 в шлюбі не перебував, дітей не мав, а його батьки померли: батько ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 ), мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 ).

Відповідно до положень ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Зіставивши наведені норми цивільного закону, можна зробити висновок, що закон не вимагає від спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки така умова прийняття спадщини прямо визначена у законі лише для спадкоємця, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Так, закон не зобов`язує спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подати заяву про прийняття спадщини, оскільки умовою прийняття ним спадщини є лише відсутність відмови від неї. Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця (ст. 1220 ЦК України) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він вважається таким що прийняв спадщину.

З довідки № 762 виданою 22 грудня 2022 року Семенівським старостинським округом слідує, що на момент смерті ОСОБА_4 , 1974 року народження, який проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним проживали та були зареєстровані його брати: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 фактично на момент смерті разом з ОСОБА_4 не проживав, із заявою про прийняття спадщини не звертався, отже вважається таким, що спадщину не прийняв Відповідно, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється єдиними спадкоємцем, який претендує на прийняття спадщини та таким, що прийняв її.

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 71720698 від 08.03.2023 року спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , не заводилась.

Встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивачем здійснити спадкування спадкового майна не має можливості, у зв`язку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю, оскільки він втрачений.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що спадкодавець за час свого життя не розпорядився спадковим майном на випадок своєї смерті; те, що позивач являється спадкоємцем першої черги спадкування після смерті спадкодавця; те, що позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; та ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності, підлягають задоволенню.

За п. 6 ч. 1, ч.2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Крім цього, в документах, що засвідчують анкетні дані особи, а саме в свідоцтві про шлюб батьків в графі відомості про дружину, ім`я дружини, а матері позивача зазначено як « ОСОБА_7 » прізвище після реєстрації шлюбу « ОСОБА_8 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ). В свідоцтвах про народження дітей: серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_1 та серії НОМЕР_4 видане на ім`я ОСОБА_2 , ім`я матері зазначено « ОСОБА_7 », прізвище « ОСОБА_8 ». Проте вже у свідоцтві про смерть, ім`я померлої зазначено « ОСОБА_9 », прізвище « ОСОБА_8 » ( свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 ).

Отже, з вищенаведеного випливає, що дані розбіжності виникли внаслідок документальної фіксації розмовних, гіпокористичних і демінутивних варіантів особових імен та прізвищ у документах , які мали розбіжності саме в розмовному варіанті прізвища, що призводило до виникнення різних записів в документах однієї особи, а саме імені « ОСОБА_7 » - « ОСОБА_9 ».

Проте немає жодних сумнівів, що « ОСОБА_3 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , свідоцтва про народження дітей: серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 та « ОСОБА_3 » (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 ) дійсно являлась матір`ю ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом.

Оскільки встановлення даного факту, має для позивача юридичне значення, оскільки без встановлення факту він не зможе прийняти спадщину після смерті брата; позивач не має іншої можливості внести виправлення у документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичного факту, суд вважає, що вказана позовна вимога підставна та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ,- задоволити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що « ОСОБА_3 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , свідоцтва про народження дітей: серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 та « ОСОБА_3 » (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 ) дійсно була матір`ю ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 0.4929 га, кадастровий № :08:001:0197 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області після смерті брата - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 1,9417 га кадастровий № :000:06:0105 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області після смерті брата - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 14 листопада 2023 року.

СуддяЄ. О. Данилів