Справа № 493/1192/23
Провадження № 2/493/442/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Мясківської І.М.,

за участю секретаря Пінул І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання за ним в порядку спадкування права власності на житловий будинок ( літ. А) загальною площею 86,1 кв. м., житловою площею 35,2 кв.м., з гаражем (літ. Б), сараями (літ. В, Г, Д, Е), вбиральнею (літ. Ж), літнім душем (літ. З), огорожею (№1), розташовані на земельній ділянці площею 840 кв.м. в АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказав, що його бабусі ОСОБА_3 (матері його матері ОСОБА_2 ) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.05.1990 року Балтською державною нотаріальною конторою, реєстр № 1305 належав на праві приватної власності житловий будинок в АДРЕСА_1 . взамін вказаного успадкованого житлового будинку бабуся в період 1990 року 1991 року побудувала новий житловий будинок загальною площею 86,1 вк.м. За вказаною адресою вона також побудувала гараж, сарай, вбиральню, літній душ, однак право власності на даний житловий будинок з господарськими будівлями бабуся не зареєструвала.

ІНФОРМАЦІЯ_1 бабуся ОСОБА_3 померла у зв`язку з чим відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями який він успадкував як спадкоємиць за законом п`ятої черги, оскільки проживав з бабусею разом на момент її смерті.

З причин відсутності оригіналів право установчих документів на вказаний житловий будинок, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок бабусі, що змусило його звернутися до суду.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідачка, ОСОБА_2 , визнала позов та просить розглядати справу у її відсутності.

За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, судом встановлені наступні фактичні обставини.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.1990 року посвідченого Балтською державною нотаріальною конторою, реєстр № 1305, ОСОБА_3 набула право власності на житловий будинок в АДРЕСА_2 , адреса якого 30.05.1990 року була змінена на АДРЕСА_3 .

За період 1990 року та 1991 року ОСОБА_3 , побудувала за вищевказаною адресою житловий будинок з господарськими спорудами, що підтверджується копією технічного паспорту ККП «Балтське бюро технічної інвентаризації» Балтської міської ради Одеської області від 16.06.2023 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28.11.2006 року, у зв`язку з чим відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 , який успадкував позивач, оскільки відповідно до довідки виконавчого комітету № 1149 від 09.08.2023 року Балтської міської ради Одеської області проживав на момент смерті ОСОБА_3 разом з останньою, як спадкоємиць п`ятої черги за законом.

Спадкоємиця за законом першої черги ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 12.01.1962 року, своєю заявою від 09.11.2023 року відмовилася від претензій на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 ,а позивач, як онук ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 від 06.04.1993 року, сприйняв спадщину як спадкоємиць п`ятої черги.

Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України.

Відповідно до листа Держбуду від 23.03.1999 року та п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 09.09.2009 року №1035 «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, спорудженими без дозволу на будівництво», до серпня 1992 року оформлення права власності на будинки проводили органи місцевого самоврядування на основі висновку про технічний стан будинку, складений у бюро технічної інвентаризації і документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташований зазначений об`єкт.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється, що по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто, до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності, одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992 року, могли, за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями, отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть, якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності.

Враховуючи всі обставини та надані позивачем по справі письмові докази, суд вважає, що житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: в АДРЕСА_1 був побудований спадкодавцем згідно порядку та діючих норм закону, які діяли на той час.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів спадкової справ № 582/2007 від 27.11.2006 року, відкритої Кодимською районною нотаріальною конторою Одеської області до майна ОСОБА_3 , вбачається, що позивач не подавав заяву про відмову від спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцем за законом п`ятої черги до майна ОСОБА_3 є позивач, оскільки на момент смерті проживав разом з нею і не відмовився від спадщини.

Інших спадкоємців, які претендують на спадщину судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 77, 78, 81, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , як за спадкоємцем за законом п`ятої черги його бабусі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок ( літ. А) загальною площею 86,1 кв. м., житловою площею 35,2 кв.м., з гаражем (літ. Б), сараями (літ. В, Г, Д, Е), вбиральнею (літ. Ж), літнім душем (літ. З), огорожею (№1), розташовані на земельній ділянці площею 840 кв.м. в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 29.12.2023 року.

СУДДЯ