Справа №296/3688/23
Провадження № 4-с/293/3/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглядаючи скаргу ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 )

орган дії якого оскаржуюються: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)

на дії державного виконавця

ВСТАНОВИВ:

21.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із скаргою на дії державного виконавця за змістом якої просить:

- визнати бездіяльність Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), щодо відмови у знятті арешту та вилучення відповідних записів протиправною.

- зняти арешт на все майно ОСОБА_1 , накладений в межах виконавчого провадження 7242 відкрите 30.07.2008 року:

- зняти арешт та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 вчиненого на підставі: Постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 7242, виданий 30.07.2008 року, видавник: ВДВС Черняхівського РУЮ; Номер запису про обтяження: 5989611 від 08.08.2008 року; Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) індексний номер: 13735639 від 12.06.2014 року ОСОБА_2 , реєстраційна служба Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області; Вид обтяження: заборона на нерухоме майно. Відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 7713057.

- зняти арешт та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 вчиненого на підставі: Постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 7242, виданий 30.07.2008 року, видавник: ВДВС Черняхівського РУЮ; Номер запису про обтяження: 4324114 від 08.08.2008 року; Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) індексний номер: 10093287 від 20.01.2014 року, ОСОБА_3 , управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві; Вид обтяження: заборона на нерухоме майно; Відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 7713057

- зняти арешт та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 вчиненого на підставі: Постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 7242, виданий 30.07.2008 року, видавник: ВДВС Черняхівського РУЮ; Номер запису про обтяження : 4320143 від 08.08.2008 року Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 10083131 від 20.01.2014 року, ОСОБА_3 , управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві; Вид обтяження: заборона на нерухоме майно; Відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 7713057.

- зняти арешт та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 вчиненого на підставі: Постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 7242, виданий 30.07.2008року, видавник: ВДВС Черняхівського РУЮ; Номер запису про обтяження : 1423139 від 08.08.2008 року; Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 3432676 від 25.06.2013року, ОСОБА_4 , управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві; Вид обтяження: заборона на нерухоме майно; Відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 7713057

- зняти арешт та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 вчиненого на підставі: Постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 7242, виданий 30.07.2008року, видавник: ВДВС Черняхівського РУЮ; Номер запису про обтяження : 1423233 від 08.08.2008 року; Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) індексний номер: 3432676 від 25.06.2013року, ОСОБА_4 , управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві; Вид обтяження: заборона на нерухоме майно; Відомості про реєстрацію до 01.01.2013 року: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 7713057

-зняти арешт та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 вчиненого на підставі Реєстраційний номер обтяження: 7713057; Зареєстровано: 08.08.208року за № 7713057 держреєстратором Черняхівська державна нотаріальна контора; Підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження №7242 від 30.07.2008року ВДВС Черняхівського РУЮ; Обєкт обтяження: невизначене майно, все майно; Заявник: ВДВС Черняхівського РУЮ

- зняти арешт та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 вчиненого на підстав Реєстраційний номер обтяження: 7814987; Зареєстровано: 28.08.208року за № 7814987 рєстратором Черняхівська державна нотаріальна контора; Підстава обтяження: постанова про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 26.08.2008 року ВДВС Черняхівського РУЮ; Обєкт обтяження: невизначене майно, все майно; Заявник: ВДВС Черняхівського РУЮ.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що на підставі постанови ВДВС Черняхівського РУЮ до його майна застосовано обтяження у виді арешту, таке обтяження винесено з порушенням законодавства, оскільки він ніколи не був боржником по виконавчому провадженню, яке б знаходилось на примусовому виконанні у ВДВС Черняхівського РУЮ. Застосування таких обтяжень призвели до втирати ним, встановленого Конституцією України права володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При звернені до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у вимозі про зняття арешту йому відмовлено, таку відмову уважає протиправною, оскільки відносно нього відсутні виконавчі документи і накладення арешту в свою чергу є неправомірним.

Щодо визначення підсудності скарги здійснює посилання на положення ст. 446 ЦПК України.

08.05.2023 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) постановлено направити за підсудністю до Черняхівського районного суду Житомирської області.

19.06.2023 вказана скарга надійшла до Черняхівського районного суду Житомирської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2023 справу № 296/3688/23 передано судді Лось Л.В.

22.06.2023 ухвалою суд постановив скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця залишити без руху.

Залишаючи скаргу без руху суд у своїй ухвалі, зокрема, як на одну із підстав залишення скарги без руху вказав на те, що скаржником у скарзі не зазначено про те, коли він дізнався про порушення свого права та не додано доказів на підтвердження цього, не вказано причин, які вказують на поважність причин пропуску строків звернення до суду зі скаргою, зважаючи на тривале існування обтяжень належного йому майна, а саме з 2008 року.

На виконання вимог ухвали суду від 22.06.2023 скаржник у заяві про усунення недоліків, зазначає, що йому стало відомо з інформації з інформаційної довідки № 323023797 державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.02.2023 року, про внесені відомості про державну реєстрацію обтяжень (обтяження відповідно до скарги), а саме у лютому 2023 коли виникла необхідність продати частину свого нерухомого майна. Після чого відразу подав запити як до Черняхівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо надання копій постанов про відкриття виконавчих проваджень, на підставі яких було вчинено обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 так і до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Оскільки відповіді від Черняхівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) взагалі ніякої не було отримано, а відповідь від Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) отримана 12 квітня 2023 року, а скарга до Корольовського районного суду м. Житомира була подана 14 квітня 2023 року, тому вважає, що строки звернення до суду із скаргою він як скаржник на дії державного виконавця не пропустив.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Так, із змісту поданої заяви про усунення недоліків встановлено, що скаржнику про наявність обтяження на його майно у виді арешту стало відомо в лютому 2023 з інформації з інформаційної довідки № 323023797 державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.02.2023 року, а відповідь від Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було отримано 12 квітня 2023 року , а тому він уважає, що не пропустив строків звернення до суду зі скаргою.

Із зазначеного слідує, що днем коли скаржник дізнався про своє порушене право є 16.02.2023, тобто в розумінні ч.1 ст. 449 ЦПК України саме з цього часу скаржник повинен обчислювати строк подання скарги, а не з часу отриманої ним відповіді.

Отримання такої відповіді саме 12.04.2023 вказує на ту обставину, що скаржник не мав змоги реалізувати своє право на звернення із скаргою у встановлені законом строки за виниклих обставин.

При цьому клопотання про поновлення такого строку за вказаних підстав до скарги не додає.

За приписами ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В частині другій статті 449 ЦПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Із змісту наведених правових норм убачається, що підставою для поновлення строку для подання скарги є факт пропуску заявником такого строку з поважних причин.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Це також ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначених законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для подання скарги пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що доводи скаржника про те, що саме з інформації з інформаційної довідки № 323023797 державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.02.2023 року, не можуть бути тим належним та допустимим доказом, оскільки така інформація для скаржника була постійно у вільному доступі, тобто могла бути сформована ним у будь-який інший час відмінний від дати формування саме 16.02.2023, доказів, які пов`язували б формування такої інформації саме 16.02.2023 та , зокрема, відсутність можливості в отриманні такої інформації в інший час, зважаючи, що обтяження діє з 2008 року, скаржник не надає.

У рішенні в справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року, заява N 23436/03 ЄСПЛ зазначено: "Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, Серія А N 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-V, p. 1867, § 37). 23. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28 жовтня 1998 року).

В постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі N 755/8494/16-ц вказано про те, що відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "ОСОБА_11 проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

В постанові Великої палати Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі N 320/7888/16-ц вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.

Верховний Суд в своїх рішеннях неодноразово вказував, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 року в справі №466/948/19 зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод право на справедливий суд передбачає і доступ до правосуддя і, зокрема гарантується тим, що суд має бути не заформалізованим, що знайшло своє відображення у рішеннях ЄСПЛ "Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі" (Podbielski and PPU Polpure v. Poland) від 26 липня 2005 року, заява N 39199/98, п. 62), "Воловік проти України" від 6 грудня 2007 року, заява N 15123/03.

Таким чином, з огляду на наведене суд уважає, що вищезазначену скаргу подано ОСОБА_1 з пропуском строку, визначеного статтею 449 ЦПК України, заяви про поновлення строку на подання скарги із зазначенням поважних причин для його поновлення та доказів на їх підтвердження, скаржником разом із скаргою не подано, відтак скаргу слід залишити без розгляду.

Разом з тим суд зазначає, що скаржник не усунув недоліки поданої скарги на в порушення норм ст. 446 ЦПК України не подав доказів того , що Черняхівський районний суд є судом за місцем виконання судового рішення. Скаржник у своїй скарзі не вказав жодного рішення, винесеного Черняхівським районном судом Житомирської області, виконання кого призвело до накладеня арешту на майно скаржника та порушення його прав та інтересів.

Більше того, норми ст. 447 ЦПК України вказують на те, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Проте, скаржник ухувалу суду від 22.06.2023, якою суд вказував на недолік поданої скарги в частині не зазначення сторін виконавчого провадження, не виконав та не додав доказів, які б вказували, що саме під час виконання рішення Черняхівського районного суду Житомирської області, стороною виконавчого провадження якого є скаржник, діями державного виконавця порушено його право на накладено арешт на майно., що вказує на те, що скарга поданан з порушенням норм ст. 447 ЦПК України.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За викладених обставин у сукупності, суд дійшов висновку , що скаржник недоніки поданої скарги не усунув, а також зважаючи, що скаргу подано ОСОБА_1 з пропуском строку, визначеного статтею 449 ЦПК України, суд дійшов исновку про повернення скарги без розгляду.

Одночасно суд звертає увагу скаржника, що у відповідності до ч. 1 та ч.5 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Зокрема, якщо підставою позову є неправомірні, на думку позивача, дії органу державної виконавчої служби щодо відмови у знятті накладеного арешту на певне майно, то такий спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства саме в позовному провадженні. Якщо підставою позову є наявність спору про право та/або позивач подає його з метою захисту права власності або іншого речового права, то ці спори мають розглядатися в порядку цивільного/господарського судочинства як такі, що випливають із цивільних правовідносин. Такі висновки викладено в постанові Великої палати Верховного Суду від 22.01.2020 р. у справі № 340/25/19.

Керуючись ст.ст. 13, 76 - 81, 89, 126 - 127, 259 - 261, 353 - 354, 447 - 449 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця залишити без розгляду та повернути скаржнику.

2. Роз`яснити, що особи, заяви яких залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, мають право звернутися до суду повторно.

3. Копію ухвали надіслати скаржнику разом із скаргою та доданими до неї додатками.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Людмила ЛОСЬ