П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 грудня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Куштана Б.П.,Фазикош Г.В.

з участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Колотуха Олексій Михайлович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 червня 2023 року, ухвалене головуючим суддею Івановим А.П., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою

встановив:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третьої особи ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 13 вересня 2022 року о 9 годині 50 хвилин, біля будинку №26 по вулиці Швабська в м. Ужгороді, трапилася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, державний номер НОМЕР_1 , що їй належить під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля AUDI А6 державний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 під керуванням відповідачки. За наслідками ДТП, на місці аварії було складено євро протокол, в якому відповідачка визнала себе винною у вчиненні ДТП, що і було засвідчено. В результаті ДТП автомобіль TOYOTA LAND CRUISER був пошкоджений, чим їй була завдана матеріальна шкода.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля AUDI А6, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», згідно полісу обов`язкового страхування № ЕР-208010607. В той же день, 13 вересня 2022 року, вона зі своїм примірником заповненого євро протоколу, звернулася до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та надала заяву про страхове відшкодування.

Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 2436 від 27.10.2022, виконаного на замовлення ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», вартість відновлювального ремонту її автомобіля складає 34 362,75 гривень, а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, як і матеріальний збиток становить 22 880,31 грн. За проведенням ремонту пошкодженого автомобіля вона звернулася до ТОВ «Карат Мотор». Згідно рахунку на оплату № ВИР0030541 від 11.10.2022 вартість ремонту пошкодженого автомобіля склала 33 735,75 гривень.

04 листопада 2022 року ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перерахувала ТОВ «Карат Мотор» суму відшкодування матеріального збитку у розмірі 20 280,31 гривень (страховиком утримано ПДВ, франшизу, а сам розрахунок проведено з врахуванням зносу деталей автомобіля). Проте, ця сума значно менша ніж сплачена нею сума, яка необхідна для повного відновлювального ремонту автомобіля до того стану, в якому він був до настання ДТП. Різниця між сумою сплаченою позивачем за ремонт автомобіля та сумою матеріальної шкоди, яка була відшкодована страховою компанією становить 13 455,44 гривень.

Окрім матеріальної шкоди, відповідачка завдала їй і немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями. Крім страждань, які вона зазнала внаслідок того, що було пошкоджене її майно, відбулися і інші негативні зміни у її житті: страх можливого повторення події, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, знижений та нестійкий настрій, емоційна напруга, нервозність, дратівливість. Також, вона неодноразово зверталася до відповідачки з проханням відшкодувати різницю між фактичним розміром завданих збитків та сплаченим страховим відшкодуванням. Спочатку були обіцянки, що різницю буде оплачено, але з часом обіцянки переросли у цинічну відмову, що викликало у неї почуття образи, обурення та приниження гідності. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання її життєвого часу: на ремонт автомобіля, проведення правових заходів, зміну життєвих планів, які були пов`язані з використанням автомобіля. Моральну шкоду вона оцінює в 13 000 гривень. Добровільно відповідачка не відшкодовує спричинені матеріальну та моральну шкоду і тому вона вимушена звертатись до суду із цим позовом.

З врахуванням наведеного, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 13 455,44 гривень, моральну шкоду в розмірі 13 000,00 гривень та суму сплаченого судового збору в розмірі 3473,40 гривень.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 червня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальних збитків суму в розмірі 3 854,16 гривень та суму сплаченого судового збору у розмірі 993,39 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Колотуха О.М., просить рішення суду скасувати в частині відхилених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Вказує, що згідно акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) проведеного 13.09.2022 (в день скоєння ДТП) ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виявлено, що у автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, крім пошкодженого заднього бампера (тріщина + залом + пошкодження), який підлягає заміні та окрасці, ще пошкоджений задній правий відбивач світла (тріщинам відламаний шматок), який, також підлягає заміні. Крім того, у звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 2436 від 27.10.2022 року, виконаного на замовлення ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», зазначено, що для проведення відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля необхідні запасні частини: бампер та протитуманна фара.

Таким чином і судом, і ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» чітко встановлено, що внаслідок ДТП скоєного відповідачем, у автомобіля TOYOTA LAND CRUISER крім пошкодження бампера, було ще пошкоджено і автомобільну лампу, яку в акті огляду ТЗ та в судовому рішенні зазначено, як задній правий відбивач світла, а в звіті - як протитуманна фара. Отже, факт пошкодження автомобільної лампи встановлений. Але, спеціаліст відділу врегулювання ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», який складав акт огляду ТЗ та експерт, який склав звіт про визначення вартості матеріального збитку, по різному назвали запасну частину освітлення автомобіля, яка була пошкоджена і підлягала заміні.

У свою чергу, ТОВ «Карат Мотор», яке провело ремонт пошкодженого автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, в рахунку на оплату № ВИР0030541 від 11.10.2022 року написало, що було проведено заміну фари п/т ПР (вартість заміни 63,00 грн.) та включена вартість ліхтаря заднього в розмірі 6938, 28 грн.

Звертає увагу суду, що в рахунку ТОВ «Карат Мотор» не міститься більше ніякої інформації про проведення заміни ще будь-якої запасної частини автомобіля пов`язаної з освітленням, крім ліхтаря заднього, що свідчить про те, що відбулася заміна саме тієї запасної частини, яка була пошкоджена при ДТП.

З листа № 143 від 27.06.2023 слідує, що серед проведених робіт ТзОВ «Карат Мотор» було проведено, зокрема, заміну пошкодженого заднього ліхтаря (номер деталі 81581-60240), що являється ліхтарем заднім протитуманним (правим), який вмонтовується безпосередньо в бампер транспортного засобу.

Не з`ясувавши цих обставин справи, суд першої інстанції ухвалив необґрунтоване та безпідставне рішення про відмову у відшкодуванні спричинених позивачу матеріальних збитків у розмірі 6938, 28 грн. (вартість ліхтаря заднього) та 63,0 грн. (вартість заміни ліхтаря заднього).

Всі докази протиправної поведінки відповідачки суду надані, її вина нею визнана та підтверджена в суді, докази витрачання позивачкою часу та коштів на відновлення пошкодженого автомобіля суду також надані. Враховуючи наведене, вважає, що твердження позивачки про заподіяну їй моральну шкоду є доведеними, в тому числі і документально.

Представник ОСОБА_6 адвокат Радь І.І. подав відзив на апеляційну скаргу в якій просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін.

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що під час ДТП був пошкоджений задній ліхтар автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, тому суд обґрунтовано відмовив у відшкодуванні вартості даної деталі.

Вартість франшизи у сумі 2 600,00 грн., яку страхова компанія не сплатила, було позивачці компенсовано.

ОСОБА_1 не являлась учасником ДТП, та автомобілем у цей момент не керувала, а відтак, наявні обґрунтовані сумніви щодо настання для позивачки негативних наслідків у виді моральної шкоди. Пошкодження автомобіля стосувалось виключно елементів кузова, які не впливали на ходові якості авто, у зв`язку із чим не перешкоджали його подальшій експлуатації. До звернення з позовом у суд, ОСОБА_1 пов`язувала свої прохання виключно з відшкодуванням різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, та не виказувала жодних доводів з приводу понесення будь-яких страждань чи настання негативних змін у житті. Тож, позивачкою не підтверджено наявність моральних страждань, а тому суд підставно відмовив у задоволенні такої.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню, за наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

А ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Так з приписів ст. 76, ч.ч. 1, 2 ст. 77, ст.ст. 78, 79 і 80, ч.ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Задовольняючи частково заявлені позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ні у повідомленні про ДТП 13.09.2022 р., а ні у акті огляду транспортного засобу від 13.09.2022 р. не зазначено, що при ДТП пошкоджено ліхтар задній та підлягає заміні. Тож, вимога про відшкодування вартості заднього ліхтаря та його заміни є безпідставною. Доказів на підтвердження понесення моральних страждань позивачка не надала, що вказує на голослівність таких тверджень, а тим більше не обґрунтовано розмір визначення моральної шкоди.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції тільки в частині вимоги про відшкодування моральної шкоди за наступних мотивів.

У ході апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що згідно повідомлення про ДТП яка відбулась 13 вересня 2022 року о 9 годині 50 хвилин, біля будинку з номером 26 по вулиці Швабська в м. Ужгороді, трапилось зіткнення за участю автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, державний номер НОМЕР_1 та автомобіля AUDI А6 державний номер НОМЕР_2 . Водій автомобіля AUDI А6 державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 визнала свою вину. Видимі пошкодження автомобіля TOYOTA LAND CRUISER: пошкодження заднього бампера, вм`ятина, тріщини.

Згідно рахунку на оплату від 11.10.2022 року, який оплачено згідно фіскального чеку (а.с. 15, 16) вартість ремонту автомобіля TOYOTA LAND CRUISER склала 33735,75 гривень. При цьому у вартість ремонту включено вартість ліхтаря заднього 6938,28 гривень (позиція 2) та його заміна 63,0 гривень (позиція 42).

Із звіту про визначення вартості матеріального збитку власнику колісного транспортного засобу від 27.10.2022 року (а.с. 8-14) вбачається, що вартість матеріального збитку власника TOYOTA LAND CRUISER НОМЕР_1 становить 22880,31 гривень.

Згідно полісу №ЕР-208010607 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 36) власник автомобіля AUDI А6 державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 застрахував відповідальність за заподіяння шкоди майну на 130000 гривень, розмір франшизи 2600 гривень, в ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Із платіжної інструкції від 04.11.2022 року (а.с. 17) та платіжного доручення 242 від 17.11.2022 року (а.с. 18) видно, що ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатила ОСОБА_8 (чоловіку ОСОБА_9 , свідоцтво про шлюб НОМЕР_3 (а.с. 22) страхове відшкодування у розмірі 20 280,31 гривень.

Згідно акту огляду транспортного засобу від 13.09.2022 року (а.с. 59) у автомобіля TOYOTA LAND CRUISER пошкоджені: задній бампер (тріщина + залом + пошкодження), який підлягає заміні та окрасці; задній правий відбивач світла (тріщина + відламаний шматок) підлягає заміні. Зазначено, що в ході ремонту можливо виявлення скритих дефектів.

Із квитанції від 14.03.2023 року (а.с. 74) вбачається, що ОСОБА_6 сплатила на користь ОСОБА_1 франшизу у розмірі 2 600,00 гривень.

Як встановлено судом, для ремонту та відновлення попереднього стану автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_4 витрачено 33735,75 гривень. В свою чергу ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатила страхове відшкодування у розмірі 20280,31 гривень. Різниця між страховим відшкодуванням склала 33735,75 20280,31 = 13455,44 гривень. Саме цю суму просить суд стягнути позивачка з відповідачки на свою користь. Однак, судом також встановлено, що ОСОБА_3 сплатила на користь позивачки франшизу у розмірі 2600 гривень, що підтверджено відповідною квитанцією. Крім того, під час дослідження наданих доказів з`ясовано, що ні у повідомленні про ДТП 13 вересня 2022 року ні у акті огляду транспортного засобу від 13.09.2022 року не зазначено, що при ДТП пошкоджений ліхтар задній і підлягає заміні. Однак у рахунку на оплату вартості ремонту включена вартість ліхтаря заднього 6938,28 гривень та вартість його заміни 63,0 гривні.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи у сукупності з наявними доказами, обговоривши доводи сторін, колегія суддів дійшла до думки, що суд першої інстанції частково задоволив позовні вимоги не в повній мірі з огляду на таке.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції неналежним чином дослідив акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та Звіт про визначення матеріального збитку в частині того, що різна назва однієї й тієї ж запчастини освітлення автомобіля призвело до відмови у відшкодуванні вартості пошкодженої деталі, яка підлягала заміні при здійсненні відновлювального ремонту. Посилання суду на те, що позивачкою не доведено наявність маральної шкоди є необґрунтованим та таким, що порушує права позивачки на захист її прав і свобод.

Зважуючи на зазначені обставини, та враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п. 9.1. статті 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно положень ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 28 вищезазначеного Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана із пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Разом з тим, стаття 29 цього Закону також визначає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За змістом підпункту 36.1. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс серії №ЕР-208010607 від 04.02.2022 року, ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила 04.11.2022 року виплату ТОВ «Карат Мотор» страхове відшкодування у розмірі 20 280,31 гривень за ремонт автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, державний номер НОМЕР_4 , а.с. 17, 45.

У звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу за №2436 від 27.10.2022 проведеного ФОП ОСОБА_10 на замовлення ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» здійснено оцінку вартості матеріального збитку, яку визначено з урахуванням фізичного зносу у розмірі 22 880,31 гривень.

Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № від 14.03.2023 р., ОСОБА_6 переказала ОСОБА_1 суму 2600,00 грн. у відшкодування розміру франшизи згідно полісу №ЕР-208010607, а.с. 74.

Відповідно до змісту Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 13.09.2022 р. складеного спеціалістом відділу врегулювання ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» - Гартавер Ю.Ю. до комплектації автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, державний номер НОМЕР_4 , входять фари протитуманні. У розділі Характер пошкоджень в графі Назва деталі й опис пошкодження зафіксовано 1. Задній бампер (тріщина+залом+пошкодження) підлягає заміні та фарбуванню, 2. Задній правий відбивач світла (тріщина+відламаний шматок) підлягає заміні. Також в акті зафіксовано, що в ході ремонту можливі приховані дефекти, а.с. 59.

У рахунку на оплату № ВИР0030541 від 11.10.2022 р., який виставлено до оплати ОСОБА_1 на підставі заказу-наряду №КМ00114365 від 11.10.2022 р. зазначено під порядковим № 2 ліхтар задній вартістю 6938,28 грн., № 42 фара п/т ПР заміна, вартістю 63,00 грн., а.с. 15.

Через платіжний термінал на Станції технічного огляду ТОВ «Карат Мотор» було здійснено 11.10.2022 р. оплату з банківської картки ПриватБанк суми 33 735,75 грн., а.с. 16.

Із суми 33 735,75 грн. (вартості відновлювального ремонту) страхова компанія здійснила виплату у сумі 20 280,31 грн., а ОСОБА_6 сплатила 2600,00 грн. у відшкодування розміру франшизи. Тож, невідшкодованою залишилась сума 10 855,44 грн. (33735,75-20280,31-2600,00).

Відхиляючи вимогу позивачки про відшкодування відповідачкою вартості заднього ліхтаря суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано будь-яких доказів того, що при ДТП був пошкоджений ліхтар задній автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, державний номер НОМЕР_4 .

Однак такий висновок суду першої інстанції, колегія суддів не може визнати обґрунтованим з тих підстав, що суд припустився помилки при здійснення аналізу наявних у справі доказів.

ОСОБА_6 не заперечується той факт, що окрім пошкодженого заднього бамперу на автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, державний номер НОМЕР_4 внаслідок ДТП, пошкодження також зазнав задній правий відбивач світла (за твердженням спеціаліста відділу врегулювання ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» - ОСОБА_11 ).

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 13.09.2022 р. складено спеціалістом відділу врегулювання ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» - Гартавер Ю.Ю., який не являється спеціалістом в області здійснення оцінки матеріального збитку КТЗ, тому не мав можливості кваліфіковано визначити функціональність пошкодженої деталі згідно класифікації/номенклатури відповідної запчастини.

Та разом з цим, в акті огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 13.09.2022 р. спеціаліст відділу врегулювання ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» - Гартавер Ю.Ю., зазначив, що до комплектації автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, державний номер НОМЕР_4 , входять фари протитуманні. А також зазначив, що мало місце пошкодження заднього правого відбивача світла (як він це назвав) внаслідок тріщини такого з відламуванням шматка даної деталі.

Тобто, у сторін нема заперечень в частині того, що окрім пошкодженого заднього бамперу, мало місце пошкодження також і деталі відблискувача світла/ліхтаря, назву якої та її призначення сторони визначають по різному.

На сертифікованому сервісі станції технічного огляду фахівцями ТОВ «Карат Мотор», які здійснювали відновлення пошкодженого ТЗ внаслідок ДТП виходячи з функціонального призначення пошкодженої деталі визначили, що пошкоджений задній правий відбивач світла як його назвав спеціаліст відділу врегулювання ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» - ОСОБА_11 , являється фактично ліхтарем заднім (фара протитуманна).

Ліхтар-фара протитуманна має також властивості відбивання світла, але це не означає, що така не була пошкоджена і не підлягала заміні. Саме питання заміни ліхтаря-фари чи його можливого ремонту вирішує особа - спеціаліст автомеханік, яка здійснює усунення такого пошкодження.

А відтак, що для спеціаліста відділу врегулювання ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» - ОСОБА_11 назва пошкодженої деталі Задній правий відбивач світла то для фахівця спеціаліста автомеханіка дана деталь є ліхтар/фара протитуманна згідно класифікатору деталей/запчастин.

За наведених доводів, колегія суддів вважає за необхідне при визначенні назви пошкодженої деталі та її призначення згідно класифікації деталей взяти до уваги ту назву, яку визначили спеціалісти на сертифікованому сервісі станції технічного огляду ТОВ «Карат Мотор», тобто, ліхтар задній (фара п/т), який підлягав заміні.

Тож, вимоги позивачки у цій частині по відшкодуванню вартості ліхтаря заднього (фара п/т) і його заміни на загальну суму 7001,28 (6938,28+63,00) гривня є доведеними належними і допустимими доказами, тому підлягають задоволенню за вищенаведених мотивів.

Щодо відшкодування моральної шкоди

Відповідно до фактичних обставин справи, ОСОБА_1 являється власником автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, державний номер НОМЕР_4 . Проте, учасницею ДТП, яка мала місце 13.09.2022 р. не являлась.

З повідомлення про ДТП від 13.09.2022 р. вбачається, що керував автомобілем TOYOTA LAND CRUISER, державний номер НОМЕР_4 , водій ОСОБА_12 , а.с. 7.

Отож, ДТП не було заподіяно позивачці моральних страждань чи якихось негативних змін в житті. А ті пошкодження, які зазнав автомобілем TOYOTA LAND CRUISER, державний номер НОМЕР_4 відносяться до категорії не значних, які пов`язані із заміною заднього бамперу та ліхтаря заднього. Страховою компанією ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» було відшкодовано позивачці за мінусом фізичного зносу деталей вартість матеріального збитку, а відповідачкою сплачено франшизу передбачену страховим полісом №ЕР-208010607.

У статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1). Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п. 3 ч. 2). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абзац другий ч. 3).

Згідно положень частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Заподіяння моральної шкоди позивачка пов`язує саме з моральними стражданнями, які їй спричинені з вини відповідачки щодо скоєння ДТП. У зв`язку із цим настали негативні зміни у її житті, а саме: страх можливого повторення події; негативні переживання та спогади; потреба в уникненні аналогічних обставин; насторога; тривога; знижений та нестійкий настрій, емоційна напруга; нервозність і дратівливість. Цинічність відмови відповідачки здійснити виплату різниці непогашеної страховою компанією страхової виплати, що викликало почуття образи, обурення та приниження гідності. Наслідки події ДТП потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу позивача.

За правилами частин першої, другої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Та згідно частин першої, п`ятої і шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 зазначила, що ОСОБА_1 про понесення яких не будь страждань чи негативних змін у її житті не повідомляла відповідачку і після складання Європротоколу. Та до звернення до суду прохання позивачки обмежувались виключно відшкодуванням різниці між вартістю матеріального збитку і страховою виплатою. Тому наявні обґрунтовані сумніви у відповідних твердженнях позивачки.

Виходячи із вимог зазначених норм, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження понесення ОСОБА_1 моральних страждань та негативних змін в її житті, які доводяться висновком судово-психологічної експертизи, показами свідків, відповідною медичною документацією чи іншими належними та допустимими доказами. А відтак, заявлені в позовній заяві моральні страждання, обмежуються тільки власними доводами позивачки, шляхом перерахування таких. Окрім цього, матеріали справи не містять жодного розрахунку розміру моральної шкоди, відтак незрозуміло звідки позивачка визначила суму 13 000,00 гривень у відшкодування такої шкоди.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди через те, що така не доведена ОСОБА_1 належними та допустимими доказами у справі.

У зв`язку із наведеним, доводи відзиву на апеляційну скаргу не дають підстав для висновку у цілому, що апеляційна скарга не містить обґрунтованих доводів на підтвердження того, що рішенням суду першої інстанції помилково відмовлено у стягненні відшкодування різниці між страховою виплатою та фактичними витратами понесеними на відновлення пошкодженого автомобіля автомобілем TOYOTA LAND CRUISER, державний номер НОМЕР_4 . А звідси такі доводи відзиву на апеляційну скаргу не знайшли свого правового підтвердження в частині вимог про відшкодування у цілому матеріального збитку в спірних правовідносинах.

Разом з наведеним, слід наголосити на тім, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Відтак, суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32). Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Наведеного суд першої інстанції не врахував, та помилково дійшов висновку про відмову в цілому по задоволенню заявленої майнової вимоги. Відтак, такі висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства та досліджених обставинах, разом з зібраними у справі доказами та доводами учасників справи.

Зважуючи на встановлене у контексті вимоги пунктів 1 - 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, колегія суддів належним чином дослідивши усі надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшла обґрунтованого висновку про те, що право позивачки у спірних правовідносинах в частині вимоги про повне відшкодування матеріального збитку є порушеним, тому така позовна вимога підлягає задоволенню у цілому за вищенаведених доводів, та у зв`язку із цим доводи апеляційної скарги також є частково підставними.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалено за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, тому воно підлягає скасуванню в частині відхиленого розміру позовної вимоги про відшкодування матеріального збитку з постановленням нового судового рішення про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

За подання позовної заяви майнового характеру 13 455,44 грн., ОСОБА_1 мала сплатити судовий збір у сумі 1 073,60 грн., а в суді апеляційної інстанції мала сплатити судовий збір у сумі 1 610,40 грн., а всього за обидві судові інстанції слід було сплатити суму 2 684,00 грн.

Суд першої інстанції задоволив майнову вимогу тільки у сумі 3854,16 грн., також апеляційний суд задоволив майнову вимогу сумі 7001,28 грн., що загалом складає суму 10 855,44 гривень, яка становить 80,68% від заявленої суми 13 455,44 гривень.

Таким чином, 80,68% від загальної суми 2 684,00 грн. судового збору буде становити суму 2165,45 грн. з якої необхідно відняти суму 993,39 грн. судового збору стягнуту судом першої інстанції, тож до стягнення підлягає сума 1172,06 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Зважуючи на викладене та керуючись нормами статей 141, 368, 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Колотуха Олексій Михайлович, задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 червня 2023 року скасувати частково в частині відхиленого розміру заподіяної шкоди та постановити у справі в цій частині вимог постанову про задоволення таких частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_2 у відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 7 001,28 гривня.

У решті розміру заявленого позову, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_2 судові витрати у розмірі 1 172,06 гривень, судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 26 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: