Справа № 299/4320/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 липня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Джуги С.Д., Куштана Б.П.

за участю секретаря судового засідання: Сливки С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка не брала участь у справі, в інтересах якої діє адвокат Стасюк Юрій Павлович, на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29 вересня 2022 року, ухвалене суддею Надопта А.А., в справі за позовом ОСОБА_2 до Виноградівської міської ради, третьої особи без самостійних вимог Виноградівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно

встановив:

У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Виноградівської міської ради, третьої особи без самостійних вимог Виноградівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_3 . Заповіт спадкодавець не залишив. Спадкодавцю на праві приватної власності належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_2 .

З часу відкриття спадщини весь ризик та тягар утримання цього нерухомого майна несе позивач.

За прийняттям спадщини позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державним нотаріусом Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено.

З врахуванням наведеного, ОСОБА_2 просила суд у порядку спадкування визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_2 .

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29 вересня 2022 року позов задоволено.

У порядку спадкування за законом визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стасюк Ю.П., в порядку ч. 1 ст. 352 ЦПК України, як особа, яка не брала участь у справі, однак вважає, що її права та інтереси порушено, подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду в якій просить таке скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (на який повністю визвано право власності за позивачем) є прибудовою до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яку побудувала ОСОБА_4 (спадкодавець апелянта, її мати). Жодних правовстановлюючих документів на такий будинок за адресою АДРЕСА_1 не існує, виділ майна в натурі не проведено.

Фактично мати апелянта побудували вказану прибудову в 1993 році, а її син ОСОБА_5 , співвласник будинку, виготовив на неї будівельний паспорт у 2005 році та намагався здійснити виділ своєї части з спільного часткового майна за рахунок прибудови (без відома та волі іншого співвласника). Виділ його частки у встановленому законом порядку вчинено не було.

Зазначає, що рішенням УРСР від 27.05.1980 по справі №2-44/80 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розірвано та співнабутий будинок АДРЕСА_2 поділено на рівні частки, визнано за ОСОБА_6 та ОСОБА_4 по 1/2 частки за кожним.

ОСОБА_4 все майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 , тобто апелянту. ОСОБА_1 спадщину за померлою матір`ю прийняла, звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, окрім вказаного проживала разом з спадкодавцем на день смерті.

Враховуючи наведене та вимоги ч. 5 ст. 1268 ЦК України, 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_2 , належить апелянту.

Відповідно до договору дарування від 08.02.1996 за реєстровим №212 посвідченим державним нотаріусом Боричок К.В., ОСОБА_6 подарував сину ОСОБА_5 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_2 .

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_6 , останній виїхав на постійне місце проживання за межі України, а ОСОБА_4 здійснила добудову до будинку (покращення), яку звершила в 1993 році. У подальшому в 2005 році ОСОБА_5 виготовив будівельний паспорт на вже збудовану його матір`ю нерухомість.

Земельна ділянка на якій збудовано прибудову є особистою власністю померлої ОСОБА_4 (рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 19.08.1997 року № 319).

Згідно інвентарної справи КП «Виноградівське РБТІ» на будинок за адресою: АДРЕСА_1 існує рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 27.11.2012 року № 397, яким визнано 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 та житлову добудову до житлового будинку по АДРЕСА_2 житловим будинком та присвоєно адресний номер - АДРЕСА_1 .

Однак такий документ є передумовою для виділу в натурі частки в об`єкті спільної сумісної власності (в нотаріальному чи судовому порядку). Рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради не є правовстановлюючим документом, не засвідчує, не встановлює та не припиняє право власності на частки чи новостворені об`єкти.

Враховуючи той факт, що дій, передбачених ст. 367 УК України співвласниками вчинено не було, суд визнав право позивача на майно, якого не існує (житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ).

Крім того, позивачкою не доведено, що нею прийнято спадщину за померлим чоловіком і суд жодним чином не обґрунтував на підставі чого встановлено, що така прийняла спадщину у встановленому законом порядку.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_5 . Спадкодавцю на праві приватної власності належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та 1/ АДРЕСА_3 (одна друга) житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_2 ;

За прийняттям спадщини позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державним нотаріусом Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено. Така ситуація обумовлена тим, що спадкодавцем не було проведено державної реєстрації власних речових прав.

Таким чином, через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Технічну інвентаризацію спадкових будинків проведено. Згідно довідки КП ці об`єкти нерухомості будівництвом завершені, рахується за спадкодавцем ОСОБА_5 .

Як слідує з наданої апелянтом довідки про реєстрацію місця проживання особи №1162 від 04.10.2021 в АДРЕСА_2 зареєстрована ОСОБА_1 .

З довідки про реєстрацію місця проживання №02-22/3391 від 07.12.2022 виданої Виноградівською міською радою Закарпатської області вбачається, що станом на 07.02.2022 за адресою АДРЕСА_2 значилися зареєстрованими ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також судом першої інстанції зазначено, що після смерті ОСОБА_5 не залишив заповіт.

Однак, як слідує з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №66664741 від 30.09.2021, приватним нотаріусом Юска Н.М. заведено спадкову справу 70/2021 після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до заповіту від 03.07.1997 посвідченого державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., ОСОБА_5 заповів належну йому частину на праві особистої власності житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , заповів своєму сину ОСОБА_8 .

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. З аналізу даної норми слідує, що відповідач це особа, на яку вказує позивач в позовній заяві, як на порушника своїх прав. Тому, саме позивач визначає до кого пред`явити позов. Якщо позивач помилиться (неправильно зазначивши сторону) і притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд у такому позові відмовляє.

Пред`являючи даний позов, ОСОБА_2 в якості відповідача зазначила Виноградівську міську раду.

Однак, частину спірного будинку успадкувала ОСОБА_1 та інша частина такого будинку заповідана померлим ОСОБА_5 своєму сину ОСОБА_8 , які в порядку ст. 51 ЦПК України, до справи у якості співвідповідачів не залучалися.

Як роз`яснено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Отже даний позов пред`явлено до неналежних відповідачі, що є підставою для відмови в його задоволенні незалежно від його доведеності та обґрунтованості.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судовий збір покладається на позивача.

Таким чином судові витрати за сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмір 4.648,50 грн (а.с. 48), підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Стасюк Юрій Павлович, задовольнити.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29 вересня 2022 року скасувати та постановити у справі постанову про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову до Виноградівської міської ради, третьої особи без самостійних вимог Виноградівської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП, адреса проживання: АДРЕСА_5 судові витрати у розмірі 4 648,50 гривень судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 липня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: