Справа № 462/5070/23
УХВАЛА

10 липня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Кісь Олена Романівна до ОСОБА_2 про припинення режиму спільної часткової власності та виділення в натурі частини земельної ділянки і частки будинку, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Кісь О.Р. звернулася до суду із позовом, в якому виділити в натурі частину житлового будинку та надвірних будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням частки співвласника ОСОБА_2 , припинивши при такому виділі право спільної часткової власності; виділити в натурі позивачу 5/6 частин земельної ділянки площею 0, 1379 га, кадастровий номер :03:001:0067, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належна позивачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, припинивши при такому виділі право спільної часткової власності.

Розглянувши позовну заяву та додані матеріали, доходжу до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

У відповідності до ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. п. 2, 9, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» № 20 від 22.12.1995 р. зі змінами та доповненнями від 25.05.1998 р. визначено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Суд зазначає, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Також, суд звертає увагу, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20, зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом необхідно розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (тут і далі - Закон в редакції на час подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 4 Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (не менше 1073,60 грн, та не більше 13 420,00 грн); за подання до суду позовної вимоги немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір, що становить 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073, 60 грн.).

Таким чином, судовий збір з вимог виділити в натурі частину житлового будинку в натурі частину житлового будинку та надвірних будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням частки співвласника ОСОБА_2 , а також з позовної вимоги виділити в натурі позивачу 5/6 частин земельної ділянки площею 0, 1379 га визначається з урахуванням вартості спірного майна, а позовна вимога про припинення права спільної часткової власності - є вимогою немайнового характеру.

Наведене узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 495/1706/16-ц (провадження № 61-5099св19).

Згідно із ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 2 145,20 грн за дві вимоги немайнового характеру, що також знайшло своє підтвердження при перевірці судом надходження сплаченої суми до бюджету за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів «Д-3».

З урахуванням викладеного, позивачу слід визначити ціну позову (станом на дату подання позовної заяви), оскільки позов підлягає грошовій оцінці та відповідно сплатити судовий збір за дві вимоги майнового характеру (судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (не менше 1073,60 грн, та не більше 13 420,00 грн), а також надати суду докази сплати судового збору або долучити до матеріалів позовної заяви документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, всупереч п. п. 8, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у матеріалах позовної заяви відсутнє посилання на зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; не визначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, а тому позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.175,185, 259-261 ЦПК України, суд -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Кісь Олена Романівна до ОСОБА_2 про припинення режиму спільної часткової власності та виділення в натурі частини земельної ділянки і частки будинку- залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків строк протягом 5 (п`яти) днів із дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу - для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Д. Іванюк