Чортківський районний суд Тернопільської області

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2023 року Справа № 608/1175/15-ц
Номер провадження4-с/608/9/2023
Чортківський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого суду судді Парфенюка В. І.
з участю секретаря судового засідання Южди Л.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Чортківський відділ державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 на дії державного виконавця, -
У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
- № 48893101 з примусового виконання виконавчого листа від 21.08.2015 № 608/1175/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 97 890,91 грн.;
- № 48892627 з примусового виконання виконавчого листа від 21.08.2015 608/1175/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 978,91 грн. судового збору.
26.09.2017 у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 майна, на яке можна було б звернути стягнення, керуючись п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадженню» державним виконавцем були винесені постанови про закінчення вищезазначених виконавчих проваджень, а виконавчі листи повернуто стягувачу. 26.09.2017 виконавчі провадження були завершені та передані для зберігання до архіву та в подальшому були знищені за закінченням терміну зберігання. Згідно даних АСВП станом на 16.06.2023 відкритих виконавчих проваджень щодо виконання вищезазначених виконавчих листів та інших виконавчих документів на виконанні у Відділі ДВС не перебуває. Державний виконавець Відділу ДВС зазначив, що правових підстав для зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 не має.
З вище зазначеного вбачається, що на виконанні у Відділі ДВС відсутні будь-які виконавчі документи, за якими боржником виступає ОСОБА_1 , а відділ ДВС відмовляється зняти арешт з його майна. Таким чином, скаржник просить визнати протиправною бездіяльність Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо незняття арешту з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 та зобов`язати відділ зняти арешт з усього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , який було накладено при виконанні ВП № 48893101, номер запису про обтяження 12458318.
В жовтні 2023 року від Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на скаргу, в якому зазначили, що на виконанні у Чортківському відділі державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходились виконавчі провадження: АСВП № 48893101 з примусового виконання виконавчого листа № 608/1175/15-ц від 21.08.2015 року, виданого Чортківським районним судом Тернопільської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 97 890,91 грн.; АСВП № 48892627 з примусового виконання виконавчого листа № 608/1175/15-ц від 21.08.2015 року, виданого Чортківським районним судом Тернопільської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судового збору в сумі 978,91 грн.
06.10.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам до виконання та відома. 21.11.2015 року винесено постанову про звернення стягнення на рахунки боржника та направлено до фінансової установи та сторонам до відома та виконання. 27.11.2015 року винесена постанова про арешт майна боржника. 10.12.2015 внесено відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстр прав власності на нерухоме майно номер запису про обтяження
12458318 (спецрозділ). 03.06.2016 року винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження», а саме на адресу відділу поступила ухвала № 608/1175/15-ц від 27.05.2016 року, видана
Чортківським районним судом Тернопільської області про оголошення у розшук
боржника. 26.09.2017 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме в результаті вжитих державним виконавцем дій боржник протягом року не був виявлений та місце проживання встановити не вдалось, майна та цінних речей, на які можна звернути стягнення не вдалось. Матеріали виконавчого провадження знаходяться у зведеному виконавчому провадженні ВП № 52865213 від 19.10.2015, стягнення не проводилося та направлено до відома боржнику та стягувачу (з оригіналом виконавчого документа). На адресу відділу поступило клопотання від 08.06.2023, направлене представником Дядиком Я. Б. в інтересах ОСОБА_1 щодо зняття арешту з нерухомого майна, винесеного в межах виконавчого провадження № 48893101. 16.06.2023 року надано відповідь на клопотання від 08.06.2023 року та повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту з майна, які визначені в ст. 40 та 59 Закону України «Про виконавче провадження». Тому виходячи з норм закону, відсутні будь-які правові підстави для звільнення майна з-під арешту накладеного в межах АСВП № 48893101.
Оскільки 19.06.2023 року представником боржника отримано відповідь на його звернення, тому строк на оскарження закінчився ще 29.06.2023 та підлягає відмові у задоволенні скарги у зв`язку з пропущеним строком на оскарження. Також зазначають, що боржником та стягувачем не повідомлялось відділ заявою про те, що було укладено договір від 27.12.2022 року про відступлення права вимоги з ТОВ «Деал Фінанс Груп» на користь фізичної особи ОСОБА_2 та не надавалось підтвердження про повне погашення заборгованості перед новим власником боргових зобов`язань, не проведено заміну сторони виконавчого провадження. Тому заінтересована особа просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 .
В жовтні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Калінніков М. О. подав відповідь на заперечення, в якій зазначив, що у разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом. Якщо автор і адресат у письмовій формі попередньо не домовилися про інше, електронний документ вважається відправленим автором та одержаним адресатом за їх місцезнаходженням (для фізичних осіб - місцем проживання), у тому числі якщо інформаційна, електронна комунікаційна, інформаційно-комунікаційна система, за допомогою якої одержано документ, знаходиться в іншому місці. Місцезнаходження (місце проживання) сторін визначається відповідно до законодавства. У випадку, якщо сторони електронного документообігу попередньо між собою не домовились про порядок підтвердження факту одержання електронного документа - то електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа. Оскільки будь-яких домовленостей між представником скаржника та відділом ДВС щодо пересилання електронних документів не було - то твердження відділу ДВС, що представник скаржника одержав відповідь на звернення 19.06.2023 року є безпідставним. Крім того, відділ ДВС одноосібно виявив бажання надіслати відповідь на звернення електронною поштою. Про те, що відділ ДВС направив відповідь на звернення електронною поштою, представник скаржника дізнався від державного виконавця Відділу ДВС 12-14 вересня 2023 року під час усної розмови з приводу зняття арешту з нерухомого майна скаржника. Перевіривши свою електронну скриньку, представник скаржника виявив, що відповідь на звернення знаходиться в підгрупі «Спам», куди надходять різного роду рекламні повідомлення. Таким чином, безпідставні твердження відділу ДВС про пропущення строків звернення до суду.
З правового аналізу ст. 442 ЦПК України вбачається, що сторону виконавчого провадження (боржника чи стягувача) може бути замінено лише у відкритому виконавчому провадженні, або у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. На даний момент виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 завершені, здані в архів та знищені. Скаржник боргові зобов`язання перед ОСОБА_2 , який набув права вимоги за Договором кредиту № 770/38-143 від 16 травня 2006 року, що був укладений між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Сенс-Банк») та ОСОБА_1 , виконав повністю. ОСОБА_2 не хоче звертатись до суду щодо видачі йому виконавчих листів та визнання його правонаступником АКБ «Укрсоцбанк», так як скаржник борг сплатив повністю і ОСОБА_2 не має до нього претензій. В той же час незняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 порушує його право розпорядження нерухомим майном. Закон України «Про виконавче провадження» визначає поняття «виконавчого провадження» завершальною стадією судового провадження. У даній справі рішення суду скаржником виконано добровільно, тобто судове провадження у спра`ві № 608/1175/15-ц завершено належним виконанням ухваленого судом рішення. Таким чином, зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 не призведе до порушення прав позивача чи його правонаступників у справі № 608/1175/15-ц, так як воно реально виконано. Тому представник скаржника просить задовольнити скаргу в повному обсязі.
Представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Калінніков М. О. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить скаргу розглядати без їхньої участі та задовольнити.
Представник Чортківського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлені належним чином.
Від заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо задоволення скарги.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити з таких мотивів.
21.08.2015 року Чортківським районним судом було видано виконавчі листи для виконання рішення суду, які були пред`явлені для примусового виконання до Відділу ДВС.
26.09.2017 року виконавчі листи, що були видані для виконання рішення суду, були повернуті стягувачу (ПАТ «Укрсоцбанк») без виконання у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 майна, на яке можна було б звернути стягнення. Тобто рішення суду Відділом ДВС реально виконаним не було.
Згідно розписки ОСОБА_2 від 10.02.2023 року останній не має будь-яких грошових вимог до ОСОБА_1 з приводу права вимоги за Договором кредиту № 770/38-143 від 16 травня 2006 року, що укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 .
З вище зазначеного вбачається, що боргові зобов`язання за Договором кредиту № 770/38-143 від 16 травня 2006 року, правом вимоги яким спочатку володів АКБ «Укрсоцбанк», які в подальшому ним були відчужені ОСОБА_2 , ОСОБА_1 сплатив, а кінцевий вигодонабувач за Договором кредиту № 770/38-143 від 16 травня 2006 року, що укладений між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , не має претензій до скаржника з даного приводу, а тому необхідності в арешті нерухомого та рухомого майна ОСОБА_1 немає, а бездіяльність відділу ДВС щодо звільнення з-під арешту майна скаржника триває по сьогоднішній день.
Частиною 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільнихсправах.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частинами 1, 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з вимогами ст. 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Згідно стаття 451 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що рішення суду скаржником виконано добровільно, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що бездіяльністю державного виконавця щодо відмови скасувати арешт нерухомого майна заявника порушуються права останнього, а тому скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 13, 81, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Скаргу задовольнити.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. І. Парфенюк