Справа № 367/4150/22
Провадження №2/367/2747/2023
25 грудня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Горбачової Ю.В.,
за участі секретаря с/з Музики Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шевченко Юлія Григорівна, до ОСОБА_2 про визнання майнових прав, -
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шевченко Юлія Григорівна, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майнових прав.
Позивач в позовній заяві вказує, що 09.03.2016 р. між ним та відповідачем укладено цивільно-правовий договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріальногоокругу Київської області Ничипоренком О.В. 09.03.2016 р. за реєстровим № 280.
Відповідно до пункту 1.2 договору відповідач зобов`язується передати у власність позивача будь-яким, передбаченим діючим законодавством способом, нерухоме майно, а позивач зобов`язується прийняти у власність нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , та оплатити вартість квартири, яка згідно з пунктом 3.1 договору складала 388800,00 грн.
Позивачем в повному обсязі виконано своє зобов`язання стосовно оплати вартості квартири, що підтверджується пунктами 3.3.1 та 3.3.2 договору.
Згідно з пунктом 2.3 договору технічна здача об`єкта будівництва в експлуатацію - II квартал 2018 року, орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію - IV квартал 2018 року.
Позивачем виконано своє зобов`язання в повному обсязі, проте у власність відповідачем позивачу квартиру не передано, жодних дій, спрямованих на передачу у власність позивачу квартири, відповідачем не вжито.
Крім того, відповідно до інформації Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, наданої листом від 07.09.2022 № 0709/1 на адвокатський запит ОСОБА_3 від 23.08.2022 р. № 054/22, інформація щодо прийняття в експлуатацію багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , відсутня. Замовник будівництва або уповноважені ним особи не зверталися до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю з приводу введення об`єкта будівництва, а саме - багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , до експлуатації.
Позивач зазначає, що будинок до цього часу не збудований, будь-які будівельні роботи не ведуться, що свідчить про відсутність зі сторони відповідача будь-яких дій, спрямованих на належне виконання ним умов договору.
В позовній заяві вказано, що визнання за позивачем майнового права на квартиру дасть йому можливість чітко ідентифікувати її, адже невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором може тривати невизначений час, тому позивач має зменшити ризик того, що квартира може перейти у власність іншій особі у разі закінчення будівництва багатоквартирного житлового будинку, в який він інвестував свої кошти.
У зв`язку з викладеними обставинами, позивач був змушений звернутися до суду для визнання за ним майнового права на об`єкт незавершеного будівництва (об`єкт інвестування) - квартиру.
17 жовтня 2022 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області позовна заява була залишена без руху з зазначенням недоліків та наданням позивачу строку для їх усунення.
16 січня 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було відкрито провадження у справі, розгляд справи було вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче засідання.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 04 травня 2023 року було закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
Сторона позивача у судове засідання не з`явилася, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги просять задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, за допомогою оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (оскільки поштові відправлення повернулися до суду), причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з повторною неявкою відповідача та згодою позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим, керуючись положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлено, що 09.03.2016 р. між позивачем та відповідачем укладено цивільно-правовий договір, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріальногоокругу Київської області Ничипоренком О.В. 09.03.2016 р. за реєстровим № 280, що підтверджується копією договору.
Відповідно до пункту 1.2 договору відповідач в майбутньому зобов`язується передати у власність позивача будь-яким, передбаченим діючим законодавством способом, нерухоме майно, а позивач зобов`язується прийняти у власність нерухоме майно - квартиру (відповідно до п. 2.1 договору, квартиру АДРЕСА_1 , та оплатити гарантійний внесок, що не перевищує загальну вартість вказаної квартири, яка згідно з п. 3.1 договору складала 388800,00 грн.
Позивачем в повному обсязі виконано своє зобов`язання стосовно оплати вартості квартири, що підтверджується пунктами 3.3.1 та 3.3.2 договору, в яких зазначено, що сума гарантійного внеску 388800,00 грн. внесена позивачем до моменту підписання договору, сумагарантійного внеску (вартість квартири), що зазначена в п. 3.1 договору, до моменту підписання сторонами акту приймання-передачі квартири сплачена позивачем в повному обсязі.
Згідно з п. 2.3 договору технічна здача об`єкта будівництва в експлуатацію - II квартал 2018 року, орієнтовний строк прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію - IV квартал 2018 року.
Позивачем виконано своє зобов`язання в повному обсязі, проте у власність відповідачем позивачу квартиру не передано, жодних дій, спрямованих на передачу у власність позивачу квартири, відповідачем не вжито.
Крім того, відповідно до інформації Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області, наданої листом від 07.09.2022 № 0709/1 на адвокатський запит ОСОБА_3 від 23.08.2022 р. № 054/22, інформація щодо прийняття в експлуатацію багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , відсутня. Замовник будівництва або уповноважені ним особи не зверталися до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю з приводу введення об`єкта будівництва, а саме - багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , до експлуатації, що підтверджується копією адвокатського запиту та листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради Київської області.
Позивач зазначає, що будинок до цього часу не збудований, будь-які будівельні роботи не ведуться, що свідчить про відсутність зі сторони відповідача будь-яких дій, спрямованих на належне виконання ним умов договору.
Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» об`єкт інвестування - квартира або приміщення соціально-побутового призначення (вбудовані в житлові будинки або окремо розташовані нежитлові приміщення, гаражний бокс, машиномісце тощо) в об`єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном.
Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту закінчення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Таким чином, виходячи з положень цієї статті, інвестор не зможе визнати право власності на квартиру до введення будинку в експлуатацію.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509 ЦК України).
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Також визначена необхідність виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ч. 1 ст. 526 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 655, ч. 1, 2 ст. 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Особливості купівлі-продажу об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості визначаються законом. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.
Згідно зі ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
Відповідно до ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Згідно зі ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.
Аналізуючи вказані норми права, можна дійти висновку, що у ЦК України визначення майнового права відсутнє, оскільки у статті 190 ЦК України міститься вказівка лише про те, що майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами. Разом з тим не викликає сумніву, що майнові права є об`єктом цивільних правовідносин.
Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (абзац 3 частини 2 статті 3 Закону України від 12 липня 2001 року N 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»).
У теорії цивілістики під майновими правами розуміється: 1) у широкому значенні речового права суб`єктивне цивільне право як таке, що стосується майнових цінностей і має грошову оцінку, наприклад, право власності на похідні права, зобов`язальні права (права з договорів, що укладаються з приводу передання майна у власність або користування), майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права, тощо; 2) у вузькому значенні - як суб`єктивне право, яке здатне бути самостійним об`єктом обороту; тобто у разі передання майнового права набувач отримує його як можливість претендування на майно або вчинення власних дій відносно майна.
Верховний Суд України у постанові від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12 визначив майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав.
Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.
З огляду на вказане, громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.
У разі невиконання забудовником належним чином взятих на себе зобов`язань, а також відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати внесків учасником будівництва, ефективним способом захисту порушених прав останнього є визнання майнових прав на об`єкт інвестування.
Згідно з ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов`язання за договором, повністю сплативши гарантійний внесок у розмірі вартості квартири, тобто вчинив дії, спрямовані на набуття майнових прав на квартиру.
Невиконання відповідачем зобов`язань за договором призвело до порушення прав позивача.
Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Крім того, в силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений судовий збір у розмірі 3888 (три тисячі вісімсот вісімдесят вісім) грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 16, 177, 179, 181, 182, 190, 331, 509, 525-527, 530, 610, 629, 655, 656 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 258-259, 263-265, 280, 282-283, 354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шевченко Юлія Григорівна, до ОСОБА_2 про визнання майнових прав - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , майнові права на об`єкт будівництва - квартиру АДРЕСА_4 .
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 3888 (три тисячі вісімсот вісімдесят вісім) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Ю.В. Горбачова