Справа № 159/4766/21
Провадження № 2/159/92/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

23 червня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про призначення судової лінгвістичної авторознавчої експертизи у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

у провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування з чужого незаконного володіння майна земельної ділянки загальною площею 9,8062 га (кадастровий номер :15:008:0108), розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Матвіїв В.М. 21.06.2023 подав до суду заяву про призначення судової лінгвістичної авторознавчої експертизи, на вирішення якої просив поставити питання: чи є ОСОБА_6 автором тексту заяви від 17.04.2023 реєстровий №655; чи складено текст заяви від 17.04.2023 реєстровий №655 ОСОБА_6 самостійно; чи спостерігаються в тексті заяви від 17.04.2023 реєстровий №655 ознаки, які свідчать про складання її тексту автором під впливом будь-яких збиваючих факторів. З метою відібрання експериментальних зразків писемного мовлення заявник просив викликати ОСОБА_6 у судове засідання для власноручного письмового самостійного викладу ОСОБА_6 обставин щодо підписання ним оспорюваного договору від 28.12.2018, реєстровий №1549, та всіх пов`язаних цим обставин; власноручного письмового самостійного викладу ОСОБА_6 тексту на вільно обрану тему, аналогічну досліджуваному тексту за функціональним призначенням (скарга, заява, відзив тощо).

Заява мотивована тим, що у результаті дослідження в суді тексту та змісту нотаріально посвідченої заяви від 17.04.2023, можливо зробити висновок, що ОСОБА_6 не може бути її автором. З технічного аудіозапису судових засідань у справі №159/2179/19, які відбулися 23.09.2020 і 05.11.2020, а також з відеозапису розмови ОСОБА_6 з адвокатом Костюченком С.А., вбачається, що мовленнєві навички ОСОБА_6 , манера викладу ним думок і формулювання речень, довжина речень, відрізняються від стилю, яким написаний текст заяви від 17.04.2023. Сторона позивача вважає, що заява від 17.04.2023 написана не ОСОБА_6 , а іншою особою. На підставі цієї заяви суд відмовив у здійсненні виклику ОСОБА_6 як свідка. У такій заяві містяться відомості, які кардинально відрізняються від тих, які ОСОБА_6 повідомляв особисто під час допиту в якості свідка у справі №159/2179/19, будучи приведеним до присяги і попередженим про кримінальну відповідальність. Керуючись наведеним, адвокат Матвіїв В.М. просить призначити заявлену експертизу, метою якої є перевірка експертним шляхом, чи може ОСОБА_6 бути автором заяви від 17.04.2023, реєстровий №655.

У судовому засіданні 23.06.2023 представник позивача ОСОБА_1 заявлене клопотання підтримав, додатково зазначив, що соціальний статус ОСОБА_6 вказує на обґрунтованість сумнівів щодо складення заяви від 17.04.2023 саме ним.

Представник відповідачів адвокат Романюк Л.С. проти призначення заявленої експертизи заперечив; свою позицію мотивував тим, що обставини з приводу авторства заяви від 17.04.2023, реєстровий №655, не входять до предмета доказування у даній справі; відзив ОСОБА_6 у справі № 159/2179/19 у частині викладу обставин щодо його участі під час укладення і нотаріального посвідчення договору від 28.12.2018, є аналогічними тим, які зазначеній у заяві від 17.04.2023.

Заслухавши позиції учасників справи, дослідивши необхідні докази у справі, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про призначення судової лінгвістичної авторознавчої експертизи з огляду на таке.

Ухвалою суду від 12.04.2023 у даній справі закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 04.05.2023; за клопотання сторони позивача у судове засідання викликано ОСОБА_6 для його допиту у якості свідка.

02.05.2023 до суду надійшла нотаріально-засвідчена заява ОСОБА_6 (від 17.04.2023, реєстраційний номер 655) із викладом обставин щодо його участі при укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2018 від імені ОСОБА_3 ; повідомленням про неможливість прибути у судове засідання за викликом суду у зв`язку із перебуванням на службі у Збройних Силах України та безпосередньою участю у бойових діях.

У судові засідання 04.05.2023, 19.06.2023 ОСОБА_6 не прибув.

У судовому засіданні 19.06.2023 суд відмовив у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про повторний виклик ОСОБА_7 у судове засідання для його допиту у якості свідка.

Постановляючи таку ухвалу суд керувався тим, що ОСОБА_7 повідомив про неможливість прибути у судове засідання у зв`язку із тим, що він проходить службу у Збройних Силах України та приймає участь у бойових діях.

При цьому, викладені ОСОБА_7 у заяві від 17.04.2023 обставини щодо укладення і нотаріального посвідчення договору купівлі продажу земельної ділянки від 28.12.2018 суд до уваги як доказ не приймає, оскільки така заява не відповідає вимогам статті 76, 90, 95 ЦПК України у контексті відповідності поняттю доказів та способів їх здобуття у цивільному процесі.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частина перша статті 103 ЦПК України).

Враховуючи, що у повторному виклику у судове засідання для допиту як свідка ОСОБА_7 суд відмовив, повідомлення ОСОБА_7 про обставини, які унеможливлюють його прибуття на виклик суду та взяття судом до уваги змісту заяви від 17.04.2023 виключно у цій у частині, що виключає необхідність з`ясовувати (підтверджувати або спростовувати) обставин, що можуть мати значення для справи, суд дійшов висновку про безпідставність клопотання про призначення судової лінгвістичної авторознавчої експертизиу заявленому обсязі та відмовляє у його задоволенні.

Керуючись статтями 11-13, 103, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про призначення судової лінгвістичної авторознавчої експертизи у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння, - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 28.06.2023.

Головуючий:Ю. Ф. Волкова