Єдиний унікальний номер 466/7436/21
Провадження № 2/448/16/23
У Х В А Л А

06.07.2023 м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гіряк С.І.,

секретаря судового засідання Семен І.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судової психологічної експертизи психоемоційного стану малолітнього ОСОБА_2 в цивільній справі

за первісним позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

до

відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (місцезнаходження: вул. Липинського, 11, м. Львів, 79058);

предмет та підстави позову: про визначення місця проживання дитини,

та

за зустрічним позовом ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2

до

відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору за зустрічним позовом: Мостиська міська рада Львівської області як орган опіки та піклування (місце знаходження: вул.Грушевського, 6, м.Мостиська, Яворівського району, Львівської області, індекс:81300)

вимоги позивача за зустрічним позовом: про визначення місця проживання дитини

учасники справи:

позивач за первісним позовом ОСОБА_1 ,

представник позивача за первісним позовом ОСОБА_4 ,

відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 ,

представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_5 ,

представник третьої особи за зустрічним позовом ОСОБА_6

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Суть клопотання, що вирішується

1. В провадженні суду перебуває вищевказана справа.

2. Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 06.04.2023 року подав уточнене клопотання про призначення у справі судової психологічної експертизи малолітньому ОСОБА_2 . В обґрунтування клопотання зазначає, що з метою дійсного встановлення волевиявлення ОСОБА_7 щодо визначення його місця проживання, наявного тиску, погроз та налаштування дитини матір?ю та її родичами проти позивача, встановлення нав?язування ОСОБА_3 агресивної поведінки, страхів та комплексів у сина. Зазначає, що у зв`язку з відставання дитини у розвитку нормальному для його віку, оскільки ОСОБА_3 неналежним чином виховує дитину, не займається його вихованням, необхідно застосування спеціальних знань у галузі психології та дослідження дитини фахівцем психологом, тому є необхідність призначенні в справі судово-психологічної експертизи. Проведення експертизи просить доручити експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Львів, вул. Липинського, 54).

На проведення експертизи пропонує поставити наступні питання:

1. Чи відповідає рівень психологічного, інтелектуального (розумового) розвитку ОСОБА_2 його віку?

2. Яке психологічне ставлення і прихильність ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (батька)?

3. Який вплив на психологічний стан ОСОБА_2 може здійснювати його матір та бабця із якими він проживає?

4. Чи налаштовують ОСОБА_2 його матір та бабця проти батька, зокрема чи вчать його обманювати, намовляють і виховують в нелюбові до батька?

5. Чи здатний ОСОБА_2 , враховуючи його вікові особливості та рівень розумового розвитку, свідомо визначитися, чи бажає він більше часу (днів) бачитися проводити із батьком в тому числі їздити до нього в гості у м. Львів?

3. 21.04.2023 року представниця відповідачки по первісному позову на електронну адресу суду скерувала заперечення на клопотання позивача про призначення експертизи ОСОБА_2 . В якому зазначила, що 11.04.2023 року ОСОБА_3 отримала поштою клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи від 04.04.2023 року, в якому ОСОБА_1 просить призначити судово-психологічну експертизу у справі про визначення місця проживання дитини. Вказує, що заперечують проти призначення експертизи, оскільки клопотання про призначення судово-психологічної експертизи є необґрунтоване такою необхідністю.

Зазначає, що твердження ОСОБА_1 щодо нібито неналежного виконання ОСОБА_3 обов?язків по вихованню дитини і необхідність призначення експертизи для встановлення цього є безпідставними та неправдивими, оскільки суду надані належні докази того, що саме батько дитини ОСОБА_1 не тільки неналежно виконував обов?язки по вихованню дитини, але і грубо порушував права дитини вчиняючи насильство, до самої дитини, і до матері у присутності дитини. При вирішенні питання про визначення місця проживання дитини першочерговим завданням є забезпечення найкращих інтересів дитини.

Зазначає, що проживання з батьком-кривдником не тільки не відповідає найкращим інтересам дитини, постраждалої від домашнього насильства, але й грубо порушує права дитини, зважаючи на завдану дитині шкоду та норми чинного законодавства.

Крім того, зазначає, що у матеріалах справи є належний висновок фахівця у галузі психології - висновок психолога Західноукраїнського спеціалізованого дитячого медичного центру Андрієвич Л.Г. від 24.02.2022 року, з якого вбачається, що у лютому 2022 року 4-річна дитина мала чіткі спогади про насильницьку поведінку батька щодо матері, а також страх перед бабцею ОСОБА_8 , яка на всіх кричить (мати ОСОБА_1 ).

Вказує, що ОСОБА_1 обгрунтовує клопотання, зокрема тим, що мати дитини ОСОБА_3 неналежно виконує свої обов?язки по вихованню дитини, не забезпечує дитині належного розвитку і тому необхідно встановити відповідність розвитку дитини його віку, психоемоційний стан дитини та ставлення до батьків. На судовому, засіданні 23.01.2023 року ОСОБА_1 також обгрунтовував клопотання тим, що син неналежно розвинутий, сказавши, що дитина до садка не ходить. Проте, з довідки дошкільного закладу вбачається, що з 24.12.2022 року до 29.01.2023 року були канікули (довідка подана у додатку до заперечення на клопотання про проведення експертизи надісланого на електронну пошту суду 10.02.2023 року).

Зважаючи на це, ОСОБА_3 звернулася за консультацією до психолога 26.01.2023 року, за результатами консультації психолог ОСОБА_9 не встановила невідповідності розвитку дитини його віку, однак встановила тривожність дитини при згадці про бабу і діда, а також бажання дитини жити з мамою (подана у додатку до Заперечення на клопотання про

проведення експертизи надісланого на електронну пошту суду 10.02.2023 року). Цей висновок не суперечить висновку психолога ОСОБА_10 - навіть через рік, проживаючи окремо від свого батька та його батьків дитина говорить про страх перед бабою і дідом і небажання іти до них бо вони «будуть забороняти йти до мами», а також підтверджує, що дитина хоче жити з мамою.

Стверджує, що у матеріалах справи є два висновки за результатами роботи з дитиною фахівців у галузі психології, які не суперечать один одному, описують психоемоційний стан дитини та підтверджують, що дитина хоче жити з мамою, тому відповідно до норм ч.1.ст.103 ЦПК України немає правових підстав для призначення судово-психологічної експертизи.

Щодо питання, поставлене на вирішення експертизи позивачем про психологічне ставлення та прихильність дитини до батька, зазначає, що дитина проживає з мамою у безпечних умовах, без насильницького впливу батька та його батьків вже більше року, і зважаючи на малий вік, спогади про насильницьку поведінку батька у дитини вже не є домінуючими. Вказує, що мати дитини ОСОБА_3 не чинить перешкод ОСОБА_1 у побаченнях з дитиною, за умови його адекватної поведінки, та в її присутності, дитина бачиться з батьком на вихідних, відчуває себе безпечно у себе вдома та у присутності мами, і прихильно ставиться до батька на цих зустрічах та проводить з ним час.

Також вказує, що ОСОБА_3 не заперечує прихильного ставлення сина до батька ОСОБА_1 під час побачень, і тому виносити це питання для дослідження експертом немає жодних підстав.

Щодо питань про можливий вплив матері та бабці на дитину та налаштування дитини проти батька, та питання чи вчать дитину обманювати, намовляють і виховують в нелюбові до батька, зазначає, що таке питання поставлено некоректно і безпідставно. ОСОБА_3 не стверджує, що син негативно ставиться чи не любить батька. Відповідно за відсутності таких наслідків імовірних дій матері та бабці дитини виносити це питання для дослідження експертом немає жодних підстав.

Щодо питання про здатність дитини визначитися, чи бажає він більше часу (днів) бачитися і проводити із батьком в тому числі їздити до нього в гості у м.Львів, то з?ясування питання про бажання дитини більше часу проводити з батьком жодним чином не стосується даної справи, оскільки у даному провадженні вирішується питання про визначення місця проживання дитини, а не встановлення батьку часу побачень із сином.

Вказує, що враховуючи позицію Верховного Суду (Постанова від 04.09.2019 № 753/15274/16-Ц ) щодо відмови у призначенні судово-психологічної експертизи у справі про визначення місця проживання дитини у зв?язку з недоцільністю її проведення через наявні у справі докази, клопотання ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Посилаючись на те, що клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи є необгрунтованим, не відповідає вимогам ч.1. ст.103 ЦПК України, просить відмовити у його задоволенні.

ІІ. Позиція учасників справи

4. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) та його представник в підготовчому судовому засіданні клопотання про призначення експертизи підтримали повністю, надали пояснення аналогічні викладеним у поданому клопотанні.

5. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) та її представник заперечували проти задоволення клопотання про призначення експертизи.

Представник відповідачки зазначила, що у матеріалах справи є два висновки за результатами роботи з дитиною фахівців у галузі психології, які не суперечать один одному, описують психоемоційний стан дитини, пережитий дитиною досвід насильства зі сторони батька ОСОБА_1 та його батьків, та підтверджують, що дитина, якій на даний час 5 років, хоче жити з мамою. Водночас, у матеріалах справи є докази того, що ОСОБА_1 вчиняв домашнє насильство у присутності дитини під час спільного проживання з ОСОБА_3 , які мають бути враховані при вирішенні питання про місце проживання дитини відповідно до вимог закону.

Також у справ є інші докази на підтвердження позиції ОСОБА_3 що проживання дитини з нею відповідає найкращим інтересам дитини, в тому числі висновок органу опіки та піклування, яким визнано за доцільне визначити місце проживання дитини з матір?ю.

Доповнила, що ОСОБА_3 не заперечує прихильного ставлення сина до батька ОСОБА_1 під час побачень, і тому виносити це питання для дослідження експертом немає жодних підстав.

6. Представник третьої особи за зустрічним позовом Мостиської міської ради Львівської області як органу опіки та піклування в підготовчому судовому засіданні заперечила проти призначення у справі судової психологічної експертизи психоемоційного стану малолітнього ОСОБА_2 у зв`язку із її безпідставністю. Доповнила, що дійсно під час надання висновку органом опіки і піклування щодо визначення місця проживання дитини, в ході якого проводилося спілкування представником органу із малолітньою дитиною, встановлено, що дитина прихильно ставиться до свого батька, тому немає підстав щоб ставити це питання для дослідження експертом. Просила відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

7. Від представника третьої особи за первісним позовом Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до суду надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання бей його участі.

III. Обставини справи, встановлені Судом

8. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 09.09.2021 року дана справа відповідно до ст.31 ЦПК України передана за підсудністю на розгляд до Мостиського районного суду Львівської області, яка надійшла до суду після належного дооформлення 26.11.2021 року та ухвалою від 22.12.2021 позовну заяву ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини було прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, призначено підготовче судове засідання.

9. Згідно ухвали суду від 31.01.2022 суд постановив прийняти зустрічну позовну заяву відповідача ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Мостиська міська рада як орган опіки і піклування про визначення місця проживання дитини та об`єднати в одне провадження з первісною позовною заявою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини.

10. 06.04.2022 року від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) надійшло уточнене клопотання про призначення судової психологічної експертизи психоемоційного стану ОСОБА_2 із переліком запропонованих позивачем питань.

24.04.2023 року від представника відповідачки по первісному позову (позивачки за зустрічним позовом) були подані заперечення на клопотання про призначення експертизи.

11. Крім того, до матеріалів справи відповідачкою долучена копія консультації дитячого психолога КНП «МДКЛ м.Львова» Консультативна поліклініка ОСОБА_9 від 26.01.2023 року відносно дитини.

12. Також, до матеріалів справи долучений висновок психолога Західноукраїнського спеціалізованого дитячого медичного центру Андрієвич Л.Г. від 24.02.2022 року відносно дитини.

Зазначені висновки надані за результатами роботи з дитиною фахівців у галузі психології, які не суперечать один одному, описують психоемоційний стан дитини.

IV. Застосоване Судом законодавство

13. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового слідства чи суду.

14. Відповідно до п.8 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

15. Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

16. Згідно із ч. 5 ст. 103 ЦПК України, учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

17. Статтею 105 ЦПК України передбачено, що призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами.

Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:

1) характер і ступінь ушкодження здоров`я;

2) психічний стан особи;

3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

18. Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

19. З точки зору закону підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, які потребують спеціальних знань, тобто тих, які виходять за межі знань осіб, які беруть участь у справі, та судді, котрий розглядає справу.

20. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

21. У відповідності до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», неприпустимо призначати експертизу у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

22. Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

23. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

24. За ч.1ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

25. За принциповими положеннями ст.12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

26. Нормами ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

V. Висновки Суду

27. Встановлено, що в даній справі, позивач (батько дитини) у позовній заяві просить визначити місце проживання дитини виключно разом із ним за місцем його фактичного проживання із безперешкодним альтернативним проживання сина за місцем реєстрації батька. Водночас, відповідачка (мати дитини) подала зустрічну позовну заяву, в якій просить визначити місце проживання дитини із разом з нею.

Між сторонами виник спір з приводу визначення місця проживання їхньої спільної дитини ОСОБА_2 .

28. Із змісту клопотання позивача про призначення психологічної експертизи дитині в встановлено, що призначення даної експертизи позивач обґрунтовує необхідністю встановлення волевиявлення ОСОБА_7 щодо визначення його місця проживання, наявного тиску, погроз та налаштування дитини матір?ю та її родичами проти позивача, встановлення нав?язування ОСОБА_3 агресивної поведінки, страхів та комплексів у сина. Також зазначає, що така експертиза є необхідною у зв`язку з відставання дитини у розвитку нормальному для його віку, оскільки ОСОБА_3 неналежним чином виховує дитину, не займається його вихованням. Одним із питань, яке просить поставити експертові позивач є: яке психологічне ставлення і прихильність ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (батька).

29. Проте, в судовому засіданні сама відповідачка (мати дитини) вказала, що дитина прихильно ставиться до свого батька і даного факту вона не заперечує.

30. Крім того, представник третьої особи за зустрічним позовом органу опіки та піклування в підготовчому судовому засіданні вказала, що в ході підготовки висновку, проводилося спілкування представником органу із малолітньою дитиною та встановлено, що дитина прихильно ставиться до свого батька.

Враховуючи наведену обставину, приходжу до переконання про відсутність потреби ставити це питання для дослідження експертом.

31. Щодо посилання позивача на те, що мати дитини неналежно виконує свої обов`язки, не займається його вихованням, то вказана обставина не є предметом дослідження даного спору, в якому вирішується спір щодо визначення місця проживання дитини, оскільки судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

Крім того, враховуючи, що предметом спору є визначення місця проживання дитини також недоцільним є поставлення експертові наведеного позивачем питання: Чи здатний ОСОБА_2 , враховуючи його вікові особливості та рівень розумового розвитку, свідомо визначитися, чи бажає він більше часу (днів) бачитися проводити із батьком в тому числі їздити до нього в гості у м. Львів?

32. Суд враховує і те, що до матеріалів справи відповідачкою долучена копія консультації дитячого психолога КНП «МДКЛ м.Львова» Консультативна поліклініка ОСОБА_9 від 26.01.2023 та висновок психолога Західноукраїнського спеціалізованого дитячого медичного центру Андрієвич Л.Г. від 24.02.2022 відносно дитини, які надані за результатами роботи з дитиною фахівців у галузі психології, не є суперечливими та описують психоемоційний стан дитини.

Тому вважаю, що призначення судової психологічної експертизи є недоцільним, у зв`язку з відсутністю необхідності у її проведення через наявні у справі докази.

Даний висновок суду узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у Постанові № 753/15274/16-ц від 04 вересня 2019 року.

33. Крім зазначеного, суд звертає увагу, на те що відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Згідно з пунктом 7 частини другої статті 129 Конституції України розумні строки розгляду справи є однією з основних засад судочинства.

34. А, зважаючи на те, що проведення експертизи є процесуальною дією, що потребує тривалого часу, що призведе до порушення завдань цивільного судочинства та його засад, зокрема щодо дотримання розумних строків розгляду справи судом та є процесуально недоцільним.

35. Враховуючи наведені мотиви та, оскільки, клопотання заявлено лише однією стороною, а питання запропоновані позивачем у первісному позові (відповідачем у зустрічному) не стосуються встановлення: 1) характеру і ступеня ушкодження здоров`я; 2) психічного стану особи; 3) віку особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати; крім цього, в матеріалах справи містяться висновки та констультації психологів щодо дитини, а тому Суд вважає, що підстави для призначення експертизи відсутні.

36. Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. По справі судом зазначених умов призначення експертизи не встановлено.

37. З огляду на викладене вище, призначення судово-психологічної експертизи за клопотанням позивача не є обов`язковим для суду, а тому враховуючи змагальність цивільного процесу, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про призначення експертизи дитини.

38. Крім цього, призначення такої експертизи призведе до затягування розгляду справи, що є не припустимим, оскільки позов стосується малолітньої дитини. Також суд звертає увагу на те, що позивач просить призначити психологічну експертизу дитині, яка проводиться згідно ухвали суду визначеними експертами психологічного закладу, що може негативно позначитися на психологічному стані малолітньої дитини, якому на даний час 5 років.

39. Проаналізувавши доводи ініціатора клопотання, заслухавши представника відповідачки за первісним позовом (позивачки за зустрічним позовом), яка заперечувала проти призначення експертизи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи для визначення психоемоційного стану малолітній дитині, слід відмовити, з врахуванням того, що стороною позивача не доведено необхідності проведення такої експертизи.

Керуючись ст.ст. 103, 105, 161, 197 ЦПК України, Суд,

постановив:

1. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової психологічної експертизи психоемоційного стану малолітнього ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею і окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений, проголошений та підписаний суддею 10.07.2023.

Суддя Світлана ГІРЯК