ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7328/23
провадження № 2/753/4604/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Дубінкіної М.І.,

представника позивачки - Понури Ю.С. ,

представника відповідача - Кушніра С.Л. ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання представника відповідача ТОВ «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння» - директора Іванушко М.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Конструкторське бюро «Артилерійське озброєння» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про залишення позову ОСОБА_3 без руху у зв`язку з тим, що в позовній заяві не зазначено реєстраційного номеру облікової картки платника податків, відомі їй номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, а також у заяві відсутня ціна позову і не сплачено судовий збір.

В підготовчому судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 не була присутньою.

В підготовчому судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 - адвокат Понура Ю.С. заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача - адвокат Кушнір С.Л. заявлене клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому, та просив його задовольнити.

Заслухавши учасників справи, дослідивши зміст клопотання та матеріалів справи, суд дійшов наступного висновку.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходив з того, що відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України при розгляді справи керується принципом верховенства права, за змістом якого суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Ратифікація Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок неухильного додержання зобов`язань за цим міжнародно-правовим документом, що вимагає від нашої держави необхідності організувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити реальне гарантування передбаченого Конвенцією права на судовий захист, створити рівні умови доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами суду розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. Водночас, це право може бути піддане легітимним обмеженнями, які за своїм характером є пропорційними та необхідними в демократичному суспільстві.

Отже, з метою уникнення надмірного формалізму при тлумаченні правових норм, дотримання принципу верховенства права, забезпечення реального гарантування передбаченого Конвенцією права на судовий захист, створення рівних умов доступу до правосуддя, що передбачає здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права, суд прийняв рішення про відкриття провадження у даній цивільній справі, оскільки хоча позовна заява містила певні недоліки, про які зазначив представник відповідача, проте їх наявність фактично не перешкоджала відкриттю провадження в даній справі, оскільки ці недоліки за своєю суттю були неістотними і не являли собою перешкод, в силу яких вирішити даний спір по суті було би неможливо.

Доводи представника відповідача про несплату позивачкою судового збору як на підставу для залишення позову без руху суд відхиляє, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за пред`явлення даного позову на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

Керуючись ст. 260, 261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову ОСОБА_3 без руху.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.М. Осіпенко