Провадження № 2/205/3423/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа Друга Дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 вересня 2023 року звернулася до суду з позовом до відповідача Дніпровської міськради, третя особа Друга Дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку прийняття спадщини.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2023 року позов було залишено без руху і запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог п. 4 ч. 3 ст. 175, абз. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких представником позивача 02 жовтня 2023 року було направлено поштою уточнену позовну заяву, яка надійшла до суду 06 жовтня 2023 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2023 року позов було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2023 року підготовче засідання було закрито і призначено справу до судового розгляду.

Позивач у своєму позові посилалася на те, що її баба, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були рідними сестрами. ОСОБА_3 народила дочку, ОСОБА_4 , батьком якої є ОСОБА_5 ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_7 , яка є матір`ю позивача. Згідно з архівною довідкою, батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_8 і ОСОБА_9 . Листом держархіву Дніпропетровської області зазначено, що надати відомості про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8, неможливо через відсутність книг реєстрації актів цивільного стану по Сухачівській сільраді за вказаний рік. Тривалий час позивач разом з батьками, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 а також ОСОБА_4 проживали разом. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 27 грудня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Якубою Ю.А., ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить 2/5 квартири АДРЕСА_1 . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 1998 року ОСОБА_13 було визнано недієздатною та призначено опікуном ОСОБА_14 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_14 померла. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2014 року опікуном над недієздатною ОСОБА_4 було призначено батька позивача, ОСОБА_12 . З 29 вересня 2016 року ОСОБА_13 і до смерті перебувала в КЗ «Володимирський психоневрологічний інтернат». ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належні їй 2/5 частини квартири. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте постановою нотаріуса від 17 серпня 2023 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини та відсутність доказів родинних відносин. Зазначила, що з 06 березня 2022 року вона перебуває у Польщі, тому звернутися із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у визначений законом шестимісячний строк, вона не змогла з об`єктивних причин, доказів фактичного прийняття спадщини вона також не має. Просила суд встановити факт, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є тіткою ОСОБА_1 , та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у шість місяців з дня набрання рішенням законної сили. Представник позивача у своїй заяві до суду справу просив розглядати за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Дніпровської міськради у своїй заяві до суду просив справу розглядати без участі представника, проти задоволення позовних вимог заперечував, просив ухвалити рішення згідно з чинним законодавством.

Третя особа Друга дніпровська держнотконтора у судове засідання свого представника не направила, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника, просила ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, ОСОБА_15 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_8 і ОСОБА_9 (а.с. 29, 30).

Згідно з листом Держархіву Дніпропетровської області № М-2566/0/217-23 від 22 серпня 2023 року, факт народження ОСОБА_10 у с. Сухачівка у 1940 році підтвердити неможливо через відсутність на зберіганні книг реєстрації актів цивільного стану за вказаний рік (а.с. 28).

18 грудня 1959 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 , 1938 року народження (а.с. 37), і змінила прізвище на « ОСОБА_10 ». Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дочка, ОСОБА_7 (а.с. 15).

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_17 (а.с. 16).

Згідно з довідкою № 399576 від 18 грудня 1975 року ОСОБА_4 встановлено ІІ групу інвалідності з дитинства (а.с. 35).

01 вересня 1979 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 і змінила прізвище на « ОСОБА_18 » (а.с. 32), від якого у них народилася дочка ОСОБА_19 (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_17 померла (а.с. 33).

ОСОБА_14 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про визнання її двоюрідної сестри, ОСОБА_4 , недієздатною. У своїй заяві зазначала, що ОСОБА_4 доводиться їй двоюрідною сестрою, рідних братів і сестер вона не має, її батьки померли (а.с. 36).

Рішенням виконавчого комітету № 373/3 від 27 жовтня 1998 року опікуном над недієздатною ОСОБА_4 призначено її сестру, ОСОБА_14 (а.с. 31).

04 жовтня 2003 року ОСОБА_19 зареєструвала шлюб з ОСОБА_20 і змінила прізвище на « ОСОБА_21 » (а.с. 18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_14 померла (а.с. 14).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2014 року опікуном над недієздатною ОСОБА_4 призначено ОСОБА_12 (а.с. 21а-22, 23).

З 27 вересня 1978 року по 06 жовтня 2016 року ОСОБА_4 проживала і була зареєстрована з опікуном, ОСОБА_12 - батьком позивача, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 34).

На підставі договору купівлі-продажу від 27 грудня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Якубою Ю.А. і зареєстрованого в реєстрі за № 2311, ОСОБА_4 належить 2/5 частин квартири АДРЕСА_1 (а.с. 11), право власності на які у встановленому законом порядку зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла (а.с. 13). Після її смерті відкрилася спадщина на належні їй 2/5 частини квартири.

Згідно з довідкою КЗ «Володимирівського психоневрологічного інтернату» Дніпропетровської обласної ради № 2523/0/05-23 від 15 серпня 2023 року ОСОБА_4 проживала і була зареєстрована в комунальному закладі (а.с. 85 оберт).

17 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 79 оберт).

Постановою Другої дніпровської державної нотаріальної контори від 17 серпня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини та відсутності документів, які підтверджують родинні відносини (а.с. 86-87).

Також до матеріалів справи було долучено пояснення ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які пояснили, що вони є сусідами родини ОСОБА_18 . ОСОБА_4 мала групу інвалідності з дитинства через свою хворобу. Її опікуном була її сестра ОСОБА_14 , яка дбала про неї. Стосунки у них були гарні, доброзичливі. Після смерті ОСОБА_14 у 2013 році опікуном над ОСОБА_4 було призначено ОСОБА_24 , який також ставився до неї доброзичливо, піклувався про неї (а.с. 38, 40).

Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення», де визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_12 і померлої ОСОБА_14 , яка була опікуном і двоюрідною сестрою ОСОБА_4 , що раніше було встановлено судом Ленінського районного суду м. Дніпропетровська при визнанні ОСОБА_4 недієздатною, виконкомом Ленінської районної ради. 24 лютого 2024 року розпочалося повномасштабне військове вторгнення РФ до України, у зв`язку з чим Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому було неодноразово продовжено, та станом на теперішній час воєнний стан не скасовано.

06 березня 2022 року ОСОБА_1 виїхала за межі України та до теперішнього часу проживає там, інколи повертаючись в Україну. Таким чином, суд приходить до висновку, що отримати спадщину на спірне майно, окрім, як в судовому порядку позивач не має можливості, оскільки хоча ОСОБА_1 і подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте свідоцтво про право на спадщину за законом отримати неможливо у зв`язку із пропуском строку на подачу заяви про прийняття спадщини та відсутністю можливості отримати свідоцтво про народження своєї баби, ОСОБА_10 та підтвердити наявність родинних відносин між нею та своєю померлою тіткою, ОСОБА_4 . За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Абзацом 6 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справа про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Після смерті ОСОБА_4 позивач мала на протязі шести місяців звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але цього нею зроблено не було.

Як вбачається з матеріалів справи, нотаріусом при видачі постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії роз`яснено ОСОБА_1 , що вона має право звернутися до суду із позовом для вирішення питання по суті, тому позивач звернулася з цим позовом до суду.

Позивач зазначає, що вона з 06 березня 2023 року і по теперішній час проживає поза межами України у Польщі, що підтверджується доказами, наданими до матеріалів справи.

Таким чином, оскільки позивач була позбавлена можливості реалізувати своє спадкове право та отримати свідоцтва про право на спадщину за законом у визначений чинним ЦК України строк, зазначені позивачем обставини свідчать про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у встановленому законом порядку, а за таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що відповідач по справі Дніпровська міська рада є бюджетною організацією, яка не передбачає відшкодування позивачам витрат зі сплати судового збору, суд вважає понесені позивачем судові витрати у справі віднести за її рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263-265, ст. 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є тіткою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ).

Визначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) додатковий строк у шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати у справі залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: