ПОСТАНОВА

Іменем України

09 червня 2023 року м. Кропивницький

справа № 394/550/22

провадження № 22-ц/4809/335/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Мурашка С. І., Чельник О. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Новоархангельська селищна рада Голованівського району Кіровоградської області, Комунальне підприємство «Новоархангельське житлово-комунальне господарство»,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства «Новоархангельське житлово-комунальне господарство» на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області (суддя Запорожець О. М.) від 25 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

27 вересня 2022 року ОСОБА_1 , від імені якої діє представник - адвокат Мельник Ольга Олександрівна, звернулася в суд з позовом до Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, Комунального підприємства «Новоархангельське житлово-комунальне господарство» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка обіймала посаду директора Комунального підприємства «Новоархангельське житлово-комунальне господарство» з 15 листопада 2021 року по 30 червня 2022 року. За весь період трудових відносин позивачці нарахована, але не сплачена заробітна плата.

На підставі наведеного просила стягнути з Комунального підприємства «Новоархангельське житлово-комунальне господарство» на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 139 920,70 грн, а також понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, Комунального підприємства «Новоархангельське житлово-комунальне господарство» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено частково.

Суд стягнув з Комунального підприємства «Новоархангельське житлово-комунальне господарство» на користь ОСОБА_1 нараховану заробітну плату в сумі 73 034,59 грн з подальшим проведенням з зазначеної суми відповідних нарахувань.

Крім того, суд сягнув з Комунального підприємства «Новоархангельське житлово-комунальне господарство» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Суд також стягнув з Комунального підприємства «Новоархангельське житлово-комунальне господарство» на користь держави судовий збір в сумі 992 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, не було здійснено повного розрахунку по заробітній платі з позивачкою в день її звільнення у сумі 73034,59 грн.

Стягуючи з Комунального підприємства «Новоархангельське житлово-комунальне господарство`на користь позивачки витрати понесені на правничу допомогу, суд свій висновок мотивував тим, що дані витрати є документально підтвердженими та співмірними зі складністю справи.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство «Новоархангельське житлово-комунальне господарство», не погодившись з рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2022 року в частині стягнення з Комунального підприємства «Новоархангельське житлово-комунальне господарство» на користь ОСОБА_1 витрат понесених на правничу допомогу у сумі 5 000 грн, просить його скасувати в оскаржуваній частині та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні цієї вимоги позивачки.

Апелянт вважає, що позивачка та її представник - адвокат Мельник О. О. значно завищили розмір витрат позивачки на професійну правничу допомогу з огляду на складність справи та витрачений адвокатом час на неї, не співмірність заявлених витрат з ринковими цінами на аналогічні послуги. Також апелянта вказав на те, що сторона позивача не надала доказів обсягу наданої послуги адвоката, виконаних ним робіт та обґрунтованості вартості.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшов.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).

Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини:

У цій справі правничу допомогу позивачці ОСОБА_1 надавала адвокат Мельник О. О. і між ними укладено договір про надання правової допомоги від 01 вересня 2022 року № б/н/2022 за умовами якого гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару. Порядок його сплати умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги, акту виконаних робіт. При встановлені розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (а. с. 41 - 43).

01 вересня 2022 року у заявці на надання юридичної допомоги № 1 ОСОБА_2 і адвокат Мельник О. О. на підставі договору від 01 вересня 2022 року № б/н/2022 погодили перелік та вартість послуг адвоката, а саме: складання позову до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та друк необхідних документів на що адвокат має витратити 2 години вартістю 2500 грн за одиницю виміру (годину), а всього 5000 грн (а. с. 39).

Згідно з актом приймання - передачі наданих послуг від 01 вересня 2022 року ОСОБА_1 і адвокат Мельник О. О. підтвердили, що були надані послуги згідно з договором про надання правової допомоги від 01 вересня 2022 року вартістю 5000 грн. Замовник не має претензій щодо якості, пвноти, строків та обсягу наданих послуг (а.с. 40)

Заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивачкою ОСОБА_1 , від імені якого діяла адвокат Мельник О. О., подана до суду 24 листопада 2022 року з приєднанням до неї договору від 01 вересня 2022 року, заявки на надання юридичної допомоги № 1, акту приймання - переданні наданих послуг від 01 вересня 2022 року (а. с. 38 - 44).

Розгляд справи в суду апеляційної інстанції

Розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

У цій справі, яка переглядається в апеляційному порядку, ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із позовними вимогами у трудовому спорі через свого представника - адвоката Мельник Ольгою Олександрівною.

Суд першої інстанції встановив, що позивачці у даній справі було надано правничу допомогу адвокатом Мельник Ольгою Олександрівною.

На підтвердження даних обставин суду надано договір про надання правової допомоги, заявку на надання юридичної допомоги з визначенням обсягу та вартості послуг адвоката, акт приймання-передачі наданих послуг.

Встановивши зазначені обставини, суд визнав розмір витрат позивачки на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн документально підтвердженими та обгрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції, в оскаржуваній його частині, відповідає не повною мірою.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Застосовувані норми права

Конституцією України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу (ст. 59 Основного Закону).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу;

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Норми ст. 134 ЦПК України передбачають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Наслідки істотної невідповідності фактично понесених і документально підтверджених судових витрат заявленому у попередньому розрахунку встановлені ч. 4, 5 ст. 141 ЦПК України.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оцінка доводів апеляційної скарги та висновків суду першої інстанції

Стосовно доводів апелянта про те, що всупереч нормам ч. 1 ст. 134, п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачка не навела у позовній заяві попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Дійсно, в позовній заяві міститься прохання позивачки до суду про стягнення з відповідача спаченого нею судового збору та витрат на правничу допомогу адвоката, докази яких будуть нею надані суду пізніше.

При цьом попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у позовній заяві не наведено, не вказана сума таких витрат.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 134 ЦПК України у зв`язку з неподанням попереднього розрахунку суми судових витрат суд міг відмовити позивачці у їх відшкодуванні, за виключенням спаченого судового збору.

У постанові Верховного Суду від 08 квітня 2021 року у справі № 161/20630/18 зроблено висновок, що аналіз ч. 2 ст. 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

У справі, яка переглядається в апеляційному порядку суд не скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 134 ЦПК України й не знайшов достатньо підстав для відмови у відшкодуванні витрат позивачки на професійну правничу допомогу через неподання нею попереднього розрахунку судових витрат.

Апеляційна скарга відповідача не містить доводів щодо того, чому суд мав відмовити позивачці у відшкодуванні таких судових витрат через неподання нею попереднього розрахунку своїх витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції отримав подані позивачкою докази її витрат на правничу допомогу адвоката у день ухвалення рішення і відповідач не мав реальної можливості заявити суд про зменшення таких витрат через їх не співмірність.

Суд першої інстанції не дав можливості відповідачу реалізувати своє право клопотати перед судом про зменшення судових витрат позивача, а тому суд апеляційної інстанції має оцінити відповідну заяву відповідача, викладену в апеляційній скарзі.

При цьому колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, який вважав, що витрати позивачки на правничу допомогу адвоката пов`язані з розглядом цієї справи та є необхідними для реалізації її констиуційного права на професійну правничу допомогу.

Вбачається, що такі витрати позивачки склали 5000 грн, а послуги адвоката полягали у складанні позовної заяви та виготовлення необхідних для цього документів.

Таку вартість послуг адвоката було обумовлено адвокатом і клієнтом на час укладення між ними договору про надання правничої допомоги від 01 вересня 2022 року та визначено в акті приймання-передачі наданих послуг від 01 вересня 2022 року, що відповідає змісту абз. 3 п. 4 договору, яким передбачено, що обчислення гонорару може визначатися, зокрема, в акті виконання робіт.

Таким чином розмір витрат позивачки на професійну правничу допомогу підтверджено належними, допустимими доказами, достовірність яких у суду сумніву не викликає.

Позивачка не надала до суду доказів сплати нею обумовленого з адвокатом гонорару 5000 грн, але це не може бути підставою для відмови у розподілі таких витрат так, як відповідно до ст. 134, 137, ст. 141 ЦПК України розподілу підлягають не лише понесені витрати, а й очікувані витрати у зв`язку із розглядом справи.

Хоча відповідач і стверджував про те, що такі витрати є завищеним і неспівмірними, конкретних аргументів на підтвердження таких доводів він суду не навів, а отже твердження відповідача ґрунтується на його суб`єктивній оцінці, а не на аналізі конкретних обставин.

Безпідставним є твердження відповідача про те, що розмір витрат позивачки на правничу допомогу адвоката є неспівмірним порівняно з ринковими цінами, адже будь-яких доказів на підтвердження цього відповідач до суду не надав.

З огляду на предмет позову, ціну позову, складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, затрачений на це час, а також значення справи для позивача, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про реальність та співмірність витрат позивачки на правничу допомогу адвоката.

Однак, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині розподілу між сторонами витрат позивачки на професійну правничу допомогу.

Оскільки місцевий суд задовольнив позовні вимоги частково, то відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України мав би покласти на сторони відповідні витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак суд стягнув з відповідача витрати у повному обсязі.

З огляду на неправильне застосування судом процесуального закону в частині розподілу судових витрат, що привело до неправильного вирішення цього питання, рішення суду у відповідній частині належить змінити.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України на відповідача належить покласти витрати позивачки на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме:

139920,70 х 100 / 73034,59 = 52% (розмір задоволених позовних вимог у процентному відношенні).

Таким чином, компенсації підлягає: 5000 х 52% = 2600 грн.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції в частині розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Новоархангельське житлово-комунальне господарство» задовольнити частково.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2022 року в частині стягнення з Комунального підприємства «Новоархангельське житлово-комунальне господарство» на користь ОСОБА_1 компенсації витрат на професійну правничу допомогу змінити.

Стягнути з Комунального підприємства «Новоархангельське житлово-комунальне господарство» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію на професійну правничу допомогу в сумі 2600,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст цієї постанви складено 09 червня 2023 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. І. Мурашко

О. І. Чельник