КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи 756/2827/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9172/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Шевчук А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Желепи О.В., Ящук Т.І.

секретар - Ольшевський П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 17 березня 2023 року,

встановив:

у лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Оболонського районного суду м.Києва 15 лютого 2012 року про стягнення з неї та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором, таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що новим кредитором у зобов`язанні є ОСОБА_2 , відбулась новація боргу, а отже зобов`язання за кредитним договором припинені.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 17 березня 2023 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, заявник подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задовольнити, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

03 липня 2023 року від скаржника ОСОБА_1 надійшло клопотання, у якому вона просила суд розглянути справу за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, боржник ОСОБА_1 посилалась на те що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13 грудня 2010 року було задоволено позовні вимоги АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та стягнуто з неї та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в розмірі 4 135 576 грн. 29 коп. 23 лютого 2012 року було відкрито виконавче провадження. Постановою Київського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року замінено стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ «ФК «Гефест». Заявник зазначала, 29 вересня 2022 року між ТОВ «ФК «Гефест» та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого новим кредитором ОСОБА_1 стала ОСОБА_2 . Вказувала, що 10 лютого 2023 року між нею та ОСОБА_2 було укладено Договір новації, відповідно до умов якого первісні зобов`язання за кредитним договором було припинено, а виникли нові зобов`язання - з повернення позики. За таких обставин та з урахуванням припинення зобов`язань за кредитним договором, заявник вважала, що виконавчий лист, виданий на виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, є таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 17 березня 2023 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявник та новий стягувач не позбавлені права звернутись із заявою про закінчення виконавчого з підстав, викладених у заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

У своїй апеляційній скарзі заявник посилається на те, що судом не було враховано наявність матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а саме припинення зобов`язань за кредитним договором внаслідок домовленості сторін. Однак, такі доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із заявою ОСОБА_1 було надано копії Договору №29092022 купівлі-продажу права вимоги від 29 вересня 2022 року, укладеного між ТОВ «ФК «Гефест» та ОСОБА_2 , відповідно до умов якого новий кредитор набула права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №01-08-Ип/39 від 16 січня 2008 року. Також заявник надала копію Договору новації №10/02/23 від 13 лютого 2023 року, укладеного між нею та ОСОБА_2 ..

Також матеріали справи свідчать про те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Оболонськоим районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Гефест» заборгованості за кредитним договором.

Згідно з частинами першою, другою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що виконавчий лист, про визнання якого таким, що не підлягає виконанню, просить боржник ОСОБА_1 перебуває на виконанні з 23 лютого 2012 року. Інформаційна довідка про виконавче провадження №31383255 свідчить про те, що з моменту відкриття виконавчого провадження у лютому 2012 року державним виконавцем вчинялись дії, спрямовані на виконання рішення суду, зокрема щодо накладення арешту на майно, розшуку майна боржника, звернення на нього стягнення, тощо. Також інформаційна довідка свідчить про прийняття постанов щодо стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. В такому випадку виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Частиною 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

За таких обставин визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, після проведення численних виконавчих дій в ході здійснення виконавчого провадження, може призвести до неможливості стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було правильно застосовано норми процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 17 березня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 11 липня 2023 року.

Головуючий

Судді