Провадження № 2/522/2077/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

за участю секретаря судового засідання Прусс О.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 07.12.2022 року звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за яким позивач просить стягнути із відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № 08-661/36-514 від 13.02.2008 року у розмірі 173 139,07 грн. з яких складається сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 61 368,40 грн, сума заборгованості інфляційними витратами 111 770,66 грн. та судові витрати 2597,09 грн.

Ухвалою суду від 26 грудня 2022 року позовну заяву АТ "Альфа банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі.

13.02.2023 року на електронну адресу суду надійшла заява представника Акціонерного товариства "Сенс Банк" правонаступника АТ "Альфа банк" про заміну правонаступника з АТ "Альфа банк" на АТ "Сенс Банк".

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 15 лютого 2023 року заява представника АТ "Сенс Банк" про заміну сторони позивача задоволена. Здійснено заміну сторони позивача у порядку процесуального правонаступництва по цивільній справі за позовом АТ "Альфа банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на Акціонерне товариство "Сенс Банк".

У судове засідання 05.10.2023 року з`явився представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 просив суд відкласти слухання справи для ознайомлення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно. В матеріалах справи наявна заява в якій представник просив провести слухання справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Розгляд справи відкладено на 01.11.2023 року.

05.10.2023 року на електрону адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшло клопотання про долучення доказів: Рішення Третейського суду віл 05.03.2010 року, копія виконавчого напису від 07.11.2019 року, який зареєстрований в реєстрі за №2522, заяву АТ «Альфа банк» про вчинення виконавчого напису від 07.11.2019 року, іпотечний договір від 13.02.2008 року, договір про внесення змін та доповнень №1 до Іпотечного договору від 13.02.2008 року, договір кредиту №08-661/36-514 від 13.02.2008 року, графік погашення мікрокредиту, довідка-розрахунок заборгованості станом на 18.06.2019 року, повідомлення АТ «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.120-153)

До суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому заперечуює проти задоволення позову та просить відмовити.

У судове засідання 01.11.2023 року сторони не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариста «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» , де в п.п. 1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року.

Загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК», а з 10 серпня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (скорочено - АТ «Укрсоцбанк»).

13.02.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», надалі за текстом - «Кредитор» та громадянин України ОСОБА_2 , надалі за текстом - «Позичальник», «Відповідач» уклали Кредитний договір № 08-661/36-514 .

З огляду на вище викладене, Акціонерне Товариство «СЕНС БАНК» є новим найменуванням позивача Акціонерного товариства «Альфа-Банк».

Згідно ч. 1 ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору № 08-661/36-514 від 13.02.2008 року Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 198 000,00 дол.США. (а.с.7).

Свої зобов`язання Позивач виконав, надавши грошові кошти Позичальникові.

Відповідно до Договору, Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

Тому в позовній заяві просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 08-661/36-514 від 13.02.2008 року у розмірі 173 139,07 грн. з яких складається сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 61 368,40 грн, сума заборгованості інфляційними витратами 111 770,66 грн. та судові витрати 2597,09 грн.

Розглядаючи вказану справу, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «СЕНС БАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

На а.с.23 міститься розрахунок 3% річних на суму заборгованості згідно рішення суду за кредитним договором№ 665/Ф03.14/75 від 02.04.2008 року, за період з 26.10.2019 р. по 26.10.2022 р., яка становить 23 194,02 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 848 172,73 грн.

Відповідно до п.62,63 Постанови Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75«Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України», Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати заборгованості розраховану на підставі ч.5 ст.625 ЦК України та пунктів Кредитного договору за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 08-661/36-514 від 13.02.2008 року, яка становить 173 139,07 грн. з яких складається сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 61 368,40 грн, сума заборгованості інфляційними витратами 111 770,66 грн. у добровільному порядку, ухилявся від участі у розгляді справи і жодних заперечень щодо позову суду не надав, тому суд вважає за необхідне, задовольнити позовні вимоги, стягнувши з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у сумі 173 139,07 грн.

У силу ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача в користь позивача, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь АТ «СЕНС БАНК» 2 597,09 грн. сплаченого позивачем судового збору (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 509, 526, 530, 549-551, 624, 625-628, 633 634, 638, 1048-1050,1054-1056 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 4, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (, адреса: м.Київ, вул.Велика Васильківська, 100) заборгованість за кредитним договором №08-661/36-514 від 13.02.2008 року, по відсотках за ставкою 3% у розмірі 173 139,07 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» судовий збір у розмірі 2 597,09 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Б.Свячена