РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023

Справа № 522/15527/22

Провадження № 2/522/5442/22

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Ярема Х.С.

при секретарі судового засідання - Кніш Д.А.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянув у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом ОСОБА_1

до 1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька.

ВСТАНОВИВ:

1.14.11.2022 ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

2.Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі по 2 000 грн. щомісячно з кожного, починаючи з дати звернення до суду з цим позовом до зміни матеріального та сімейного стану сторін.

3.01.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

4.19.04.2023 відповідачів подали відзив на позов.

5.26.04.2023 позивач подав відповідь на відзив.

6.09.05.2023 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

7.Представник відповідачів в судове засідання не з`явилися, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечує повністю, а ОСОБА_2 визнає в частині стягнення з неї 500 грн.

8. ОСОБА_1 звернення до суду обгрунтовує тим, що він особою непрацездатного віку, яка потребує утримання за рахунок дітей, потребує кращого матеріального забезпечення. Він є пенсіонером (71 рік) та отримує пенсію 2 600 грн. Іншого доходу немає. Наразі проживає сам в комунальній квартирі, але в квартирі крім нього зареєстровано ще чотири особи (дружина, двоє дітей та онук). Вони не приймають участі в сплаті комунальних послуг, а він не має можливості самостійно сплачувати послуги, внаслідок чого є велика заборгованість. Крім того, в квартирі немає газопостачання, а встановлення лічильника коштує 4 000 грн. В 2019 році ОСОБА_1 звертався за отримання адресної допомоги від держави, але йому було відмовлено, у зв`язку з наявністю повнолітніх дітей. Також звертався за наданням адресної допомоги на лікування та зубопротезування, але йому було відмовлено через неподання довідки про доходи повнолітніх дітей. Вважає, що він знаходить на межі бідності, а діти мають можливість та обов`язок йому допомагати. Так, син працює поваром в ресторані та отримує дохід. Донька має у власності квартиру, яку здає в оренду.

9.При цьому, він як батько майже 20 років не спілкується з дітьми, вони йому не допомагають.

10.Відповідачі проти позову заперечували. Вважають, що відповідно до ст. 204 СК України діти можуть бути звільнені від обов`язку утримувати батьків, якщо доведуть, що вони ухилялись від виконання своїх батьківських обов`язків. Протягом усього життя з батьком є нестерпним для усіх. Він ніколи не був турботливим батьком, не любив як дітей, в силу того, якою особистістю він являється за характером, також є агресивним, зловживав спиртними напоями. Його, крім нього самого, ніхто не цікавив. Завдяки матері діти виросли та утримувались нею. Навіть з 12 років донька проживала з сусідкою та її сином, довічно доглядала за ними, а вони за це залишили їй у власність після смерті квартиру. Таке рішення вони прийняли разом з матір`ю, яка також допомагала їй в утриманні. Потім в цій квартирі проживала мати, оскільки проживання разом з батьком є нестерпним. Отже, квартиру в оренду вона не здає. Навіть, незважаючи на те, що мати з онуком на час війни зараз знаходяться за кордоном. Дійсно в силу важких образ, ставлення до них, завданих батьком протягом життя й по теперішній час, вони не спілкуються з ним. Одним із таких проявів зневаги та нелюбові до дітей являється те, що так як він їх обзивав так і в силу своєї злоби написав на фотокартках дітей, на паспорті та викинув. Він конфліктує з усіма, зокрема, сусідами, внаслідок чого навіть відносно нього навіть розпочато кримінальне провадження за ст. 125 КК України.

11.Також відповідачі не погоджуються з тим, що матеріальний стан батька є таким, що потребує утримання. Він отримує пенсію (2 600 грн.), що покриває мінімальний прожитковий мінімум, який встановлено державою для осіб, що втратили працездатність (2 093 грн.). Крім того, позивачеві не було відмовлено у отриманні адресної матеріальної допомоги, а лише роз`яснено порядок подачі відповідних документів для її призначення. Незважаючи на те, що йому 71 рік, він є абсолютно здоровим.

12.Щодо стосується сплати комунальних послуг, то батько ніколи ці послуги й не сплачував. Всі послуги сплачувала мати ОСОБА_4 з свого банківського рахунку. Крім того, донька з 2021 року не прописана в цій квартирі.

13.Доводи про те, що йому відмовлено в наданні державної адресної допомоги лише тому, що він має повнолітніх дітей є безпідставними, оскільки йому було роз`яснено, які документи слід подати (довідки про доходи дітей), а далі батько сам просив не розглядати його заяву.

14.Матеріальне становище відповідачів не дозволяє їм нести додаткові витрати на утримання батька, оскільки ОСОБА_3 не працює офіційно, має іноді заробітки, має на своєму утриманні неповнолітнього сина. ОСОБА_2 також не працює, перебуває на утриманні чоловіка, має у власності квартиру, отриману за договором довічного утримання, яку й надає для проживання матері.

Судом встановлені такі фактичні обставини справи.

15. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є батьком ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

16.На підставі ордеру № 043606, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради народних депутатів, ОСОБА_1 разом з членами сім`ї проживає в квартирі АДРЕСА_1 .

17.Згідно з довідкою № К1-227369-ф/л від 23.10.2020, виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради в квартирі, зареєстровані: ОСОБА_1 з 1982; ОСОБА_4 (дружина з 1982); ОСОБА_2 (донька з 2000); ОСОБА_3 (син з 2005); ОСОБА_5 (онук з 2019).

18.З копії паспорта ОСОБА_2 вбачається, що з 2021 вона зареєстрована з іншою адресою та знята з попереднього місця реєстрації.

19.Згідно з довідкою УПФ в м. Одесі ОСОБА_1 отримує пенсію станом на 2023 рік в розмірі 2 600 грн., в 2022 рокі отримував 2 500 грн.

20.Згідно з довідкою № 1699 від 08.11.2022, виданою Управлінням соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси, ОСОБА_1 ніяких видів допомоги не отримував, не перебуває на обліку.

21.Листом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 14.12.2021 № 03-х-918/2,3 о/в на звернення ОСОБА_1 від 06.01.2021 про надання адресної допомоги на лікування та проведення зубопротезування, рекомендовано надати довідки про доходи його дітей. На підставі заяви ОСОБА_1 від 03.12.2021 він просив не розглядати його звернення від 06.01.2021.

22.Листом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.07.2019 №К-1906 на звернення ОСОБА_1 про надання адресної матеріальної допомоги, прийнято рішення про відмову у наданні допомоги через наявність зареєстрованих та фактично проживаючих з ним членів сім`ї, які мають у власності інше нерухоме майно, крім майна у якому зареєстровані і фактично проживають.

23.Особові рахунки для сплати комунальних послуг відкриті на ім`я ОСОБА_1 .

24.Згідно роздруківки з «Притват24» на ім`я ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ) відкрито рахунок НОМЕР_1 . Саме із зазначеного рахунку за період з 01.10.2018 по 01.06.2021 сплачено комунальні послуги за квартирі АДРЕСА_1 .

25.Згідно з квитанцією про сплату послуг газопостачання станом на 01.12.2022 є заборгованість 5 177,44 грн.

26.Згідно з довідкою з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 05.04.2023, ОСОБА_2 не має доход3у.

27.За договором довічного утримання від 17.04.2007, укладеним з ОСОБА_7 , у власність ОСОБА_2 передано 245/1000 частин квартири АДРЕСА_2 .

28.За договором довічного утримання від 21.07.2010, укладеним з ОСОБА_8 (син ОСОБА_7 ) у власність ОСОБА_2 передано 276/1000 частин квартири АДРЕСА_2 .

29.Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.04.2023, дані щодо наявності права власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутні.

30.Згідно з даними ГУ ДПС в Одеській області інформація щодо джерел та сум доходів отриманих за період 1 квартал 2021 по 4 квартал 2022 ОСОБА_3 відсутня (а.с.166).

31.Згідно з даними ГУ ДПС в Одеській області інформація щодо джерел та сум доходів отриманих за період 1 квартал 2021 по 2 квартал 2022 ОСОБА_2 відсутня.

32.З наявних відповідачами ксерокопій фотографій та паспорта ОСОБА_2 на них зроблено написи від руки, адресовані сину ОСОБА_9 та доньці ОСОБА_10 - «брехун и вор, воровка с детства, вобла с дурним характером». Батько цього не заперечував, що це він написав і надалі так вважає, хоча й викину на смітник ці дитячі фото, а донька підібрала.

Висновки суду.

Предметом спору є право батька на отримання аліментів на своє утримання з дітей, а його підставами - непрацездатність. Потреба в матеріальному утриманні.

33.Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

34.У Сімейному Кодексі України, а саме частиною 1 статті 202, передбачено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

35.Необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі.

36.Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи.

37.Водночас статтею 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

38.Також обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України).

39.З огляду на зазначене вбачається, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу таких юридичних фактів:

1)походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення);

2)непрацездатність матері, батька;

3)потреба матері, батька в матеріальній допомозі.

40.Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 5.09.2019 у справі №212/1055/18-ц).Тобто, наявність або відсутність офіційного доходу, непрацездатність сина або доньки не можуть бути аргументом на користь звільнення від обов`язку утримувати батьків.

41.Але додатково має правове значення те, що за правилом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

42.Відповідно до частини 1 статті 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов?язку утримувати матір, батька та обов?язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов?язків.

43.Тлумачення статті 204 СК України свідчить, що вона може застосовуватися, якщо встановлено у сукупності такі обставини: (а) непрацездатність матері, батька; (б) потребу матері, батька в матеріальній допомозі; (в) ухилення матері, батька від виконання батьківських обов?язків. Тобто, звільнення від обов?язку утримувати матір, батька може мати місце лише у випадку, якщо такий обов?язок у дочки, сина виник.

44.Отже, умова щодо походження дітей може бути недійсною, якщо батько, зокрема, був позбавлений батьківських прав і ці права не були поновлені. Тоді обов`язок утримувати матір, батька в дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає (п.5 ч.1 ст.166, ч.2 ст.202 СК). Також, така умова не бути мати місця, якщо суд пересвідчиться в свідомому ухиленні матері, батька від виконання батьківських обов?язків.

45.В даному випадку, походження відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (діти) від ОСОБА_1 (батько) не заперечується та підтверджується.

46.Водночас діти, як відповідачі у справі стверджували про ухилення батька (позивача) від виконання своїх батьківських обов`язків.

47.Так, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками".

48.З цього приводу на підставі поданих доказів та наданих пояснень судом з`ясовано, що дійсно протягом усього життя в батька з його дітьми далеко не найкращі відносини.

49.Позивач пояснив, що він як батько майже 20 років не спілкується з дітьми, спілкування й бути не може, з ними немає про, що говорити. Називає дітей «брехунами, ворами» з дитинства. Пояснив, що він навіть так підписував дитячі фотографії, а потім викинув їх на смітник, не сподіваючись, що діти це підберуть. Вони отримали виховання своєї матері, яка є такою ж. Це не його виховання, тому вони виросли не такі як він. Вважає, що повага та любов до дітей тут ні до чого, оскільки вони виросли та живі, значить він їх годував та утримував, і цього достатньо. Визнає, що ситуація між ним та дітьми, дружиною завжди така конфліктна, але з їхньої вини. Його вини, як він думає, немає. Позивач наголошував на тому, що його цікавить сплата комунальних послуг, прописаними в квартирі дітьми. Також він потребує зараз лікування зору, оскільки сусідка бризнула газовим балончиком йому в очі. Вважає усіх «брехунами, ворами».

50.Діти пояснювали, що життя з батьком є нестерпним для усіх. Він ніколи не був турботливим, не любив ні їх, ні маму, в силу того, якою особистістю він являється за характером. Він був і є агресивним, зловживав спиртними напоями. Його, крім нього самого, ніхто не цікавив. Завдяки матері росли та утримувались нею. Навіть з 12 років донька проживала з сусідкою та її сином, довічно доглядала за ними, а вони за це залишили їй у власність після смерті квартиру. Таке рішення вони прийняли разом з матір`ю, яка також допомагала їй в утриманні. Потім в цій квартирі проживала мати, оскільки проживання разом з батьком є нестерпним. Дійсно в силу важких образ, ставлення до них, завданих батьком протягом життя й по теперішній час, вони не спілкуються з ним. Одним із таких проявів зневаги та нелюбові до дітей являється те, що так як він їх обзивав так і в силу своєї злоби написав на фотокартках дітей, на паспорті та викинув. Він конфліктує з усіма, зокрема, сусідами, внаслідок чого навіть відносно нього, навіть розпочато кримінальне провадження за ст. 125 КК України (справа№522/7472/23).

51.Незважаючи на це донька виявила бажання надати аліменти батькові в розмірі 500 грн., оскільки вона сама не працює. Син іншої думки про його обов`язок утримувати батька.

52.Оцінюючи взаємні доводи сторін, що в певній мірі погоджується з доводами відповідачів про те, що батько їм не надавав батьківської любові і турботи, що є важливішим понад будь-які матеріальні речі. Він і сам вважає, що повага та любов до дітей не має значення, головне, що вони якось виросли. Однак, на думку суду, таке у нього ставлення до дітей пов`язано з його особистісними уявленнями про моральні цінності, про життя. Тому більшого та іншого він не спроможний проявити до дітей. Тому, свідомого ухилення від виконання батьківських обов`язків немає.

53.Щодо непрацездатності батька, суд зазначає.

54.При визначенні осіб, які є непрацездатними використовують ч. 3 ст.75 СК, яка регулює право одного з подружжя на утримання й передбачає, що такими є особи, які досягли пенсійного віку, встановленого законом, або особи з інвалідністю. Водночас непрацездатними громадянами є особи, які досягли встановленого ст.26 цього Закону (абз.17 ч.1 ст.1 закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») пенсійного віку (60 років), або особи з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

55.Тобто, досягнення ОСОБА_1 пенсійного віку (повних 71 рік) є підставою вважати позивача непрацездатним.

56.Доказів про те, що він хворіє, має тяжкі недуги не подав.

57.Щодо визначення потреби у матеріальній допомозі, то Верховний Суд у постановах від 28.11.2018 у справі №676/5118/16-ц та від 10.10.2018 у справі №301/160/17 зазначив, що така потреба визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, яке може приносити дохід тощо.

58.Також, Верховний Суд зазначає, що право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом» (постанови від 10.10.2018 у справі №301/160/17, від 16.04.2018 у справі №759/1315/17). Водночас наявність доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, не свідчить про те, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги (постанови Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №212/1055/18-ц, від 26.02.2020 у справі №233/4252/18, від 02.10.2019 у справі №301/1359/16-ц).

59.Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлений з 01.01.2023 в розмірі - 2 093 грн. Розмір пенсії позивача, станом на час розгляду справи складає 2 600 грн. щомісячно, отже перевищує відповідний прожитковий мінімум.

60.При цьому суд бере до уваги те, що позивач намагався останнім часом отримати адресну матеріальну допомогу, і звертався до відповідних комунальних установ. Це суд розцінює як доказ того, що позивач потребує додаткової допомоги.

61.Також суд бере до уваги те, що позивач проживає в квартирі сам, де при цьому зареєстровані ще три особи (дружина, син та онук), що покладає на позивача додатковий обов`язок зі сплаті комунальних послуг.

62.Суду надано докази того, що комунальні послуги за квартиру здійснювала безпосередньо дружина позивача, а не він.

63.Враховуючи те, що позивач є особою непрацездатного віку, немає іншого доходу, крім пенсії, розмір якої є незначним, враховуючи ставлення батька до дітей та дітей до батька, відсутність доказів про поганий стан здоров`я позивача, що вимагає додаткових витрат на лікування, враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 також має утриманні малолітньоого сина, суд дійшов висновку про часткову доведеність у потребі позивача в отриманні матеріальної допомоги. Проте, визначаючи її розмір, вважає, що з врахуванням його доходу та наданих доказів існування у витрат, достатнім та обгрунтованим розміром аліментів буде стягнення з відповідачів по 500 грн. щомісячно з кожного з них.

64.Також безпідставною є вимога позивача про стягнення з відповідачів на його користь аліментів, починаючи з дати звернення до суду з цим позовом до зміни матеріального та сімейного стану сторін, оскільки це не передбачено чинним законодавством, а тому аліменти слід стягувати, починаючи з 14.11.2022 та довічно.

65.Згідно з ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави пропорційно розміру задоволених вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 248,10 грн., тобто по 124,05 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 263-265 України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на його утримання у розмірі по 500 гривень з кожного щомісячно, починаючи з 14.11.2022 і довічно.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 248,10 грн., тобто по 124,05 грн. з кожного.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.07.2023.

Суддя Ярема Х.С.