Справа № 199/5591/23
УХВАЛА

06 липня 2023 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позову до суду, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позову до суду, в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом наступного:

-накласти арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, що належить ОСОБА_3 на підставі на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер:539, виданого 13.11.2018 року, заборонивши розпоряджатись нею та будь-яким способом відчужувати її;

-заборонити будь-яким особам та(або) їх законним представникам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, переоформлення та державну реєстрацію спірного нерухомого майна, в тому числі заборони проведення торгів з відчуження майна, укладення договорів оренди відносно майна, примусового виселення осіб зі спірного майна, вселення осіб до спірного майна, внесення до статутних фондів юридичних осіб щодо квартири вищезазначеної квартири;

-заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема нотаріусам та іншим органам чи особам, які мають право виконувати чи виконують функці державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацю прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі речових прав на нерухоме мано (інші реєстраційні дії) щодо квартири вищезазначеної квартири;

-накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим № :01:707:0029, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 01, що належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер:ННК 992581, р/н1137, виданого 19.10.2018 року, заборонивши розпоряджатись нею та будь-яким способом відчужувати її;

-заборонити будь-яким особам та(або) їх законним представникам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, переоформлення та державну реєстрацію спірного нерухомого майна, в тому числі заборони проведення торгів з відчуження майна, укладення договорів оренди відносно майна, примусового виселення осіб зі спірного майна, вселення осіб до спірного майна, внесення до статутних фондів юридичних осіб щодо вищезазначеної земельної ділянки;

-заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме мано, зокрема нотаріусам та іншим органам чи особам, які мають право виконувати чи виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (інші реєстраційні дії) щодо вищезазначеної земельної ділянки;

-заборонити ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам, у тому числі органам МВС, які здійснюють дії щодо реєстрації транспортних засобів, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду автомобіля марки «БОГДАН», модель А-091, 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що зареєстрований за ОСОБА_3 .

Заяву обґрунтовано тим, що позивач має намір звернутися із позовом до ОСОБА_3 про поділ майна.

Ознайомившись із доводами заяви про забезпечення позову, розглянувши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" N 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ N 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові N 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, не навів правових підстав заявляти вимоги про забезпечення позову саме шляхом накладення арешту на майно. Не надав додаткові документи та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, ураховуючи характер та обсяг позовних вимог, суд вважає за необхідне заяву позивача про забезпечення позову задовольнити частково, що буде достатнім та співмірним заходом забезпечення позову відповідно до позовних вимог до вирішення справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-155, 157, 353, 354 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позову до суду задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії направленні на відчуження в будь-який спосіб наступного майна:

- квартири за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, що належить ОСОБА_3 на підставі на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер:539, виданого 13.11.2018 року;

- земельної ділянки за кадастровим № :01:707:0029, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 01, що належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер:ННК 992581, р/н1137, виданого 19.10.2018 року;

- автомобіля марки «БОГДАН», модель А-091, 2004 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що зареєстрований за ОСОБА_3 .

У задоволенні іншої частини вимог заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає чинності з дня постановлення 06.07.2023 року, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 (три) роки з дня постановлення ухвали.

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання - АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_4 .

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_5 .

Суддя О.О. Богун

06.07.2023