Справа № 163/1454/23
Провадження № 2/163/224/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2023 року місто Любомль

Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Шеремети С.А., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Любомльського відділу Державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області про зняття арештів з нерухомого майна,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивачка просить ухвалити рішення про зняття арешту з нерухомого майна на підставі постанов державних виконавців в рамках виконавчих проваджень № 39297297, №37025599, № 1880760.

Заявлені вимоги обґрунтував тим, що при підготовці документів для оформлення права власності у нотаріуса дізнаась про наявність у Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про арешт усього належного їй майна, накладеного відділом ДВС Любомльського РУЮ в рамках виконавчих проваджень № 39297297, №37025599, № 1880760. Виконавчі провадження за цими виконавчими документами відділом ДВС Любомльського РУЮ завершені на підставі п.2, п. 5, п. 10 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» .

Вивченням змісту позовних вимог і їх обґрунтування доказами встановлено підстави для наступного висновку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається із змісту позовної заяви, арешт на майно позивача було накладено постановами державного виконавця в межах виконавчих проваджень № 39297297, №37025599, № 1880760 по виконанню рішення суду ухваленого а порядку цивільного судочинства.

Отже, правовідносини за змістом позовних вимог ОСОБА_1 стосуються виконавчих проваджень які є завершальною стадією судочинства. Тому, ОСОБА_1 в цій стадіє провадження набула статусу сторони виконавчого провадження боржника, а не позивача, як себе вважає.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначено ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

За приписами ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону України "Про виконавче провадження", в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Положеннями ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 26.09.2019 у справі №607/3894/17.

З огляду на наведені норми та роз`яснення, надані Верховним Судом, суд дійшов висновку, що боржник, на майно якого державним виконавцем накладено арешт, не може звертатися до суду з позовною заявою про зняття арешту з майна, оскільки у судовому процесі він є боржником та законом для нього встановлений інший порядок вирішення такого питання (шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України).

Як вбачається із змісту позовної заяви, арешт на майно позивача було накладено постановою державного виконавця в межах виконавчих проваджень № 39297297, №37025599, № 1880760, тому питання про зняття арешту не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а питання про зняття арешту з майна повинно вирішуватись за скаргою, поданою у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Оскільки заява ОСОБА_1 про припинення обтяження шляхом зняття арешту нерухомого майна підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст.186, 448 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в :

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Любомльського відділу Державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області про зняття арештів з нерухомого майна - відмовити.

Роз`яснити позивачу право на оскарження дій державного виконавця у порядку ст.ст.447-453 ЦПК України.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі надіслати заявникові разом із позовними матеріалами.

Копію позовної заяви з додатками залишити в суді.

На ухвалу протягом 15 днів з дня її складення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Суддя С.А. Шеремета