Справа № 510/963/23 Провадження 2/510/946/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.23 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12.01.2022 року позивач домовилась із ОСОБА_3 , яка діяла в інтересах відповідачки ОСОБА_2 на підставі довіреності від 10.11.2021 р. про купівлю квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим був укладений договір купівлі продажу, який не було посвідчено у нотаріальному порядку. Сторони домовились про усі суттєві умови договору, відбулось повне виконання договору, однак відповідач (її представник) ухиляється від посвідчення укладеного договору купівлі продажу у нотаріальному поряду.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилась, представник відповідача ОСОБА_4 направила до суду заяву про визнання позовних вимог, в якій також просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: нотаріально не посвідчений договір купівлі продажу від 12.01.2022 р., згідно якого ОСОБА_3 , яка діяла на підставі довіреності від 10.11.2021 р. в інтересах відповідачки ОСОБА_2 , продала, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1 ; акт прийому передання за договором купівлі продажу від 12.01.2022 р.; договір купівлі продажу від 28.09.2001 р., укладений на Бесарабській товарній біржі, відповідно до якого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продали, а ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_1 ; рішення Ренійського районного суду Одеської області від 18.10.2017 р. про визнання за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 ; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого 02.07.2018 р. було зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; технічний паспорт на вищевказану квартиру; витяг з реєстру територіальної громади № 2023/001548092 від 20.02.2023 р.; паспорт громадянки РФ ОСОБА_2 , з перекладом на українську мову.

Дослідивши надані докази, судом встановлено, що 12.01.2022 р. позивач домовилась із ОСОБА_3 , яка діяла в інтересах відповідачки ОСОБА_2 на підставі довіреності від 10.11.2021 р. про купівлю квартири АДРЕСА_1 .

В той же день було укладено відповідний письмовий договір купівлі продажу, який не було посвідчено у нотаріальному порядку, однак сторони домовилися, що через 10 днів оформлять договір у нотаріальному порядку. Сторони домовились про усі суттєві умови договору, крім того, відбулось повне виконання договору, а саме представник відповідача передала позивачу у власність нерухоме майно, а позивач передала представнику відповідача обумовлену суму коштів. Таким чином, позивач фактично вступила у володіння нерухомим майном, користується ним з 12.01.2022 р.

Проте, до теперішнього часу договір нотаріально не посвідчений, та квартира не переоформлена на позивача, оскільки відповідачка (її представник) у передбачений договором строк не з`явилася до нотаріусу та до теперішнього часу ухиляється від цього.

Усі спроби та вимоги позивача до відповідачки (її представника) щодо нотаріального посвідчення договору були безрезультатними. Відповідачка (її представник) ігнорує позивача, та безпідставно відмовляється від зустрічі у нотаріуса, та не вживає заходів з посвідчення договору у встановленому порядку.

Таким чином, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом до відповідача за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду докази в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом з тим, між сторонами була досягнута взаємозгода відносно усіх істотних умов договору, оскільки позивач передав продавцю обумовлену суму коштів, а продавець передала позивачу нерухоме майно в натурі та документи на нього.

Згідно норм ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору купівлі продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах, крім того відбулось повне виконання договору, а саме представник відповідача передала позивачу нерухоме майно та документи на нього, а позивач, у свою чергу, передала представнику відповідача обумовлену суму коштів. Позивач прийняла нерухоме майно, фактично вступила у володіння цим майном.

Відповідач жодного разу не висувала вимоги щодо повернення об`єкту нерухомості, не заперечувала проти визнання права власності за позивачем, про що свідчить заява, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачем, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає заможливе задовольнити позовні вимоги.

З врахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 220, 328, 377, 657 ЦК України, ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

2. Договір купівлі-продажу від 12.01.2022 за яким ОСОБА_3 , яка діяла в інтересах ОСОБА_2 , на підставі довіреності від 10.11.2021 р., продала, а ОСОБА_1 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_1 визнати дійсним.

3.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін