КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

28 грудня 2023 року місто Київ

справа № 755/3023/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Ящук Т.І.

перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Гаврилової О.В., повний текст рішення складено 06 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року частково задоволено заяву позивача ОСОБА_2 про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 27 вересня 2023 року подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва по справі №755/3023/23.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме для надання до Київського апеляційного суду оригіналу квитанції про оплату судового збору у розмірі 1610,40 грн. та уточнення дати рішення, яке оскаржує відповідач.

На виконання вимог ухвали апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року, 23 жовтня 2023 року від відповідача ОСОБА_1 на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява, до якої було долучено квитанцію про оплату судового збору від 21 жовтня 2023 року на суму 1620,40 грн. та зазначено, що вона просить скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року.

При цьому, як вбачається з апеляційної скарги, яка була подана 27 вересня 2023 року, відповідач в її описовій частині зазначала про рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року, проте у прохальній частині вказаної апеляційної скарги не вказала, яке саме рішення від якого числа вона просить скасувати.

В заяві, яка надійшла від відповідача на виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2023 року, остання просилаь скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року.

Відповідно до положень чинного процесуального закону в одній апеляційній скарзі не можуть одночасно оскаржуватися два різні процесуальні документи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року продовжено відповідачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме для подання до Київського апеляційного суду апеляційної скарги в новій редакції, яка буде відповідати вимогам ст.356 ЦПК України, в прохальній частині якої уточнити, яке судове рішення оскаржує відповідач. В разі оскарження відповідачем і додаткового рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року, ОСОБА_1 необхідно подати іншу (окрему) апеляційну скаргу, яка повинна відповідати вимогам ст.356 ЦПК України.

Вказану ухвалу відповідач ОСОБА_1 отримала 06 грудня 2023 року в суді апеляційної інстанції, про свідчить розписка.

На виконання вимог ухвали апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року, від відповідача ОСОБА_1 11 грудня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява, в якій остання вказувала, що в її апеляційному зверненні від 27 вересня 2023 року оскаржується рішення Дніпровського районного суду міста Києва по справі № 755/3023/23 від 07 вересня 2023 року. Це прохання було і залишається єдиним.

Зазначала, що на момент її апеляційного звернення 27 вересня 2023 року додаткового рішення Дніпровського районного суду міста Києва по справі №755/3023/23 вона ще не одержала.

Протягом строку на усунення недоліків апеляційної скарги, встановлених ухвалою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року від відповідача ОСОБА_1 інших будь-яких заяв та/або клопотань на виконання ухвали апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року не надходило.

Відповідач ОСОБА_1 не подала іншу (окрему) апеляційну скаргу на додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 вересня 2023 року, яка б відповідала вимогам ст.356 ЦПК України.

Отже, відповідачем ОСОБА_1 вимоги встановлені ухвалою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року не виконані, оскільки останньою не було подано до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу в новій редакції, яка б відповідала вимогам ст.356 ЦПК України, із зазначенням в прохальній її частині дати судового рішення яке нею оскаржується.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Так, прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Крім того, як наголошує у своїх рішенням Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки, недоліки апеляційної скарги встановлені ухвалою суду від 26 жовтня 2023 року в повному обсязі усунуті не були, тому згідно з ст.185 ЦПК України апеляційна скарга підлягає поверненню.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає ОСОБА_1 повторно звернутися з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст.356 ЦПК України.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, ОСОБА_1 має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 серпня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Гаврилової О.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: