Єдиний унікальний номер 142/715/23
Номер провадження 2/142/291/23
У Х В А Л А

(про залишення позовної заяви без руху)

29 грудня 2023 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Нестерук В.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , громадянина Респубіки Білорусь, який зареєстрований: АДРЕСА_2 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , про розірвання шлюбу, з доданими до неї матеріалами, -

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2023 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , громадянина Респубіки Білорусь, про розірвання шлюбу, в якій позивач просить суд розірвати шлюб між Позивачкою - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 та Відповідачем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у найкоротші терміни, без надання часу на примирення, повернути Позивачці дівоче дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 », розглянути позовну заяву у порядку спрощеного позовного провадження.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 11 серпня 2018 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , про що Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві складено актовий запис № 1321. Позивач зазначає, що у подружжя відсутні спільні діти та майно. Позивач посилаючись на ч. 3 ст. 56 СК Сімейного кодексу України та ч. 3 ст. 105 СК України, зазначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Також позивач вказує, що має нагальне бажання розвитку свого особистого життя, у зв`язку з чим надання судом часу на примирення сторін вважає непотрібним та недоцільним. Відповідач є громадянином Республіки Білорусь, не виходить на зв`язок, фактичного спілкування між сторонами не відбувається вже майже два роки, а тому просить суд шлюб між ними розірвати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 грудня 2023 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Нестеруку В.В.

Відповідно до вимог ч. 6-8 ст. 187 ЦПК України, з метою визначення підсудності судом 29 грудня 2023 року було здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до відповіді № 387980 від 29 грудня 2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді № 387989 від 29 грудня 2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відомості про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутні.

Ознайомившись з позовною заявою та долученими до неї документами, суд приходить до висновку, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 4, п. 5 ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява, окрім іншого, повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

В частині 1 ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та долучених до неї документів, а саме копії свідоцтва про шлюб, відповідач по справі ОСОБА_2 являється громадянином Республіки Білорусь.

Згідно положень ст. 497 ЦПК україни підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом може бути визначено за угодою сторін.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Так, частиною першою статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» , зокрема передбачено, що суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача, а також, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території. До такої події можна віднести укладання шлюбу між громадянином України і іноземцем на території України і видання відповідного свідоцтва про шлюб.

Згідно з ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 вищевказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Будь-яких доказів спільного проживання сторін на території України, наявності (або відсутності) угоди, згідно якої сторони передбачили підсудність такої справи (про розірвання шлюбу) судам України або іноземним судам позивачем не надано.

Якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України. Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є (ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Згідно з ч. 2 і 3 ст.60 Закону України" Про міжнародне приватне право" подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» в разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими статтями 27-29 Цивільного процесуального кодексу України

В частині 1 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

В той же час, в ч. 2 ст. 28 ЦПК України зазначено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спільних дітей у сторін немає.

Також у позовній заяві позивачем не зазначено про її стан здоров`я чи про наявності інших передбачених процесуальним законом причин, які б надавали їй право на звернення з позовом саме до Піщанського районного суду Вінницької області за зареєстрованим місцем її проживання.

Крім того, в ч. 10 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Позивачка у позові вказала останнє відоме місце проживання відповідача АДРЕСА_3 , але не долучила до матеріалів справи жодних підтверджуючих документів щодо проживання відповідача за вказаною адресою, зокрема, що відповідач, як громадянин Республіки Білорусь, мав тимчасову реєстрацію в Україні, а отримані судом відомості не підтверджують такого факту.

За таких обставин, відсутність вказаних вище даних унеможливлює зробити висновок про підсудність позовної заяви.

Таким чином, суддя вважає за необхідне звернути увагу позивача на необхідність зазначення в позовній заяві підстав звернення саме до Піщанського районного суду Вінницької області з позовом про розірвання шлюбу за участю іноземного елементу, та за наявності підстав, передбачених ст.ст. 27, 28 ЦПК України, надати докази на їх підтвердження.

Таким чином, враховуючи викладене, суд, відповідно до ст.185 ЦПК України, вважає, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків для приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, зрокрема, надання зазначення позивачем у позовній заяві та надання суду відомостей щодо наявності передбачених процесуальним законом підстав, які б надавали їй право на звернення з позовом саме до Піщанського районного суду Вінницької області за зареєстрованим місцем її проживання.

Якщо позивач у встановлений строк відповідно до ухвали суду не виконає зазначені вимоги, то на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України заява буде вважатися неподаною і буде повернута.

Керуючись ст.ст. 14, 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , громадянина Респубіки Білорусь, про розірвання шлюбу, залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути недоліки, про які вказано в ухвалі суду, у строк не пізніше 10 днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку неусунення зазначених в ухвалі недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Копію ухвали направити позивачу протягом двох днів з дня його складення у рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: