ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м.Суми

Справа №950/262/21

Номер провадження 22-ц/816/796/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

сторони:

позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»

на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 22 березня 2023 року у складі судді Чхайла О.В., ухвалене у м. Лебедин,

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 17 січня 2013 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору перед банком утворилася заборгованість, яка станом на 28 грудня 2020 року становить 86876 грн 76 коп.

Посилаючись на вищевказані обставини, просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 86876 грн 76 коп, з яких: 69343 грн 80 коп заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0 грн 00 коп заборгованість за поточним тілом кредиту, 69343 грн 80 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн 00 коп заборгованість за нарахованими відсотками, 17532 грн 96 коп заборгованість за простроченими відсотками; 0 грн 00 коп заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0 грн 00 коп нарахована пеня; 0 грн 00 коп нараховано комісії та судовий збір у розмірі 2270 грн 00 коп.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 22 березня 2023 року у задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна мотивована тим, що помилковим є висновок суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки суд не звернув уваги на те, що строк перевипущеної відповідачу картки діє до листопада 2022 року включно. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 29 січня 2021 року, тобто до спливу строку позовної давності.

Вказує, що з виписки по картковому рахунку відповідача вбачається використання картки відповідача після її перевипуску у 2019 році.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до апеляційного суду не направила.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову 86876,76 грн не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 17 січня 2013 року відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розмір процентної ставки вказана заява не містить (а.с. 18).

На підтвердження своїх вимог банк додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які відповідачем не підписані (а.с. 19-45).

Також позивачем було надано виписку з рахунку ОСОБА_1 (а.с. 55-69).

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» відповідачу за кредитним договором було надано наступні кредитні картки №№: НОМЕР_1 (дата відкриття 17 січня 2013 року, термін дії 07/16); НОМЕР_2 (дата відкриття 13 серпня 2014 року, термін дії 05/18); НОМЕР_3 (дата відкриття 13 червня 2018 року, термін дії 04/22), НОМЕР_4 (дата відкриття 22 квітня 2019 року, термін дії 11/22) (а. с. 17).

Відповідно до наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 28 грудня 2020 року становить 86876 грн 76 коп, з яких: 69343 грн 80 коп заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0 грн 00 коп заборгованість за поточним тілом кредиту, 69343 грн 80 коп заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн 00 коп заборгованість за нарахованими відсотками, 17532 грн 96 коп заборгованість за простроченими відсотками; 0 грн 00 коп заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0 грн 00 коп нарахована пеня; 0 грн 00 коп нараховано комісії (а.с. 5-15).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК», суд першої інстанції виходив з того, що сторони визначили у кредитному договорі строк його дії по липень 2016 року, позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення заборгованості з відповідача 12 лютого 2021 року, тобто, після спливу встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно достатті 256 ЦК Українипозовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частиною другоюстатті 258 ЦК Українипередбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно достатті 253 ЦК Україниперебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У правовідносинах, в яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, якщо умовами договору визначено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-167цс14 від 12 листопада 2014 року. Аналогічні правової позиції викладені у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 279/476/17, від 17 лютого 2021року у справі № 761/32244/17, від 03 березня 2021 року у справі № 173/436/18.

Враховуючи те, що строк дії останньої перевипущеної картки є листопад 2022 року, банк звернувся до суду із вказаним позовом в межах строку позовної давності.

Окрім того, з виписки по картковому рахунку відповідача вбачається, що останній платіж на погашення заборгованості вона здійснила у червні 2020 року.

Відтак, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про пропуск банком строку позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором є помилковими.

Так, відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Установлено, що 17 січня 2013 року між сторонами укладено кредитний договір у вигляді заяви-анкети.

З виписки за картковим рахунком відповідача вбачається, що у період з 17 січня 2013 року по червень 2020 року ОСОБА_1 користувався кредитними коштами (знімала грошові кошти, поповнювала свою картку, сплачувала комунальні платежі, поповнювала мобільний телефон та інше).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/ від 17 січня 2013 року станом на 28 грудня 2020 року вбачається, що заборгованість відповідача по простроченому тілу кредиту становить 69343 грн 80 коп.

Таким чином, за встановлених обставин отримання ОСОБА_1 кредитних карток та користування кредитними коштами, вона має перед банком обов`язок щодо погашення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 69343 грн 80 коп, тому колегія суддів вважає, що позов у цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками, то слід зазначити наступне.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач за кредитним договором вбачається, що за весь період користування кредитними коштами відповідачу нараховувалися відсотки.

Проте, у анкеті-заяві, підписаної ОСОБА_1 від 17 січня 2013 року, процентна ставка не визначена (а.с. 18).

Витягом з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» та витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, зокрема: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Тарифів та витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (17 січня 2013 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (лютий 2021 року) - тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за простроченими відсотками.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, через порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 69343 грн 80 коп заборгованість за простроченим тілом кредиту . В іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову та апеляційної скарги з відповідача на користь позивача підлягають компенсації понесені судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 1811,88 грн та за апеляційний перегляд справи в розмірі 2717,82 грн.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 22 березня 2023 року скасувати та прийняти постанову.

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 69343 грн 80 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» понесені судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи судом першої інстанції 1811,88 грн та за апеляційний перегляд справи в розмірі 2717,82 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: В. І. Криворотенко

О. І. Собина