Справа № 369/1750/22
Провадження №2-п/369/67/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря Бугайової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача - адвоката Козир Сергія Володимировича про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

26.22.2023 заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задоволено частково.

До суду надійшла заява представника відповідача про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів. В обґрунтування зазначає, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.12.2022 по справі № 369/1750/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі- продажу було частково задоволено позов і стягнуто з Відповідача ОСОБА_2 на користь Позивача ОСОБА_1 авансовий внесок за попереднім договором у розмірі 330 650,00 грн. (триста тридцять тисяч шістсот п`ятдесят грн.00 коп.), інфляційні збитки в розмірі 70 428,45 грн. (сімдесят тисяч чотириста двадцять вісім грн. 45 коп.), суму 3 % за користування грошовими коштами за період з 01.11.2018 року по 31.01.2022 року у розмірі 32 238,38 грн. (тридцять дві тисячі двісті тридцять вісім грн. 38 коп.) та судовий збір у розмірі 4 333,19 грн. (чотири тисячі триста тридцять три грн. 19 коп.).

Крім того 17.04.2023 року розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі № 369/1750/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу Києво-Святошинський районний суд Київської області ухвалив додаткове рішення, яким частково задовольнив заяву та стягнув з Відповідача ОСОБА_2 на користь Позивача ОСОБА_1 три проценти річних за боргом за період з 01.02.2022 по 30.11.2022 у розмірі 8 234,54 грн. (вісім тисяч двісті тридцять чотири грн. 54 коп.) та інфляційні витрати за боргом за період з 01.02.2022 по 30.11.2022 у розмірі 79 718,91 грн. (сімдесят дев`ять тисяч сімсот вісімнадцять грн. 91 коп.).

ОСОБА_2 копії цих судових рішень не отримувала. Представник ОСОБА_2 адвокат Слівенко Вадим Роландович дізнався про ухвалене заочне рішення та додаткове рішення тільки 22.05.2023 під час ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 369/1750/22, того ж дня і отримав копії судових рішень.

В судові засідання, призначені по справі про які Відповідачка дізналася лише після ознайомлення зі справою, остання не могла з`явитись по незалежним від неї причинам, тому що не знала про час та місце їх проведення. Вона дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , і дійсно там проживає, але у зв`язку з тим, що з березня 2020 року під час розповсюдження в Україні коронавірусної інфекція Сомісі-19, в наслідок чого були введений карантин на всій території України Відповідачка проживала на дачі за межами міста Києва, а в подальшому у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та об`явленням військового стану вимушена була виїхати на Західну Україну з метою збереження свого життя та здоров`я. Судові повістки Відповідачці жодного разу не були вручені, повідомлення з пошти також не надходили, тому вона ніяк не могла знати про те, що Позивач подав позовну заяву до суду і що відбувається судовий розгляд. За таких же обставин і причин Відповідачка не подала відзив на позовну заяву.

Таким чином, ОСОБА_2 була позбавлена можливості знати про час і місце розгляду справи, тому що не була повідомлена належним чином. Тому просив визнати причину її неявки в судові засідання та неподання відзиву поважною.

Що стосується заперечення проти позовних вимог Позивача та доказів, якими Відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог Позивача, слід зазначити наступне:

Позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Відповідача, згідно якого просив стягнути з останнього боргу за Попереднім договором у розмірі 330 650,00 гривень; три проценти річних за боргом, які обчислюються з дня його виникнення до дня прийняття рішення у справі, і які станом на день подання позовної заяви складають 32 238,38 гривень; інфляційні витрати за боргом, які обчислюються з дня його виникнення до дня прийняття рішення у справі, і які станом на день подання цієї заяви складають 70 428,45 гривень; моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень; судові витрати, пов`язані зі сплатою судових зборів, у розмірі 4 929,37 гривень.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що 01 вересня 2017 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Попередній договір про укладення договору купівлі продажу квартири, який засвідчено нотаріусом ОСОБА_4 , та зареєстровано в реєстрі із номером 2335 (далі за текстом - «Попередній договір»).

Згідно пункту 1 Попереднього договору, Продавець у строк до 31 жовтня 2018 року зобов`язується передати у власність Покупця з укладенням договору купівлі-продажу, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 29,4 кв.м. в багатоквартирному житловому будинку, збудованому на земельній ділянці площею 0,1002 га, кадастровий номер якої - :03:006:0020, що знаходиться в АДРЕСА_3 .

Предметом попереднього договору є саме укладання у майбутньому основного договору на умовах та у строки, визначені попереднім договором, що кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 635 ЦК України. Визначаючи ж предмет попереднього договору, сторони повинні керуватися саме ст. 635 ЦК України.

Істотною умовою попереднього договору є строк укладання основного договору, який повинен бути зазначений у попередньому договорі.

У попередньому договорі повинні міститися умови про предмет основного договору, а також інші умови, за якими сторони вже досягли згоди, а саме: про ціну, порядок передачі об`єкта, місце та час нотаріального оформлення договору, порядок несення витрат, пов`язаних з нотаріальним посвідченням основного договору і т. ін.

Пунктом 3 Попереднього договору були визначено істотні та інші умови Основного договору, які сторони вважали за потрібне.

Згідно п. 4 Попереднього договору на підтвердження намірів сторін Позивач перерахував на рахунок Відповідача передоплату у вигляді авансу в розмірі 330 650 грн. 00 коп.

Всупереч умовам Попереднього договору, Відповідач не передав у власність Позивача з укладенням договору купівлі-продажу вказану квартир;, як до 31 жовтня 2018 року, так і станом на день подання позовної заяви. Більш того, багатоквартирний житловий будинок, в якій має знаходитися вказана квартира, не побудований та не введений в експлуатацію.

Позивач стверджує, що всупереч умовам Попереднього договору Продавцем не повернуто Покупцю одержану від нього суму авансу. При цьому розшукати Продавця для вручення вимоги про повернення авансу не вдається можливим, оскільки остання за місцем реєстрації не проживає, на зв`язок не виходить, працівники офісу продажів відповідного житлового комплексу її контактів не надають.

Відповідач заперечує проти пред`явленого позову.

Щодо вимоги про повернення боргу за Попереднім договором у розмірі 330 650 гривень.

Згідно умов п. 4 Попереднього договору Позивач мав перерахувати на підтвердження намірів сторін на рахунок Відповідача передоплату у вигляді авансу в розмірі 330 650 гривень. Відповідач стверджує, що не отримувала на свій рахунок грошових коштів, а Позивачем не надано належних та допустимих доказів про здійснення такого перерахування.

У зв`язку з цим, вважаю, що заочне рішення суду підлягає перегляду для реалізації права Відповідача, наданого процесуальним законодавством України, яке охороняється Конституцією та положеннями Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка ратифікована Україною в законному порядку, що надає право людині на справедливий судовий розгляд і законний захист прав.

Враховуючи, що Відповідачку не було повідомлено належним чином про розгляд даної цивільної справи, тому вона була позбавлений можливості подавати свої доводи та заперечення, у зв`язку з чим вважаю, що є підстава для скасування заочного рішення.

Крім того слід звернути увагу суду, що для ухвалення заочного рішення обов`язковою є згода позивача, яка має бути ним чітко виражена. Обов`язком суду є роз`яснити позивачу право на розгляд справи у звичайному або в заочному провадженні та відповідні правові наслідки кожного порядку розгляду справи. Право вибору належить позивачеві, а тому, за наявності умов для заочного розгляду справи, але відсутності згоди на це позивача, ухвалення заочного рішення унеможливлене.

ЦПК не передбачає форму згоди позивача, тому її висловлення можливе як в усній, так і в письмовій формі, але згода, яка висловлена в усній формі, має бути зафіксована в журналі судового засідання.

У поданій позовній заяві Позивач просив суд проводити розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача вважає, що саму по собі заяву про розгляд справи за відсутності Позивача не можна розглядати як згоду щодо ухвалення заочного рішення.

Крім того 04.01.2023 представника заявника Андрєєв М.А. подав заяву про ухвалення додаткового рішення.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що особа яка підписала зазначене клопотання є адвокатом, а також зважаючи на те, що довіреність долучена до матеріалів справи не посвідчена нотаріально та видана не адвокату, вважає, що є всі підстави стверджувати що вище зазначене клопотання підписано не повноважною особою. А відтак суд не мав приймати зазначену заяву до свого розгляду.

У зв`язку із вищенаведеним представник позивача просив суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від від 26.12.2022 по справі № 369/1750/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі- продажу.

Переглянути Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.12.2022 по справі № 369/1750/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі- продажу.

Скасувати Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.12.2022 по справі № 369/1750/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі- продажу.

Скасувати Додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.04.2023 по справі № 369/1750/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу.

Призначити справу № 369/1750/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу до розгляду у загальному порядку.

У судове засідання сторони не з`явились. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів- задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 авансовий внесок за попереднім договором у розмірі 330 650,00, 00 коп. (триста тридцять тисяч шістсот пятдесят грн.00 коп.), інфляційні збитки в розмірі 70 428,45 грн. (сімдесят тисяч чотириста двадцять вісім грн.. 45 коп.), суму 3 % за користування грошовими коштами за період з 01.11.2018 року по 31.01.2022 року у розмірі 32 238,38 грн. (тридцять дві тисячі двісті тридцять вісім грн. 38 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4 333,19 грн. (чотири тисячі триста тридцять три грн.. 19 коп.).

У задоволення решти вимог відмовлено.

Згідно ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Форма і зміст заяви про перегляд заочного рішення відповідає вимогам ст. 285 ЦПК України, подана особою, яка має цивільну процесуальну дієздатність, і підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, підстав для залишення заяви без руху, повернення заяви або відмови у прийняті заяви немає.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції ст. 288 ЦПК України сполучника «і» дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Разом із тим, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Заявник в заяві про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України не вказав та не надав жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи, не був врахований судом під час ухвалення заочного рішення.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд немає законних підстав для скасування заочного рішення, отже у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

З приводу скасування додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.04.2023 по справі № 369/1750/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу.

17 квітня 2023 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було ухвалено додаткове рішення відповідно до якого заяву про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Ухвалено додаткове рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за попереднім договором купівлі-продажу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три проценти річних за боргом за період з 01.02.2022 по 30.11.2022 у розмірі 8 234,54 грн. (вісім тисяч двісті тридцять чотири грн. 54 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні витрати за боргом за період з 01.02.2022 по 30.11.2022 у розмірі 79 718,91 грн. (сімдесят дев`ять тисяч сімсот вісімнадцять грн. 91 коп.). У задоволенні решти вимог відмовити.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 5 ст. 270 ЦПК України, додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 285, 287, 288 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Тетяна ДУБАС