Постанова

Іменем України

(додаткова)

07 липня 2023 року

м. Київ

справа № 357/9105/18

провадження № 61-9751св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода»,

відповідачі: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державний реєстратор Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлія Юріївна,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни про визнання договору недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно та припинення права оренди,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» (далі - ТОВ «Олійникова Слобода») у серпні 2018 року звернулося до суду з вищевказаним позовом, який уточнило у процесі розгляду справи, і остаточно просило:

- визнати недійсним договір оренди землі № б/н від 05 березня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» (далі - ТОВ Агрокомплекс «Узин») щодо земельної ділянки площею 2,28 га з кадастровим номером :03:004:0008;

- визнати недійсним договір оренди землі № б/н від 05 березня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки площею 2,28 га з кадастровим номером :03:004:0009;

- скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» (далі - КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав») Мироненко Ю. Ю. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди, індексний номер 40129668 від 15 березня 2018 року 14:21:27 та припинити право оренди ТОВ Агрокомплекс «Узин» на земельну ділянку площею 2,28 га з кадастровим номером :03:004:0008, що виникло на підставі договору оренди землі № б/н від 05 березня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин»;

- скасувати рішення державного реєстратора КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди, індексний номер 40129005 від 15 березня 2018 року 14:03:18 та припинити право оренди ТОВ Агрокомплекс «Узин» на земельну ділянку площею 2,28 га з кадастровим номером :03:004:0009, що виникло на підставі договору оренди землі № б/н від 05 березня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин».

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області рішенням від 01 квітня 2021 року позов залишив без задоволення.

Київський апеляційний суд постановою від 06 вересня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Олійникова Слобода» задовольнив частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2021 року скасував та ухвалив нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Визнав недійсним договір оренди землі № б/н від 05 березня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки площею 2,28 га з кадастровим номером :03:004:0008.

Визнав недійсним договір оренди землі № б/н від 05 березня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин» щодо земельної ділянки площею 2,28 га з кадастровим номером :03:004:0009.

Скасував рішення державного реєстратора КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди, індексний номер 40129668 від 15 березня 2018 року 14:21:27 та припинив право оренди ТОВ Агрокомплекс «Узин» на земельну ділянку площею 2,28 га з кадастровим номером :03:004:0008, що виникло на підставі договору оренди землі № б/н від 05 березня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин».

Скасував рішення державного реєстратора КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю, про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди, індексний номер 40129005 від 15 березня 2018 року 14:03:18 та припинив право оренди ТОВ Агрокомплекс «Узин» на земельну ділянку площею 2,28 га з кадастровим номером :03:004:0009, що виникло на підставі договору оренди землі № б/н від 05 березня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин».

У задоволенні позовних вимог ТОВ «Олійникова Слобода» до державного реєстратора КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю. відмовив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Олійникова Слобода» витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 810 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 23 110,56 грн.

Стягнув з ТОВ «Узин» на користь ТОВ «Олійникова Слобода» витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 810 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 23 110,56 грн.

Короткий зміст постанови суду касаційної інстанції

Верховний Суд постановою від 02 червня 2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Марценюк Л. А. залишив без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року залишив без змін.

Короткий зміст вимог заяви

Від представника ТОВ «Олійникова Слобода» - адвоката Кравця О. І. 15 червня 2023 року до Верховного Суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить визнати поважними причини пропуску ТОВ «Олійникова Слобода» строку на подання доказів на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції, поновити йому цей строк і приєднати докази. Також заявник просить ухвалити додаткове рішення про розподіл понесених товариством судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі та детальний опис наданих послуг і здійснених витрат в процесі надання професійної правничої (правової) допомоги.

Зазначена заява обґрунтована тим, що справа № 357/9105/18 була відсутня у переліку справ, призначених до розгляду Верховним Судом у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду, що публікується на офіційному веб-сайті «Судова влада України», який щотижнево перевіряється представником товариства.

При цьому, станом на 14 червня 2023 року ні ТОВ «Олійникова Слобода», ні його уповноважені представники не отримали копію постанови Верховного Суду від 02 червня 2023 року у цій справі.

Таким чином, зі змістом цієї постанови товариству вдалося ознайомитися лише 14 червня 2023 року (у день відправки цієї заяви).

Ознайомившись із змістом постанови було встановлено, що суд касаційної інстанції не здійснив розподіл понесених позивачем судових витрат.

Водночас, керуючись абзацом 2 частини восьмої статті 141 ЦПК України ТОВ «Олійникова Слобода» зазначило, що надасть суду додаткові докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу Адвокатського об`єднання «Еверліґал» у зв`язку з касаційним оскарженням Тимошенко К. В. судового рішення у цій справі упродовж п`яти днів після ухвалення Верховним судом судового рішення з метою їх подальшого розподілу відповідно до приписів статті 141 ЦПК України.

Представнику товариства не вдалося направити до суду касаційної інстанції цю заяву з вищевказаними доказами у строк, встановлений абзацом 2 частини восьмої статті 141 ЦПК України з незалежних від нього причин, у зв`язку з чим товариство одночасно з поданням цієї заяви просить суд поновити йому цей строк, врахувавши вищевикладене.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Вивчивши заяву ТОВ «Олійникова Слобода» про ухвалення додаткового судового рішення та перевіривши її доводи, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення, задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення та прийняття додаткової постанови.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Колегія суддів вважає клопотання ТОВ «Олійникова Слобода» про поновлення строку на подання доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки наведені ТОВ «Олійникова Слобода» причини пропуску зазначеного у частині восьмій статті 141 ЦПК України строку є поважними.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як установлено в частині другій статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК Україниможна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19), постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) та постанові від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» за заявою № 58442/00, щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04, пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

ТОВ «Олійникова Слобода» на підтвердження понесених ним витратна професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції надало копії:

- додаткову угоду від 29 грудня 2021 року № 21/12/29-1 до договору про надання правової допомоги № 17/02-06 від 01 лютого 2018 року, укладену між ТОВ «Олійникова Слобода» та Адвокатським об`єднанням «Еверліґал»;

- додаткову угоду від 08 листопада 2022 року № 22/11/08-01 до договору про надання правової допомоги № 17/02-06 від 01 лютого 2018 року, укладену між ТОВ «Олійникова Слобода» та Адвокатським об`єднанням «Еверліґал»;

- акта № 22/11/08-01 приймання-передачі наданих послуг від 14 червня 2023 року на суму 18 254,15 грн (підготовка та подання від імені позивача відзиву на касаційну скаргу, заяви про ухвалення додаткового рішення та детального опису наданих послуг у процесі надання професійної правничої допомоги у межах цієї справи);

- рахунку АО «Еверліґал» на оплату від 08 листопада 2022 року № 149 на суму 18 254,15 грн;

- платіжного доручення від 10 листопада 2022 року № 4484 на суму 18 254,15 грн.

15 червня 2023 року до Верховного Суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Марценюк Л. А. надійшла заява, в якій заявник просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу ТОВ «Олійникова Слобода» до 3 000 грн за правову допомогу в суді касаційної інстанції та звільнити ОСОБА_1 від сплати таких судових витрат.

До заяви представник ОСОБА_1 - адвокат Марценюк Л. А. додала відомості із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 22 вересня 2022 року, згідно з якими дохід ОСОБА_1 у січні 2021 року - 2 174,53 грн (соціальні виплати), у лютому 2021 року - 949,89 грн (соціальні виплати), у березні 2021 року - 1 562,21 грн (соціальні виплати); у квітні 2021 року - 750,54 грн (соціальні виплати); у червні 2021 року - 85,08 грн (соціальні виплати); у липні 2021 року - 42,54 грн (соціальні виплати); у серпні 2021 року - 42,54 грн (соціальні виплати); сума доходу у серпні 2021 року - 29 813,67 грн, а сума утриманого податку у серпні 2021 року - 5 366,46 грн (оренда землі ТОВ Агрокомплекс «Узин»); у вересні 2021 року - 42,54 грн (соціальні виплати); у жовтні 2021 року - 729,20 грн (соціальні виплати); у листопаді 2021 року - 1 805,74 грн (соціальні виплати); у грудні 2021 року - 1 709,54 грн (соціальні виплати).

Згідно з довідкою про доходи № 390014, виданою Білоцерківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області, нарахована ОСОБА_1 за періоди з 01 січня до 31 грудня 2021 року пенсія складає 41 676,76 грн (приблизно 3 473,06 грн на місяць).

У заяві представник ОСОБА_1 - адвокат Марценюк Л. А. посилалася на те, що розмір заявлених позивачем витрат перевищує 5 % річного доходу ОСОБА_1 , тобто є неспівмірним та суперечить принципу розумності.

Клопотань про зменшення витрат від ТОВ Агрокомплекс «Узин» на оплату правничої допомоги адвоката не надходило.

Оцінивши доводи сторін, надані ТОВ «Олійникова Слобода» розрахунки і докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи фінансове становище ОСОБА_1 , Верховний Суд вважає, що заява ТОВ «Олійникова Слобода» підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Олійникова Слобода» заявляло чотири позовні вимоги:

1) визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 05 березня 2018 року (до ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин»);

2) визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 05 березня 2018 року(до ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин»);

3) скасувати рішення державного реєстратора КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю.;

4) скасувати рішення державного реєстратора КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю.

За результатами касаційного перегляду справи касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Марценюк Л. А. залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року про визнання недійсними договорів оренди землі № б/н від 05 березня 2018 року та скасування рішень державного реєстратора КП Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Ю. Ю. залишено без змін.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати ТОВ «Олійникова Слобода» на оплату послуг на професійну правничу допомогу у касаційній інстанції складають: 18 254,15 / 2 = 9 127,08 грн (по 9 127,08 грн з ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «Узин»).

Ураховуючи наведені в заяві ОСОБА_1 доводи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (або звільнення від сплати судових витрат) позивача, матеріальний стан ОСОБА_1 , Верховний Суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, стягуваних з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Олійникова Слобода», до 3 000 грн.

Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни про визнання договору недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно та припинення права оренди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» 9 127 (дев`ять тисяч сто двадцять сім) гривень 08 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» 3 000 (три тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. В. Литвиненко А. І. Грушицький Є. В. Петров