Ухвала

27 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 757/24086/14

провадження № 61-7439св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,

треті особи: Головне управління юстиції в місті Києві, Федоришин Олег Петрович , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталія Володимирівна,

розглянув клопотання ОСОБА_5 як представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Головне управління юстиції в місті Києві, Федоришин Олег Петрович , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталія Володимирівна, про визнання правочинів недійсними, повернення майна, переданого за недійсними правочинами, визнання недобросовісним набувачем та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Головне управління юстиції в місті Києві, Федоришин Олег Петрович , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іващенко Наталія Володимирівна, про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому, уточнивши позовні вимоги у 2017 році, просила визнати недійсною довіреність від її імені на ім`я ОСОБА_6 , посвідчену 09 листопада 2005 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Федоришиним О. П. (далі - приватний нотаріус Федоришин О. П.), за реєстровим номером 19393; визнати недійсними наступні договори дарування нерухомого майна, укладені ОСОБА_4 від імені ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко Н. В. (далі - приватний нотаріус Іващенко Н. В.): договір дарування квартири АДРЕСА_1 за реєстровим номером 652 від 15 червня 2013 року; договір дарування 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 за реєстровим номером 740 від 15 червня 2013 року; договір дарування 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 за реєстровим номером 743 від 15 червня 2013 року; договір дарування 1/3 частки квартири АДРЕСА_4 за реєстровим номером 746 від 16 червня 2013 року; договір дарування 6/100 частки квартири АДРЕСА_5 за реєстровим номером 749 від 16 червня 2013 року; договір дарування 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_6 за реєстровим номером 811 від 28 червня 2013 року; договір дарування 1/2 частки земельної ділянки АДРЕСА_6 за реєстровим номером 814 від 28 червня 2013 року; повернути їй передане за такими недійсними правочинами нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 ; 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 ; 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 ; 1/3 частки квартири АДРЕСА_4 ; 6/100 частки квартири АДРЕСА_5 ; 1/2 частки житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_6 ; 1/2 частки земельної ділянки АДРЕСА_6 , кадастровий номер :04:004:0786; визнати ОСОБА_2 недобросовісним набувачем зазначеного майна, відчуженого за недійсними правочинами.

Справу суди розглядали неодноразово.

Печерський районний суд м. Києва рішенням від 08 вересня 2016 року позов задовольнив частково. Встановив нікчемність довіреності від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_6 за реєстровим номером 19393, посвідченої приватним нотаріусом Федоришиним О. П. 09 листопада 2005 року. Визнав недійсними правочини, укладені від імені ОСОБА_1 ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , посвідчені приватним нотаріусом Іващенко Н. В. : договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 01 червня 2013 року за реєстровим номером 652; договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 від 15 червня 2013 року за реєстровим номером 740; договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 від 15 червня 2013 року за реєстровим номером 743; договір дарування 1/3 частини квартири АДРЕСА_4 від 16 червня 2013 року за реєстровим номером 746; договір дарування 6/100 частини квартири АДРЕСА_5 від 16 червня 2013 року за реєстровим номером 749; договір дарування 1/2 частини житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_6 від 28 червня 2013 року за реєстровим номером 811; договір дарування 1/2 частини земельної ділянки АДРЕСА_6 від 28 червня 2013 року, кадастровий номер :04:004:0786, за реєстровим номером 814. Повернув ОСОБА_1 вказане нерухоме майно. В іншій частині вимог відмовив.

Апеляційний суд м. Києва ухвалою від 02 березня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - Грушка О. О. відхилив. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року залишив без змін.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 31 травня 2017 року касаційну скаргу адвоката Грушка О. О. як представника ОСОБА_2 задовольнив. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року й ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 02 березня 2017 року скасував, справу передав на новий розгляд до суду першої інстанції.

Печерський районний суд м. Києва рішенням від 26 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково. Визнав недійсною довіреність від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_6 , посвідчену приватним нотаріусом Федоришиним О. П. 09 листопада 2005 року за реєстровим номером 19393. Визнав недійсними договори дарування нерухомого майна, укладені ОСОБА_4 від імені ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Іващенко Н. В.; договір дарування квартири АДРЕСА_1 за реєстровим номером 652 від 01 червня 2013 року; договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 за реєстровим номером 740 від 15 червня 2013 року; договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 за реєстровим номером 743 від 15 червня 2013 року; договір дарування 1/3 частини квартири АДРЕСА_4 за реєстровим номером 746 від 16 червня 2013 року; договір дарування 6/100 частини квартири АДРЕСА_5 за реєстровим номером 749 від 16 червня 2013 року; договір дарування 1/2 частини житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами АДРЕСА_6 за реєстровим номером 811 від 28 червня 2013 року; договір дарування 1/2 частини земельної ділянки АДРЕСА_6 , кадастровий номер :04:004:0786, за реєстровим номером 814 від 28 червня 2013 року. Повернув ОСОБА_1 вказане нерухоме майно. В решті позову відмовив. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Київський апеляційний суд постановою від 13 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року - без змін.

Верховний Суд постановою від 18 серпня 2021 року касаційні скарги ОСОБА_4 і ОСОБА_2 задовольнив частково. Постанову Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року скасував, справу передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Київський апеляційний суд постановою від 04 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 листопада 2019 року - без змін.

Верховний Суд постановою від 23 жовтня 2023 року у задоволенні клопотання адвоката Почерняк І. С. як представника ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження у справі відмовив; у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовив; касаційну скаргу адвоката Боровець А. М. як представника ОСОБА_2 залишив без задоволення; рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року залишив без змін.

У листопаді 2023 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_5 як представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 25 495,12 грн за розгляд справи в суді касаційної інстанції.

У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з клопотанням про залишення вказаного клопотання без розгляду у зв`язку з неподанням відповідних доказів протягом установленого процесуальним законом часу.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частини перша, третя статті 58 ЦПК України).

У статті 62 ЦПК України визначено документи, що підтверджують повноваження представників.

У частині четвертій статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з частинами другою, четвертою статті 183 ЦПК України передбачено, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Клопотання про ухвалення додаткового рішення, яке підписане представником ОСОБА_5, не відповідає вимогам частини другої статті 183 ЦПК України, оскільки підписане особою, яка не має права його підписувати.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

У підпункті 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України закріплено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Згідно зі статтею 8 Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У частині третій статі 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Таким чином, з 01 січня 2017 року представництво у Верховному Суді у справах, провадження у яких розпочате після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися адвокатами.

По своїй суті підписання та/або подання клопотання є процесуальними формами реалізації повноважень із представництва, яке має здійснюватися адвокатами.

За відсутності ордера довіреність повинна містити інформацію, що повноваження на представництво в суді надано саме адвокату, а не громадянину.

Зі змісту доданої копії довіреності від 03 серпня 2022 року не випливає, що повноваження з представництва ОСОБА_1 надано саме адвокату ОСОБА_5, тобто довіреність сама по собі не є доказом, що підтверджує повноваження адвоката, а також не свідчить про те, що у відносинах з довірителем ОСОБА_5 як представник за довіреністю виступає у статусі адвоката.

На підставі викладеного, згідно з частиною четвертою статті 185 ЦПК України, клопотання ОСОБА_1 , яке підписане представником ОСОБА_5 , про ухвалення додаткового рішення підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 185, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , яке підписане представником ОСОБА_5 , про ухвалення додаткового рішення повернути без розгляду.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов