ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/563/23 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Гірський Б. О., Дикун С. І.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу № 607/10201/22 за апеляційною скаргою Управління соціальної політики Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2023 року, ухваленого суддею Ромазан В.В., повний текст якого складено 07 квітня 2023 року, у справі за позовом Управління соціальної політики Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів допомоги на дітей,

В С Т А Н О В И В:

у серпні 2022 року Управління соціальної політики Тернопільської міської ради звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку в сумі 26 616,00 грн.

В обґрунтування позову посилаються на те, що 15 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із заявою про призначення допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку. Відповідно до заяви ОСОБА_1 та інших документів, згідно з рішенням Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 19.05.2020 року ОСОБА_1 було призначено допомогу на дітей ФОП із 01.05.2020 по 30.06.2020 у розмірі, по 2 218,00 грн., на кожну дитину щомісяця. Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області здійснено запит щодо надання інформації до яких груп єдиного податку відносились фізичні особи - підприємці, в період із 01.01.2019 по 31.03.2020. Згідно переліку, наданого Головним управлінням ДПС у Тернопільській області № 453/5/19/00-24-02-11-4/3164 від 11.02.2021 ОСОБА_1 належить до третьої групи платників єдиного податку, а також в реєстрі платників єдиного податку не відображено перехід з третьої на другу групу спрощеної системи оподаткування. В результаті виявлення даних порушень Управлінням було складено розпорядження № 92 від 25.02.2021, згідно якого ОСОБА_1 було здійснено переплату допомоги на дітей ФОГІ, які обрали спрощену систему оподаткування та належать до першої або другої групи платників єдиного податку за період з 01.05.2020 по 31.08.2020, та з 01.11.2020 по 31.12.2020 в загальній сумі 26 616,00 грн, яка підлягає до поверненню. 02.03.2021 року ОСОБА_1 було надіслано позивачем повідомлення № 227/13.7, яким повідомлено відповідачку про розмір переплати та рахунок для повернення коштів переплати. Вважають, що відповідачка ОСОБА_1 незаконно отримала допомогу на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку в сумі 26 616,00грн, які підлягають поверненню до бюджету.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2023 року у задоволенні позову Управління соціальної політики Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на дітей відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Управління соціальної політики Тернопільської міської ради просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2023 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначив, що суд, всупереч вимогам законодавства не взяв до уваги, що згідно з Порядком виплати допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку № 329 допомога на дітей виплачується у тому випадку, якщо підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку, та сплатили єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за усі місяці 2019 року, саме належачи до першої або другої групи платників єдиного податку, а не перейшовши на другу групу на момент звернення до Управління.

Таким чином, відповідачка не мала права на таку допомогу, кошти отримані нею є надмірно виплаченими, а тому підлягають поверненню в держаний бюджет.

Окрім того, суд у своєму рішенні неправомірно зазначив про те, що сім`я ОСОБА_1 мала право на отримання зазначеного виду допомоги, оскільки згідно інформації викладеної у листі Головного управління ДПС Тернопільської області № 11063/6/19-00-24-07/16793 від 30.09.2022 року чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_2 також перебуває на обліку в Головному Управління ДПС у Тернопільській області, Тернопільській ДПІ, як фізична особа-підприємець із 16.03.2012 року. Обрана система оподаткування (єдиний податок - друга група) з квітня 2012 року по даний час.

Даний висновок суду є передчасним, оскільки вирішувати питання чи має якась особа право на таку допомогу належить лише органам соціального захисту населення після надання відповідного пакету документів. ОСОБА_2 в Управління соціальної політики із заявою про призначення допомоги для дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку до Управління не звертався, та його право на отримання такої допомоги не вирішувалось.

Відзив на апеляційну скаргу Управління соціальної політики Тернопільської міської ради до суду апеляційної інстанції не поступав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 15 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із заявою про призначення допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку (а.с. 6).

Згідно з рішенням Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 19.05.2020 року, ОСОБА_1 було призначено допомогу на дітей ФОП із 01.05.2020 по 30.06.2020 у розмірі, по 2 218,00 грн., на кожну дитину щомісяця.

Відповідно до інформації, зазначеної у листі ДПІ ГУ ДПС в Тернопільській області від 11.02.2021 року №453/5/19-00-24-02-11-4/3164, ФОП ОСОБА_1 обрала третю групу оподаткування (з 01.01.2019 по 31.03.2020) (а.с. 19).

На підставі даної інформації, Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради, складено розпорядження № 92 від 25.02.2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було здійснено переплату допомоги на дітей ФОП, які обрали спрощену систему оподаткування та належать до першої або другої групи платників єдиного податку за період з 01.05.2020 по 31.08.2020, та з 01.11.2020 по 31.12.2020, на загальну суму 26 616,00 грн., яка підлягає до повернення (а.с. 20).

Як вбачається із інформації, викладеній у листі Головного управління ДПС у Тернопільській області № 11063/6/19-00-24-07/16793 від 30.09.2022 року, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в період з 01.01.2019 року по 31.03.2020 року перебувала на спрощеній системі оподаткування - платник єдиного податку - третя група. Із 01.04.2020 р. - платник єдиного податку - друга група, згідно поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування № К-5565/6 від 12.03.2020 р (а.с. 72).

Згідно з інформацією, викладеній у листі Головного управління ДПС у Тернопільській області № 11063/6/19-00-24-07/16793 від 30.09.2022 року, чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному Управлінні ДПС у Тернопільській області, Тернопільській ДПІ, як фізична особа - підприємець із 16.03.2012 року. Обрана система оподаткування (єдиний податок - друга група) з квітня 2012 року по даний час.

Згідно з витягом з реєстру платників єдиного податку, складеному Тернопільською ДПІ Головного управління ДПС у Тернопільській області, фізична особа підприємець ОСОБА_1 станом на 13.03.2020 року належить до другої групи системи оподаткування.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено недобросовісність відповідача ОСОБА_1 при подачі заяви про призначення допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку, що вплинуло на встановлення їй права на призначення допомоги, у тому числі повідомлення чи зазначення нею недостовірних даних або приховування відомостей щодо цього. Також суд врахував право сім`ї ОСОБА_1 на отримання зазначеного виду допомоги, оскільки згідно інформації викладеній у листі Головного управління ДПС у Тернопільській області №11063/6/19-00-24-07/16793 від 30.09.2022 року, чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_2 також перебуває на обліку в Головному Управлінні ДПС у Тернопільській області, Тернопільській ДПІ, як фізична особа - підприємець із 16.03.2012 року. Обрана система оподаткування (єдиний податок - друга група) з квітня 2012 року по даний час.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одночасно, частиною третьою статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст. 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Так, з метою посилення соціального захисту сімей з дітьми на період вжиття заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, Кабінет Міністрів України постановою № 329 від 22 квітня 2020 року «Деякі питання соціальної підтримки сімей з дітьми» запроваджено на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та на один місяць після дати його відміни виплату допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку.

Умови призначення і виплати допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку (далі - допомога на дітей), визначені у затвердженому вказаною постановою Кабінету Міністрів України Порядку виплати допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку (далі - Порядок).

Пунктом 8 Порядку для призначення допомоги на дітей передбачено, що заявник подає/надсилає органу соціального захисту населення заяву за формою згідно з додатком у паперовій або електронній формі із зазначенням рахунка в установі уповноваженого банку та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені у пунктах 9 і 10 цього Порядку.

У паперовій формі заявник подає такі документи:

-копії свідоцтв про народження дітей або виданих компетентними органами іноземної країни і легалізованих в установленому порядку документів, що засвідчують народження дитини, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України (для дітей віком до 10 років);

-довідку з Пенсійного фонду України про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-7), крім осіб, зазначених в абзацах третьому і четвертому пункту 3 цього Порядку;

-копію документа, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства);

-копію рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади або суду про встановлення опіки (у разі здійснення опіки над дитиною), (п. 9 Порядку).

Відповідно до п. 3 Порядку, допомога на дітей призначається і виплачується фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку, які: сплатили єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за усі місяці 2019 року або протягом усіх місяців 2019 року після державної реєстрації фізичної особи - підприємця; або зареєструвалися як фізичні особи - підприємці у січні - березні 2020 р.; або отримують пенсію за віком, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу та звільнені від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно із п. 14 Порядку, документи, необхідні для призначення допомоги на дітей, розглядаються органом соціального захисту населення протягом трьох робочих днів з дня отримання заяви з усіма необхідними документами. Перевірка належності фізичної особи - підприємця до першої або другої групи платників єдиного податку проводиться органом соціального захисту населення з використанням даних з Реєстру платників єдиного податку.

Відповідно до пункту 15-1 зазначеного Порядку, якщо отримувачем допомоги на дітей приховано відомості або подано недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на призначення допомоги, внаслідок чого було надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення: - визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення допомоги на дітей та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють отримувачу допомоги на дітей про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тлумачення даних статей свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року за наслідками розгляду справи № 545/163/17, у постанові від 13 листопада 2019 року у справі № 332/2805/18, та у постанові від 31 липня 2019 року у справі № 583/168/17.

Слід зауважити, що добросовісність є оціночним поняттям, яке передбачає собою сумлінну, чесну поведінку набувача, відсутність з його боку мети зловживати наданим правом, тоді як недобросовісність, навпаки, може проявлятися у зловживанні правом у власних інтересах та на шкоду інтересам іншій особі, несумлінне ставлення до власних обов`язків тощо, тобто така поведінка має бути умисна та переслідувати конкретну мету.

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 на час подання заяви про призначення допомоги на дітей, а саме 15.05.2020 перебувала на спрощеній системі оподаткування, зокрема платник єдиного податку - друга група, згідно поданої заяви "Про застосування спрощеної системи оподаткування" № К-5565/6 від 12.03.2020, що підтверджується інформацією, викладеною у листі Головного управління ДПС у Тернопільській області №11063/6/19-00-24-07/16793 від 30.09.2022 та витягом з реєстру платників єдиного податку, складеному Тернопільською ДПІ Головного управління ДПС у Тернопільській області, з якого видно, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 станом на 13.03.2020 року належить до другої групи системи оподаткування.

Отже, в діях відповідача нема ознак недобросовісності, а також повідомлення неправдивих даних органу, який здійснив призначення зазначеного виду допомоги.

Крім цього, суд першої інстанції правомірно врахував практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 20 жовтня 2011 року в справі "Рисовський проти України" щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципі "належного урядування" при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном.

Європейський суд з прав людини вказує, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Рисовський проти України", заява № 29979 від 20 жовтня 2011 року)..

Як вище зазначалося, що пунктом 14 Порядку виплати допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям передбачено, що документи, необхідні для призначення допомоги на дітей, розглядаються органом соціального захисту населення протягом трьох робочих днів з дня отримання заяви з усіма необхідними документами. Перевірка належності фізичної особи - підприємця до першої або другої групи платників єдиного податку проводиться органом соціального захисту населення з використанням даних з Реєстру платників єдиного податку.

Отже, дану перевірку органом соціального захисту населення було здійснено і відповідно було прийняте рішення про виплату відповідачу допомоги.

Крім цього, Європейський суд з прав людини зазначає, що вислів "згідно із законом" не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах (рішення у справі Кривіцька та Кривіцький проти України", заява № 30856/03 від 02 грудня 2011 року).

Тому, колегія суддів вважає, що не заслуговують на увагу доводи заявника, що суд, всупереч вимогам законодавства не взяв до уваги, що згідно з Порядком виплати допомоги на дітей фізичним особам - підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку № 329 допомога на дітей виплачується у тому випадку, якщо підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку, та сплатили єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за усі місяці 2019 року, саме належачи до першої або другої групи платників єдиного податку, а не перейшовши на другу групу на момент звернення до Управління, оскільки це є власне трактування позивачем Правил, що суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не наведено обов`язкових умов повернення надмірно виплаченої соціальної допомоги; зокрема не надано суду будь-яких доказів, які б відповідали вищевказаним критеріям щодо їх достатності, належності та допустимості, що підтверджували б наявні ознаки (обставини) навмисного подання саме відповідачем недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання допомоги на дітей фізичним особам-підприємцям, які обрали спрощену систему оподаткування і належать до першої та другої групи платників єдиного податку.

Інші доводи, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування, за наведеними у скарзі доводами, апеляційний суд не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління соціальної політики Тернопільської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлений 06 липня 2023 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

С.І. Дикун