ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2946/23
Провадження №2/477/950/23
УХВАЛА

13 листопада 2023 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А. А. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Засільське хлібоприймальне підприємство» про виплату працівнику належних йому сум при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2023 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з приватного акціонерного товариства «Засільське хлібоприймальне підприємство» () на свою користь: всі суми, що належать їй від роботодавця в день звільнення, а саме 13395,04 грн.; середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців; витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 1500 грн.

Перевіркою заяви та доданих до неї документів встановлено, що вона відповідає не всім вимогам, які висуваються до неї при її подані до суду, передбачені статтями 175-177 ЦПК України.

Відповідно до положень статті 175 ЦПК України позовна заява має містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В матеріалах, доданих до позовної заяви, відсутні будь-які докази оплати позивачем судового збору.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Представник позивача адвокат Шевченко С. В. посилається як на підставу звільнення від сплати судового збору на п. 3 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до постанови Верховного Суду в справі №728/2955/18 від 10 січня 2019 року, починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач просить стягнути всі суми, що належать їй від роботодавця в день звільнення та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Разом з тим, вихідна допомога та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (зокрема, і за час затримки виплати такої допомоги) не належать до структури заробітної плати, тобто не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є іншою заохочувальною чи компенсаційною виплатою, що входить до такої структури (близькі за змістом висновки висловлені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (пункт 34); від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (пункт 60)).

Враховуючи викладене, підстав для звільнення вд сплати судового збору згідно ст.8 Закону України «Про судовий збір», суд не вбачає.

Згідно Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява до суду.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 року становить 2 684,00 грн.

Таким чином, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, фізичною особою має бути не меншою ніж 1 073,60 грн., за кожну вимогу майнового характеру.

Разом з тим, суд зауважує, що позовна заява містить дві позовні вимоги майнового характеру.

За таких обставин, позивачці слід сплатити судовий збір згідно положень Закону України «Про судовий збір», відповідно до зазначеної ціни позову за дві майнові вимоги.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Засільське хлібоприймальне підприємство» про виплату працівнику належних йому сум при звільненні, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня її отримання та роз`яснити, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.А. Саукова