КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2023 року місто Київ

справа № 755/5614/23

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідеал Енерджі Систем» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 03 травня 2023 року про відмову у видачі судового наказу, постановлену під головуванням судді Арапіної Н.Є., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідеал Енерджі Систем» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані житлово-команальні послуги із ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2023 року заявник ТОВ «Ідеал Енерджі Систем» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованостіза житлово-комунальні послуги у сумі 2816,89 грн. та 268,40 грн. витрат на оплату судового збору.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03 травня 2023 року заяву ТОВ «Ідеал Енерджі Систем» відмовлено у видачі судового наказу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, заявник ТОВ «Ідеал Енерджі Систем» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та видати судовий наказ.

В обґрунтування вимог посилався на те, що п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України на який послався суд першої інстанції не має жодного відношення до заяви про видачу наказу, адже предметом наказу є стягнення заборгованості за період січень-березень 2022 року і про це чітко зазначено навіть в самій ухвалі.

Вказував, що відсутність в заяві інформації про особовий рахунок не може бути підставою для відмови у видачі наказу ані за п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, ані за п.1 ч.1 цієї статті, адже до заяви було додано всі документи, передбачені ст.163 ЦПК України.

Зазначав, що ТОВ «Ідеал Енерджі Систем» надало всі належні докази розміру заборгованості ОСОБА_1 за надані житлово-комунальні послуги, у тому числі і копію договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відзиву на апеляційну скаргу заявника до суду апеляційної інстанції не надійшло.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відмовляючи ТОВ «Ідеал Енерджі Систем» у видачі судового наказу, суд першої інстанції, посилаючись на положення п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України виходив з того, що надані заявником документи не є належним та допустимим доказом розміру заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, оскільки на конкретного споживача у підприємства-виконавця житлово-комунальних послуг повинен бути відкритий особовий рахунок.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За змістом статті 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Статтею 165 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу, зокрема, згідно з частиною першою цієї статті визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу;

4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Як вбачається з матеріалів заяви, в ній заявлено вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги у сумі 2816,89 грн.

Зі змісту заяви вбачається, що вона містить вимогу, передбачену п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України та за своїми формою і змістом відповідає ст.163 ЦПК України.

На підтвердження вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги ТОВ «Ідеал Енерджі Систем» до заяви було додано копії: договору №109В/15/82 з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії від 01 листопада 2020 року, укладеного між ТОВ «Ідеал Енерджі Систем» та ОСОБА_1 ; квитанції по сплаті послуг з опалення за березень 2022 року, де зазначено о/рах №2-109-В-82; акт звірки взаємних розрахунків за період з 01 січня 2022 року - 05 березня 2023 року, в якому зазначено, що станом на 05 березня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 2816,89 грн.

Таким чином, оскільки до заяви про видачу судового наказу було додано всі наявні у заявника документи, якими він обґрунтовував свої вимоги щодо стягнення з боржника заборгованості за житлово-комунальні послуги, у суду першої інстанції не було підстав для відмови заявнику у видачі судового наказу.

Слід зазначити, що, суд розглядаючи заяву про видачу судового наказу, за умови заявлення вимоги, передбаченої ст.161 ЦПК України, не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Натомість у подальшому, після видачі судового наказу, боржник у заяві про скасування судового наказу може зазначити про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача (п.5 ч.3 ст.170, ч. 3 ст.171 ЦПК України), що є передбаченою підставою для скасування судового наказу.

Зазначене, суд першої інстанції не врахував, в зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу з посиланням на п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідеал Енерджі Систем» - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 03 травня 2023 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: