РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Добровчан К.Ю.,

з участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, заінтересована особа ОСОБА_2 , в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження її прав, а саме:

1. ???заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці її проживання з нею за адресою АДРЕСА_2 2. ???заборонити наближатися на відстань менше 300 метрів до її місця проживання за адресою АДРЕСА_2 ; 3. ???заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефони переговори з нею та контактувати через інші засоби зв?язку особисто або через третіх осіб. 4. ???заборонити ОСОБА_2 особисто або через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому останньому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 є її рідною донькою, яка проживала з нею. На даний час вони разом не проживають. Вона проживає у житловому будинку АДРЕСА_2 , який належить їй на праві приватної власності. ОСОБА_2 є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 і там же проживає.

Протягом останнього часу ОСОБА_2 з?являється до неї додому у будь-якій порі дня, в тому числі і нічній в стані алкогольного сп?яніння, дебоширить, висловлюється нецензурною лайкою, про що можуть засвідчити свідки, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Домашнє насилля кривдниці стосовно неї є постійними. Так, Рівненським міським судом неодноразово було притягнено ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 20 червня 2023 року, вона двічі викликала поліцію, так як ОСОБА_2 нанесла їй тілесні ушкодження. Вона вважає, що є особою, яка зазнала домашнього насильства, тому змушена просити видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 28 червня 2023 року відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено на 29 червня 2023 року.

В судове засідання 29 червня 223 року з`явилася заявниця. Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. У зв`язку із неможливістю належного повідомлення про дату, час та місце судового засідання, так як телефон останньої був поза межами досяжності розгляд справи відкладений на 06 липня 2023 року.

В судове засідання 06 липня 2023 року з`явилася заявниця. Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про його дату, час та місце, що підтверджується довідкою про доставку sms від 03.07.2023 року, яка міститься у матеріалах справи та телефонограмою, складеною секретарем судового засідання Добровчан К.Ю., про повідомлення ОСОБА_2 про дату та час судового засідання. Письмові пояснення до суду подано не було.

Розгляд справи відкладений на 07 липня 2023 року.

В судове засідання 07 липня 2023 року з`явилася заявниця. Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про його дату, час та місце, що підтверджується довідкою про доставку sms від 03.07.2023 року, яка міститься у матеріалах справи. Письмових пояснень до суду подано не було.

Відповідно до ст. 320-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Керуючись ст. 350-5 ЦПК України та зважаючи на обмежені строки розгляду даної справи, суд вирішив здійснити розгляд даної заяви за відсутності заінтересованої особи, оскільки остання належним чином була повідомлена про розгляд даної заяви.

В судовому засіданні заявник підтримала заяву у повному обсязі, просила суд її задовольнити. Зазначила, що існують реальні ризики завдання шкоди її здоров`ю від насильства від дочки.

Заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що заявниця по справі є рідною матір`ю для заінтересованої особи ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Заявниця вказує, що вона проживає у житловому будинку АДРЕСА_2 , який належить їй на праві приватної власності. ОСОБА_2 є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 і там же проживає. Протягом останнього часу ОСОБА_2 з?являється до неї додому у будь-якій порі дня, в тому числі і нічній в стані алкогольного сп?яніння, дебоширить, висловлюється нецензурною лайкою.

Так, Рівненським міським судом неодноразово було притягнено ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 27.05.2022 року звільнено ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і обмежено усним зауваженням.

Однак, вказане свідчить про те, що ОСОБА_2 було вчинено домашнє насильство щодо своєї матері, проте суд прийшов до висновку про малозначність допущеного позивачем адміністративного правопорушення і звільнив ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обмеживжись усним зауваженням.

Крім того, 20 червня 2023 року, заявниця двічі викликала поліцію, так як ОСОБА_2 нанесла їй тілесні ушкодження.

Також, на розгляді в провадженні Рівненського міського суду перебуває адміністративна справа № 569/11997/23 про притягнення ОСОБА_2 до адмністративної відповідальності.

Тобто, вказані вище обставини свідчать проте, що домашнє насилля кривдниці стосовно ОСОБА_1 є постійним.

Питання видачі обмежувального припису регулюється Цивільним процесуальним Кодексом України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису (ч.1 ст.350-3 ЦПК України).

Згідно з п.п. 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 зазначено, що, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Необхідною умовою для застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що підлягає доказуванню.

З наданих заявницею до суду доказів судом встановлено, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство щодо заявниці за адресою: АДРЕСА_2 , її дії мають ознаки психологічного та фізичного домашнього насильства (образи, штовхання, висловлювання нецензурною лайкою) та є такими, що порушують її психологічну та фізичну недоторканість.

Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства в сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

Крім того, сам факт неодноразового звернення ОСОБА_1 до відділу поліції, з підстав вчинення відносно неї ОСОБА_2 домашнього насильства, складення протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 , які перебували та перебувають на розгляді у суді, свідчать про наявність конфлікту між заявницею та ОСОБА_2 , та підтверджує факт того, що остання вчиняла по відношенню до заявника домашнє насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи надані докази, з огляду на встановлені судом обставини, заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому суд доходить висновку про обґрунтованість заяви.

Суд вважає, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього психологічного та фізичного насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту ОСОБА_1 необхідно застосувати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , яким визначити тимчасові обмеження її прав, а саме:

1. ???заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці проживання ОСОБА_1 з нею за адресою АДРЕСА_2 .2. ???заборонити наближатися на відстань менше 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 ; 3. ???заборонити ОСОБА_5 вести листування, телефони переговори з ОСОБА_1 та контактувати через інші засоби зв?язку особисто або через третіх осіб. 4. ???заборонити ОСОБА_2 особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому останньому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Таким чином, враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, достатнім є встановлення обмежень та заборон для ОСОБА_2 строком на три місяці. Відтак, враховуючи принцип пропорційності, відповідність вимог заявника щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника частині другій статті 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд вважає, що вимоги заяви про видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав підлягають задоволенню частково.

Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

За правилами ч. 3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 89, 263, 265, 273, 350-6, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 строком на три місяці, яким визначити наступні тимчасові обмеження її прав, а саме:

-заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувати в місці проживання ОСОБА_1 з нею за адресою АДРЕСА_2 ;

-заборонити наближатися на відстань менше 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 ;

-заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефони переговори з ОСОБА_1 та контактувати через інші засоби зв?язку особисто або через третіх осіб;

-заборонити ОСОБА_2 особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому останній, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 07 липня 2023 року.

Суддя Н.Г. Кучина