Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/4158/2023 Справа № 641/7958/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2023 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Зелінська І.В., розглянувши матеріали цивільної справи за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Овсяника Сергія Анатолійовича до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 в особі представника адвоката Деркача С. А. до ОСОБА_1 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про встановлення факту проживання і перебування на утриманні, визначення місця проживання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.11.2023 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження.

До суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Овсяника С. А. до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Вирішуючи питання про прийняття зустрічного позову, суддя враховує наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору. В обґрунтування клопотання позивач посилається на пп.б п.2, 3 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Зазначила, що сплата судового збору за подання зустрічної позовної заяви для неї є фактично неможливою, оскільки вона наразі є безробітною.

Розглянувши зазначене клопотання, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовій збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі тому числі за умови якщо позивачами є батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тож відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком і вирішується за клопотанням сторони.

В пункті 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону №3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто, фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру чи звільнення від його сплати повинно бути обґрунтованим. Особа, яка його заявляє, зобов`язана навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Таким чином, заявник має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави вважати за можливе відстрочити такій особі сплату судового збору.

Однак, будь-яких документів, які б підтверджували скрутний майновий стан позивача, відсутність у неї інших доходів - суду не надано, разом з цим, сам факт звернення до суду з даним позовом за обставин, які зазначенні у позовній заяві не є підставою для відстрочення сплати судового збору.

При розгляді вказаного клопотання суд не вбачає достатньо підстав для його задоволення, тобто позивачем не доведено підстав, достатніх для відстрочення сплати судового збору, тому зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.п.2 п.2 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073 грн. 60 коп..

Таким чином, позивач повинна сплатити судовий збір за звернення до суду з вимогою немайнового характеру про визначення місця проживання дитини у розмірі 1073,60 грн. та надати суду докази такої сплати (оригінал квитанції).

Проте позивач не позбавлена можливості повторно звернутись з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, долучивши до нього документи на підтвердження доводів.

Крім того, за змістом п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Крім того, як убачається з прохальної частини пред`явленої позивачем позовної заяви, вона просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водночас не зазначає розмір аліментів ( в частці чи тверда грошова сума) про стягнення яких просить суд. Відтак, зміст пред`явлених ОСОБА_1 позовних вимог є неконкретним.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищезазначене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст.175,177,185,260,261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Овсяника Сергія Анатолійовича до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків зустрічної позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків заяви у встановлений строк, зустрічна позовна заява буде їй повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя -І. В. Зелінська