Провадження № 2/638/6718/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року м.Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Теслікова І.І., розглянувши матеріали позовної заяви Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, -

в с т а н о в и в:

26 грудня 2023 року КП «Харківводоканал» звернувся до суду з позовом, через систему «Електронний суд», яким просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 22500.54 грн.

Також, позивач просить вирішити питання стягнення судових витрат у справі згідно законодавства України.

Одночасно, КП «Харківводоканал» заявлено клопотання про відстрочення позивачу сплату судового збору за подання даного позову до ухвалення судового рішення у справі, яке обґрунтовано тим, що відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення.

Позивач вказує, що КП «Харківводоканал» є єдиним підприємством, яке здійснює водопостачання та водовідведення у м. Харкові, іншої альтернативи водопостачання та водовідведення в місті немає. На даний час підприємство знаходиться у дуже скрутному фінансовому становищі, яке склалося не з вини підприємства, а в наслідок певних об`єктивних обставин та прогалин в законодавстві; одна з головних є невідповідність тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення дійсним витратам. На теперішній час чинні тарифи, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг не відповідають фактичним витратам підприємства та лише частково компенсують їх. Несвоєчасне та не в повному обсязі відшкодування заборгованості в різниці в тарифах призвело до вихолощення обігових коштів підприємства. КП «Харківводоканал» оформлено договори на погашення заборгованості з різниці в тарифах в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість, разом з тим, на даний час Міністерством фінансів України так і не було проведено фінансування, що погіршило фінансове становище підприємства.

Крім того, позивач просив врахувати, що майновий стан КП "Харківводоканал" погіршився у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на територію України, введенням на території України правового режиму воєнного стану, та з урахуванням того, що внаслідок воєнних дій та вибухів в Харківській області та в місті Харкові було пошкоджено велику кількість майна підприємства (будівель, трубопроводів, насосних станцій).

На підтвердження наведених у клопотанні обставин, позивачем додано копію листа АТ "Мегабанк" від 24.01.2022 № 06-539 щодо заборгованості КП "Харківводоканал" за кредитними лініями перед АТ "Мегабанк", копію Примірної форми 2 про витрати виробництва та фінансові показники діяльності суб`єктів господарювання від надання послуг централізованого водопостачання за підсумками 9 місяців 2022 року КП "Харківводоканал", копія Меморандуму про взаєморозуміння між КП "Харківводоканал" та Міжнародним Комітетом Червоного Хреста від 24.04.2022, копії витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вивчивши клопотання та додані до нього докази, суд вважає, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» №3674-VI.

Частиною 1 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Наведене узгоджується з вимогами частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як вбачається з правової позиції Великої палати ВСУ від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18, питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Насамперед варто зауважити, що Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.

При цьому, як уже зазначалось, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

За наведених обставин, та враховуючи, що предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання КП «Харківводоканал» про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, та відмовляє у його задоволенні.

Так, згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Представником позивача, в порушення вимог ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Пунктом 1.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на рівні 2684,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином враховуючи коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, та зважаючи на те, що позовна заява подана в електронній формі (2684,00 * 0,8) судовий збір за подання даної позовної заяви немайнового характеру складає 2147,20 грн.

Таким чином, ураховуючи наведені положення та ціну позову, позивачу за подання даної позовної заяви слід сплатити судовий збір у розмірі 2147,20 грн. на наступний рахунок: отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Шевченк/22030101, , рахунок отримувача UA0020653, код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, позивачем до суду направлено копії доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги низької якості, зміст яких неможливо встановити.

Таким чином, позивачу необхідно направити до суду копії доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги належної якості, зміст яких можливо буде встановити.

Відповідно до ч. 1ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.133,136, ч. 2 ст.258,259,260 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання комунального підприємства «Харківводоканал» про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення - відмовити.

Позовну заяву Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, який рахувати з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.І. Теслікова