Справа № 367/9617/21
Провадження №2/367/2178/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

19 червня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Шестопалової Я.В.,

при секретарі судових засідань Балинської О.С.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року позивач звернулась до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує про те, що 19 жовтня 2008 року між Позивачкою ОСОБА_5 , та відповідачем - ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, запис № 2983. ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі із Відповідачем народився син - ОСОБА_6 . Наразі, шлюбні стосунки більше не підтримуються з вересня 2020 р., подружжя проживає окремо один від одного. Після того, як шлюбні стосунки фактично розпались дитина проживає переважно разом з Позивачкою та іноді, на вихідні дні Відповідач забирає дитину до себе, як наслідок на утримання дитини переважно витрачаються кошти Позивачки. Також зазначає, що внаслідок роз`їзду з Відповідачем Позивачка змушена повністю самостійно забезпечувати побут за місцем свого проживання з дитиною, сплачувати самостійно за комунальні послуги, включаючи утримання будинку та прибудинкової території, електроенергію, послуги з водопостачання та опалення, купувати продуктові та промислові товари, одяг, витрати на проїзд дитини з Ірпіня до школи, що знаходиться в м. Буча та назад та інші витрати, які пов`язані з утриманням дитини. Після фактичного припинення шлюбних стосунків Позивачка намагалась домовитись з Відповідачем у позасудовому порядку вирішити питання матеріального забезпечення утримання дитини шляхом укладання відповідного договору у нотаріуса, але Відповідач відмовився від договору. В свою чергу Позивачці відомо, що Відповідач з січня 2016 р. займається підприємницькою діяльністю у сферах консультування з питань комерційної діяльності й керування, державного управління, оптової торгівлі та роздрібної торгівлі, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того, Позивачці відомо, що Відповідач також працює консультантом в іноземній компанії, а саме регіональному представництві «Світового Банку» та має регулярний заробіток та дохід, який дозволяє виділяти грошові кошти Позивачці на утримання дитини. На підставі викладеного просить суд, стягнути щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 , аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_6 1/4 від всіх доходів починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з Відповідача судові витрати.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27.01.2022 року було відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

До суду надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовної заяви з огляду на наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2008 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Ірпінського міського суду 04 червня 2021 року шлюб між ними було розірвано. 3 01 березня 2021 року фактично проживають окремо. З березня 2021 року син ОСОБА_6 фактично проживав з відповідачем, у їх будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Звертає увагу суду на те, що з моменту припинення шлюбних стосунків і до цього часу він несе усі витрати, як батько, по забезпеченню свого сина. Він піклується про його розвиток, оскільки прагне повноцінного його розвитку, враховуючи його інтереси, щоб він зростав всебічно розвинутою особистістю та громадянином України. Зазначає, що твердження позивачки, що син проживає з відповідачем тільки на вихідних є неправдивим, оскільки за його бажанням він проживав з відповідачем і лише періодично перебував у позивачки. Зазначає, що твердження позивачки, про те, що переважно на виховання та розвиток сина витрачаються кошти позивачки, є не тільки неправдивими, а й безглуздими, оскільки відповідач утримує і сина, і позивачку в даний час. З приводу працевлаштування відповідач зазначає, що згідно укладеного договору з лютого 2016 року по травень 2019 року, він працював консультантом з управління Проектом у Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, та з травня 2019 року по теперішній час працює Консультантом з координації у регіонах (з питань реформи системи охорони здоров`я) у Міністерстві охорони здоров`я України. Отже в даний час він має договірні відносини з Міністерством охорони здоров`я України (часткова зайнятість 3 01.07.2021 року до 30 вересня 2022 року). Також наголошує, що на утриманні відповідача знаходяться батьки похилого віку: ОСОБА_8 , 1948 року народження, пенсіонерка та батько ОСОБА_9 , 1939 року народження, пенсіонер та інвалід II групи. На утримання та лікування батьків щомісяця витрачаються значні суми коштів.

Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Крім того, зазначила, що з початком збройної агресії рф проти України, з метою безпеки, вона з дитиною покинула територію України та в даний час разом з дитиною перебувають на території Польщі, а тому не може бути присутньою на судовому засіданні. Додатково повідомила, що відповідач не сплачує їй аліменти на утримання дитини, яка проживає разом з нею, квитанції та інші документи, долучені до відзиву не містять відомостей про сплату аліментів на її ім`я.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, повідомив, що не перераховує кошти позивачці, а відкрив окремий рахунок у Монобанку та туди перераховує кошти, у позивачки немає доступу до даного рахунку. Дана картка знаходиться у дитини. Декілька разів перераховував кошти позивачці, але це не було регулярно. Наразі син разом з позивачкою перебувають у Польщі. Зазначив, що він повністю утримує дитину. Після розлучення позивачка чинить моральний тиск на відповідача.

Представник відповідача заперечувала щодо задоволення позову, вважала його необґрунтованим, оскільки суду не надано доказів, що місце проживання визначено з позивачкою. Крім того, не доведено, що дитина утримується за рахунок позивачки та не встановлено, яка сума витрачається нею на утримання дитини. Також зазначила, що суду надані платіжні документи, які підтверджують, що відповідач повністю утримує дитину.

Дослідивши матеріали справи‚ заслухавши думку учасників справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 19 жовтня 2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, запис № 2983, який розірваний рішенням Ірпінького міського суду Київської області від 04 червня 2021 року.

В шлюбі народилась дитина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №6377 від 13.12.2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку осіб №5598 від 13.12.2021 року, за адресою АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно відповіді Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрацї № 8725/29-21 від 13.10.2021 р. відповідачу за період з лютого 2016 р. по травень 2019 р. було виплачено за надання послуг консультанта згідно договору № IC/7 від 09.02.2016 р. у розмірі 3 073 228,75 грн.: Березень 2016 року - 72 471,47 грн; Квітень 2016 року - 77 873,78 грн; Травень 2016 року - 75 602,72 грн; Червень 2016 року - 75 424,91 грн; Липень 2016 року - 74 447,47 грн; Серпень 2016 року - 74 419,63 грн; Вересень 2016 року - 79 898,93 грн; Грудень 2016 року - 286 089,72 грн; Квітень 2017 року - 270 348,03 грн; Травень 2017 року - 75 339,55 грн; Червень 2017 року - 66 823,81 грн; Липень 2017 року - 78 357,95 грн; Серпень 2017 року - 73 870,75 грн; Вересень 2017 року - 77 245,15 грн; Жовтень 2017 року - 75 938,48 грн; Листопад 2017 року - 80 887,94 грн; Грудень 2017 року - 144 169,07 грн; Березень 2018 року - 177 291,97 грн; Квітень 2018 року - 78 988,70 грн; Травень 2018 року - 78 574,41 грн; Червень 2018 року - 78 366,93 грн; Липень 2018 року - 59 236,86 грн; Серпень 2018 року - 80 600,15 грн; Вересень 2018 року - 85 478,98 грн; Жовтень 2018 року - 84 809,79 грн; Листопад 2018 року - 84 356,50 грн; Грудень 2018 року - 150 359,65 грн; Березень 2019 року - 174 168,50 грн; Квітень 2019 року - 77 545,94 грн; Травень 2019 року - 104 241,01 грн.

Відповідач до відзиву долучив копії квитанцій за 2021 рік та 2022 рік, відповідно до яких він здійснював грошові перекази на банківський рахунок позивачки ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , у графі «Призначення платежу» зазначено «Переказ власних коштів для поповнення картки…». Також долучено копії квитанцій про переказ на рахунок НОМЕР_2 , одержувач ОСОБА_18 . З даних квитанцій не вбачається, що платежі здійснювалися з метою сплати аліментів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до частини 1 - 3 статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

В судовому засіданні судом встановлено, що позивачка з неповнолітнім сином на момент подачі позову були зареєстровані та проживали за однією адресою. За спільною домовленістю між позивачкою та відповідачем, неповнолітня дитина проживала періодично з відповідачем. З початку військової агресії, а саме 25 лютого 2022 року, позивачка з неповнолітнім сином виїхали за межі України у Республіку Польща, де проживають по теперішній час. Між сторонами виник спір щодо утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

З урахуванням положень ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, суд прийшов до висновку, що позивачка має право на отримання аліментів на утримання дитини.

Суд оцінює критично доводи відповідача щодо його повного утримання неповнолітнього сина та регулярної добровільної сплати аліментів на його утримання, оскільки надані відповідачем докази про перерахування коштіву на банківську карту, не дають суду дійти переконливого висновку, що ці платежі є сплатою аліментів позивачу на утримання дитини.

Крім того, сам факт добровільного перерахування грошових коштів на картковий рахунок, відкритий для неповнолітньої дитини, не може бути підставою для відмови у сплаті аліментів тому з батьків, з яким проживає дитина.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ідентифікаційний код: НОМЕР_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ідентифікаційний код - НОМЕР_4 на утримання дитини ОСОБА_6 1/4 від всіх доходів починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави також підлягає судовий збір.

На підставі ст. 180-182, 191 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 141, 263-268 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.12.2021, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Допустити негайне виконання судового рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. за подання до суду позовної заяви про стягнення аліметів.

Повний текст судового рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.В. Шестопалова