Справа №305/949/23
Провадження по справі 2/305/320/23
07.07.2023. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді Марусяк М.О.
секретаря судового засідання Вербещука В.А.,
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 18 липня 2009 року у виконавчому комітеті Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №26. Від шлюбу народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причина розпаду сім`ї - у них з чоловіком відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя та не має взаємопорозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем тривалий час спільного господарства не ведуть та більше року проживають окремо. Чоловік довгий період часу постійно проживає за кордоном і повертатись в Україну наміру не має. Впевнившись в тому, що сім`я розпалася остаточно, відновити її неможливо, просить шлюб укладений між нею та відповідачем - розірвати.
Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_7 від 09.05.2023 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.
05.06.2023, відповідач ОСОБА_4 подав до суду відзив на позовну заяву. У відзиві зазначив, що він заперечує проти позову. Вважає позовні вимоги необгрунтованими і такими що не підлягають задоволенню. Він незгідний з позицією позивачки щодо необхідності розірвання шлюбу. Вважає, що шлюб та сім`я можуть бути збережені, можливості для їх збереження не вичерпані. Звертає увагу суду, що в сім`ї виховується двоє малолітніх дітей, повноцінний розвиток яких, на його переконання, можливий тільки в умовах повної сім`ї. Вважає за необхідне заявити клопотання про надання строку на примирення. На підставі наведеного, просив надати строк на примирення терміном на 6 місяців. У позові просить відмовити.
Ухвалою суду від 07 червня 2023 року провадження у справі зупинено у зв`язку з наданням строку на примирення на один місяць, тобто до 07 липня 2023 року.
Ухвалою суду від 07 липня 2023 року, поновлено провадження у справі.
06.07.2023, представник відповідача ОСОБА_4 , адвокат Губко Владислав Валентинович подав через канцелярію суду заяву, в якій просив призначити сторонам строк для примирення тривалістю два місяця. Заяву мотивує тим, що за час наданого судом строку для примирення, відповідачем вживалися дієві заходи для примирення подружжя і збереження сім`ї. Свої спроби для примирення відповідач розпочав невідкладно, того ж дня коли було винесено ухвалу суду про надання строку для примирення - 7 червня 2023 року він передав подарунок дружині і телефонував вечером о 22 год. 10 хв. Після цього, на регулярній основі, відповідач намагався вийти на контакт з позивачкою за допомогою телефонного зв`язку, інтернет засобів комунікації Viber, Messenger, тощо. Впродовж строку для примирення відповідач з дружиною неодноразово спілкувалися. В ході розмов він пропонував різні виходи з ситуації що склалася, просив про збереження сім`ї. Враховуючи важливість особистого спілкування, відповідач пропонував провести особисту зустріч з дружиною. Для цього висловлював готовність навіть виїхати в іншу країну для зустрічі. Також, відповідач пропонував за його рахунок поїхати разом з дружиною і дітьми на море для відпочинку і зміцнення сім`ї. 23 червня 2023 року засобами поштового зв`язку «Нова пошта», відповідачем на адресу позивачки надіслано офіційного листа з пропозиціями примирення подружжя і збереження сім`ї (копія листа додається). В листі відповідач пояснює свою поведінку, визнає свої помилки, висловлює готовність змінитися задля збереження сім`ї, наводить серйозні аргументи для збереження сім`ї і просить відповідачку дати їхній сім`ї шанс на порятунок. За період строку для примирення відповідач надсилав передачі для сім`ї з різноманітними подарунками для дружини і дітей (зокрема, «Новою Поштою» разом з вищевказаним листом), а також надсилав кошти. Враховуючи вищенаведене, відповідачем вживалися необхідні заходи щодо виконання ухвали Рахівського районного суду від 7 червня 2023 року по справі № 305/949/23 про надання строку для примирення. Разом з тим, попри вжиті ним зусилля, встановлений ухвалою строк для примирення тривалістю в один місяць, відповідач вважає занадто коротким для примирення подружжя і збереження сім`ї. Як і раніше, відповідач вважає, що шлюб і сім`я можуть бути збережені, можливості для їх збереження не вичерпані. У нього збереглися почуття любові та поваги до своєї дружини. Він переконаний, що сім`я не заслуговує на те щоб розпастися, він з дружиною здатні зберегти подружжя і сім`ю. Вважає, що збереження шлюбу сім`ї є можливим і необхідним, насамперед, в інтересах неповнолітніх дітей. З урахуванням проголошеної Конституцією України охорони сім`ї державою, відсутності згоди одного з подружжя (відповідача) на розірвання шлюбу, наявності неповнолітніх дітей, обов`язку суду щодо вжиття заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, заходів вжитих відповідачем для примирення і збереження сім`ї, недостатнього терміну для примирення, наданого судом, відповідач вважає за необхідне через свого представника повторно клопотати про призначення подружжю строку на примирення тривалістю два місяці.
Ухвалою суду від 07.07.2023 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 , адвоката Губко Владислава Валентиновича про надання строку на примирення тривалістю два місяці.
Позивачка, ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що основною причиною розпаду сім`ї, є те що вони досить тривалий час проживали в скандалах. Вони не розуміють одне одного. Відповідач не спілкується з дітьми.. Вважає що примирення не можливе, оскільки чоловік перебуває за межами України та не має наміру повертатися додому. Також звернула увагу суду на те, що відповідач до моменту її звернення в суд з позовом про розірвання шлюбу, сім`єю не цікавився та спілкувався з нею тільки з її ініціативи. У зв`язку з наведеним, на розірванні шлюбу наполягає.
Представник позивача, адвокат Олаг О.М. у судовому засіданні зазначив, що наданий судом строк був абсолютно достатнім для примирення подружжя. Однак, відповідач не вжив тих заходів, які очікувала його довірителька, а саме не приїхав додому щоб помиритися з дружиною. У зв`язку з наведеним, просив шлюб між сторонами розірвати.
Представник відповідача ОСОБА_4 , адвокат Губко В.В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав наведених у відзиві. Просить суд відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги відзив на позов, суд, прийшов до наступного висновку.
Згідно частини 1 статті 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 липня 2009 року у виконавчому комітеті Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №26.
Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Поряд з цим, у відповідності до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Із статті 56 СК України вбачається, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.
Позивач, ОСОБА_1 ,на задоволенні позову наполягає. Відповідач, ОСОБА_4 подав клопотання про надання строку на примирення. Однак, у наданий ухвалою суду строк на примирення, сторони не помирилися. Таким чином, враховуючи, що шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не може бути збережений, оскільки зазначені обставини свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача, порушує її особисті інтереси, що має істотне значення.
Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивач ОСОБА_1 , як особа, яка змінила своє прізвище при реєстрації шлюбу, у позовній заяві та в судовому засіданні не зазначила яке прізвище вона бажає залишити собі після розірвання шлюбу, тому суд не має можливості встановити таке.
В силу вимог ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Отже, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Рахівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), для виконання.
Питання про відшкодування судових витрат позивачем та її представником не ставилося.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зареєстрований 18 липня 2009 року у виконавчому комітеті Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №26 розірвати.
Судові витрати залишити за позивачем.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою:АДРЕСА_1 .
Копію рішення суду, після набрання ним законної сили, надіслати до Рахівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), для виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті, чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 10 липня 2023 року.

Головуюча: М.О. Марусяк