У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2023 Справа №607/4034/17

Провадження №4-с/607/26/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

з участю секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №71555738,

ВСТАНОВИВ:

08.05.2023 АТ «УКРСИББАНК» через свого представника звернулося в суд із скаргою на рішення, дії, бездіяльність Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просить: 1. визнати неправомірною бездіяльність Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у вигляді нездійснення дій щодо надсилання Стягувачеві постанови про відкриття виконавчого провадження № 71555738; 2. визнати неправомірною винесену державним виконавцем Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полюхович І.A. постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.04.2023 у виконавчому провадженні № 71555738; 3. скасувати винесену державним виконавцем Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полюхович І.А. постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.04.2023 у виконавчому провадженні № 71555738; 4. визнати неправомірною бездіяльність Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у вигляді нездійснення належним чином дій щодо примусового виконання рішення суду згідно виконавчого листа у виконавчому провадженні № 71555738; 5. зобов`язати Зарічненський відділ державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції усунути порушення прав Стягувача АТ «УКРСИББАНК», допущенні у зв`язку із вказаною бездіяльністю відділу державної виконавчої служби; 6. зобов`язати Зарічненський відділ державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції продовжити примусове виконання рішення у межах виконавчогопровадження № 71555738.

В обґрунтування поданої скарги АТ «УКРСИББАНК» вказує, що на виконанні відділу ДВС знаходилося виконавче провадження № 71555738, в межах якого здійснювалось примусове виконання судового рішення стосовно боржника ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа, що виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 31.08.2020 у справі № 607/4034/17 про стягнення солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 308 131,99 грн заборгованості за кредитним договором № 0 від 09.08.2007 та стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 4621,98 грн судового збору, в рівних частинах, тобто по 1540,98 грн з кожного. У вказаному виконавчому провадженні стягувачу, всупереч статті 28 ЗУ «Про виконавче провадження», не була надіслана постанова про відкриття виконавчого провадження. Також, 26.04.2023 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Підставою для винесення вказаної постанови, стало те, що згідно довідки Укрпошти від 18.04.2023 боржник ОСОБА_1 за адресою вказаною у виконавчому листі не проживає. Скаржник не погоджується із вказаною постановою, оскільки вона є неправомірною, грубо порушує норми ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст.ст. 19, 58, 124 Конституції України та винесена без достатніх для цього підстав, а саме, державним виконавцем не виконано всіх можливих заходів щодо виконання рішення суду. Посилаючись на наведене, просив задовольнити скаргу.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.05.2023 прийнято до розгляду вказану скаргу та призначено її до розгляду. Зобов`язано державного виконавця Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полюхович І.А. надати суду до 19.05.2023 належним чином завірені копію матеріалів ВП №71555738.

08.06.2023 судом зареєстровано письмові пояснення по суті скарги, подані начальником Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з яких вбачається, що скарга є необґрунтованою, безпідставною та не підлягає задоволенню. Так, вказує, що у Зарічненському відділі державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на примусовому виконанні перебував виконавчий лист №607/4034/17, виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 31.08.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 312 753,97 грн. 17.04.2023 на підставі заяви стягувача державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71555738, здійснено виклик боржника та направлено необхідні запити до відповідних реєструючих органів щодо майнового стану, відкритих рахунків, нерухомого та рухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_4 . На виклик державного виконавця боржник не з`явився, про дату, час і місце виклику був повідомлений належним чином. Повідомлення про причини неявки до Відділу не надійшло. Однак, згідно довідки Укрпошти від 18.04.2023 встановлено, що ОСОБА_1 , за вказаною у виконавчому документі адресою, тривалий час не проживає. Крім того, під час виїзду державного виконавця за вищевказаною адресою, у присутності понятих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та, зі слів сусідів було з`ясовано, що боржник в смт. Зарічне не проживає вже декілька років. Місце його проживання чи перебування встановити не вдалося. Згідно відповіді №160043625 від 17.04.2023 Державної фіскальної служби України, у ОСОБА_1 відсутні наявні рахунки, відкриті у банківських установах. Крім того, інформацію щодо будь-яких видів офіційних доходів боржника встановити не вдалося. На підставі відповіді №160043624 від 17.04.2023 Міністерства внутрішніх справ України встановлено, що дані про зареєстровані за ОСОБА_1 транспортні засоби відсутні. Відповідно до інформації №332224387 від 17.04.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту, у боржника відсутнє будь-яке нерухоме майно на яке б державний виконавець міг звернути стягнення. 26.04.2023, з метою забезпечення реального виконання постанови, на підставі пункту 7 частини третьої статті 18, частини другої статті 48 та статті 56 Закону, виконавцем винесено постанови про арешт майна та арешт рахунків боржника. 26.04.2023 постанову про арешт рахунків боржника направлено на виконання до банківських установ. На підставі пункту 5 частини першої статті 37 Закону, 26.04.2023 виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Звертає увагу, що згідно заяви боржника від 25.05.2023 встановлено, що ОСОБА_1 фактично проживав і проживає на даний час за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначену інформацію державним виконавцем було доведено до відома стягувачу в телефонному режимі. Вказує, що виконати рішення суду на території, де боржник тривалий час відсутній, неможливо, а тому виконавчий лист слід пред`являти за підвідомчістю до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Представник скаржника АТ «УКРСИББАНК» в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, із змісту якої вбачається, що скаргу банк підтримує у повному обсязі.

Представник Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд скарги за відсутності державного виконавця на підставі поданих копій матеріалів виконавчого провадження.

Боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, хоча про день та час слухання справи неодноразово повідомлялись у встановленому законом порядку. Зокрема, судом надсилались повістки про виклик до суду на поштову адресу за їх місцем проживання. Про причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.06.2019 у справі №607/4034/17, позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про стягнення боргу за кредитним договором, задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 308 131 грн 99 коп. заборгованості за кредитним договором № 0 (в системі обліку договорів № 0) від 09.08.2007. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та 4 621 грн 98 коп. судового збору, в рівних частинах, тобто по 1540 грн. 98 коп. з кожного. У зустрічному позові ОСОБА_8 до ПАТ «УкрСиббанк» про зобов`язання змінити умови договору, відмовлено.

На підставі вказаного рішення суду 31.08.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було видано виконавчий лист №607/4034/17.

17.04.2023 державним виконавцем Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Палюхович І.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71555738, з примусового виконання виконавчого листа №607/4034/17 виданого 31.08.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області та здійснено виклик боржника ОСОБА_1 .

Лист відділу ДВС із викликом боржника, повернувся із довідкою Укрпошти від 18.04.2023, в якій зазначена причина повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою».

На виклик державного виконавця боржник не з`явився та не зателефонував, причини неявки не повідомив, що підтверджується актом державного виконавця Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Палюхович І.А. від 24.04.2023.

Як вбачається акту державного виконавця від 25.04.2023, виходом державного виконавця Палюхович І.А. при примусовому виконанні виконавчого листа №607/4034/17 виданого 31.08.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за адресою, яка вказана у виконавчому листі, а саме АДРЕСА_2 , у присутності понятих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та, зі слів сусідів, було з`ясовано, що боржник за вказаною адресою тривалий час не проживає.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 17.04.2023 у ВП № 71555738, боржник за податковим номером на обліку в органах ДФС не перебуває.

Відповідно до відповіді Міністерства внутрішніх справ України від 14.04.2023 у ВП № 71555738, у даних МВС відсутні відомості про зареєстровані транспортні засоби за боржником ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як слідує з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №334387409 від 02.06.2023, у боржника ОСОБА_1 відсутні відомості про зареєстроване нерухоме майно.

26.04.2023 постановами державного виконавця Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Палюхович І.А. у ВП № 71555738, накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та на грошові кошти останнього, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено та належать боржнику.

Постановою державного виконавця Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Палюхович І.А. у ВП № 71555738 від 26.04.2023, повернуто стягувачу виконавчий лист №607/4034/17 виданий 31.08.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 308 131 грн 99 коп. заборгованості за кредитним договором № 0 (в системі обліку договорів № 0) від 09.08.2007 та стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та 4 621 грн 98 коп. судового збору, в рівних частинах, тобто по 1540 грн. 98 коп. з кожного, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 ЗУ України «Про виконавче провадження».

Як вбачається із змісту даної постанови, державним виконавцем встановлено, що згідно довідки Укрпошта від 18.04.2023, ОСОБА_1 , за адресою, що вказана у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 не проживає.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, прийшов до висновку що скарга підлягає до задоволення частково з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

В силу ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Із змісту частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», вбачається, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження повинна була надіслана виконавцем стягувачу рекомендованим поштовим відправленням.

У поданій скарзі скаржник стверджує, що постанова про відкриття виконавчого провадження йому не була надіслана.

Суд зауважує, що такі доводи скаржника не спростовано органом виконавчої служби, оскільки не надано доказів надіслання стягувачу АТ «УКРСИББАНК» постанови про відкриття виконавчого провадження №71555738 від 17.04.2023 рекомендованим поштовим відправленням, відтак суд приходить до висновку, що державний виконавець Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не виконав вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно пункту 5 частини першої статті 37 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника юридичної особи, місце проживання, перебування боржника фізичної особи.

Відповідно до інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 із змінами та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 р. за №489/20802, виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Повертаючи виконавчий документ стягувачу, державний виконавець виходив із того, що згідно Укрпошта від 18.04.2023, ОСОБА_1 , за адресою, що вказана у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 не проживає.

Однак, суд вважає, що такі висновки в оскарженій постанові є передчасними, виходячи із наступного.

Із моменту звернення у належний спосіб до органів виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, стягувач має право розраховувати, що компетентний орган здійснить всі можливі заходи для виконання постановленого судового рішення, що набрало законної сили. Повернення ж виконавчого документу стягувачу має здійснюватися у виключних випадках, передбачених статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що державний виконавець в повній мірі не виконав своїх обов`язків у виконавчому провадженні, не в повній мірі використав всі надані йому повноваження для з`ясування місце проживання, перебування боржника фізичної особи.

Так, відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон), місце перебування місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Пунктами 4 та 12 частини першої статті 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», передбачено, що декларування місця проживання особи - повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади; реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою: 1) створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом; 2) ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою; 3) використання знеособлених даних реєстрів територіальних громад для обґрунтованого розроблення органами державної влади та органами місцевого самоврядування програм економічного і соціального розвитку адміністративно-територіальних одиниць, визначення правомочності зборів жителів територіальної громади, для статистичних, наукових та інших потреб у визначених законом та актами Кабінету Міністрів України випадках.(стаття 3 Закону)

Згідно статті 4 Закону, особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування). Частиною п`ятою статті 5 Закону передбачено, що громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.

У матеріалах справи відсутні будь які відомості того, що державний виконавець вживав необхідних заходів для вставлення зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_1 шляхом звернення до компетентних органів.

Визначення місця виконання виконавчого документа має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон №1404-VIII пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця.

Також суд зауважує, що матеріали справи не містять відомостей про те, що державний виконавець вживав заходів, передбачених статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Суд не бере до уваги посилання державного виконавця на довідку Укрпошти від 18.04.2023, оскільки така не є достатнім та достовірним доказом, який дає підстави для повернення виконавчого документа на підставі пункту 5 частини першої статті 37 Закону.

Окрім цього, суд вважає необґрунтованим покликання державного виконавця на заяву боржника ОСОБА_1 від 25.05.2023, яка надіслана вже після повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки вказана заява не є доказом реєстрації місця проживання боржника, навпаки, вказує, що місце перебування боржника можливо з`ясувати, що виключає повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 5 частини першої статті 37 Закону. Більше того, вказана заява боржника ОСОБА_1 від 25.05.2023 не долучена до матеріалів справи.

Згідно зі ст. 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

В силу ч. 1 ст. 80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до норм ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вищевикладеного, враховуючи викладені вимоги законів та досліджені у судовому засіданні письмові докази, суд приходиться до висновку, що державний виконавець в повній мірі не виконав своїх обов`язків у виконавчому провадженні та не використав всі надані йому повноваження для з`ясування місце проживання, перебування боржника фізичної особи, а тому скарга є обґрунтованою та підлягає до задоволення частково, шляхом визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у вигляді нездійснення дій щодо надсилання стягувачеві постанови про відкриття виконавчого провадження № 71555738; визнання неправомірними дії державного виконавця Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції стосовно винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.04.2023 у виконавчому провадженні № 71555738; скасування постанови державного виконавця Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.04.2023 у виконавчому провадженні № 71555738 та зобов`язання державного виконавця Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції усунути порушення прав стягувача, які встановлені у вказаній ухвалі та продовжити примусове виконання рішення суду у виконавчому провадженні №71555738.

На переконання суду, у даній ситуації слід керуватися інтересами стягувача, оскільки у випадку наявності невиконаного судового рішення, він (стягувач) вправі очікувати від держави вчинення всіх дій, які б наближали його до виконання судового рішення. У цьому сенсі повернення виконавчого документу не вселятиме стягувачеві надію, що Україна як держава робить усе, аби наблизити стягувача до бажаної ним законної мети - виконання судового рішення як стадії реалізації права стягувача на справедливий суд у розумінні Конвенції.

Разом з тим, вимога скаржника про визнання неправомірною бездіяльності Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у вигляді нездійснення належним чином дій щодо примусового виконання рішення суду у виконавчому провадженні та зобов`язання усунути порушення прав стягувача є узагальненою та не містить конкретних випадків бездіяльності державного виконавця, а саме дій, які зобов`язаний був вчинити виконавець, але не вчинив, а тому скарга в цій частині до задоволення не підлягає.

Ккеруючись статтями 260, 261, 352-354, 447-452 ЦПК України суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №71555738, задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у вигляді нездійснення дій щодо надсилання стягувачеві постанови про відкриття виконавчого провадження № 71555738.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції стосовно винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.04.2023 у виконавчому провадженні № 71555738.

Скасувати постанову державного виконавця Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.04.2023 у виконавчому провадженні № 71555738.

Зобов`язати державного виконавця Зарічненського відділу державної виконавчої служби у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції усунути порушення прав стягувача, які встановлені у вказаній ухвалі та продовжити примусове виконання рішення суду у виконавчому провадженні №71555738.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду, в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.07.2023

Головуючий суддяН. Р. Кунець