РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2023 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Губської Я.В.,
при секретарі Мордухович К.Г.,
за участі представника позивача адвоката Ципліцкого Д.О.,
представників відповідача адвокатів Терещенко К.І., Барчук А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування завданої шкоди
02.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив представник позивача в судовому засіданні 10.07.2023 та просив суд стягнути з Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» майнову шкоду в розмірі 121807,53 грн. та понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог згідно експертизи зазнача, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «Porsche Cayenne» 2013 року випуску, р.н. НОМЕР_1 . 24.04.2020 року біля будинку АДРЕСА_1 внаслідок падіння несуче-огороджувальної конструкції балкону квартири АДРЕСА_2 зазначеного будинку пошкоджено вказаний транспортний засіб. Розмір шкоди, заподіяної внаслідок обвалення частини фасаду вказаного будинку на автомобіль «Porsche Cayenne» 2013 року випуску, р.н. НОМЕР_1 з урахуванням уточнень, за висновком експертизи становить 121807,53 грн. По даному факту ОСОБА_1 було подано заяву до Київського ВП ГУ НП в Харківській області. З відповіді начальника Київського ВП ГУ НП в Харківській області від 18.05.2020 вбачається, що заява ОСОБА_1 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення будь-якого кримінального правопорушення. Підстав для внесення даних, які містяться в цій заяві в ЄРДР немає, у зв`язку з чим перевірку по даній заяві припинено. З листа заступника директора Департаменту-начальника Управління комунального майна та приватизації Солошкіна В.М. від 15.05.2020 вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 не є об`єктом комунальної власності територіальної громади м.Харкова. Відповідь НТУ «ХПІ» від 19.05.2020 підтверджує, що житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі НТУ «ХПІ», жодних ремонтних робіт вказаного балкону даного будинку проведено не було. Враховуючи викладене, саме НТУ «ХПІ» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 , а ЖЕК виконує свої обов`язки по утриманню житлового будинку. Крім того, представник вказав, що до моменту затвердження акта про списання будинку АДРЕСА_1 з балансу НТУ «ХПІ», останній є виконавцем комунальних послуг у тому числі й послуги щодо ремонту несуче-огороджувальних конструкцій будинку, ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, ремонту конструктивних елементів будинку. Крім того, з відповіді УПП в Харківській області ДПП від 18.05.2020 вбачається, що в період з 23.04.2020 по 24.04.2020 відносно ОСОБА_1 адміністративних протоколів за порушення правил паркування транспортного засобу не зареєстровано. Враховуючи викладене сторона позивача звернулась до суду з вказаним позовом.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Божко В.В. від 07.09.2020 відкрито загальне позовне провадження.
05.10.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що у складі НТУ «ХПІ» знаходиться структурний підрозділ ЖЕК, який виконує послуги по утриманню будинку АДРЕСА_1 відповідно до вимог діючого законодавства України та переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, мінімально необхідних для забезпечення санітарно гігієнічних вимог проживання та перебування в приміщеннях згідно рішення виконавчого комітету ХМР від 02.08.2017 №497 та наказу НТУ «ХПІ» від 15.08.2017 №398 ОД. У додатку 2 до наказу від 15.08.2017 №398 ОД наведено найменування послуг, згідно яких відповідач не здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального та поточного ремонтів. Вказав, що діючим законодавством (ч.2 ст. 382 ЦК України) передбачено не тільки право, а й обов`язок мешканців житлових будинків утримувати будинки та прибудинкові території самостійно, за власний рахунок. Враховуючи викладене, твердження позивача щодо тих обставин, що оскільки відповідач є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 , а тому повинен надавати послуги з управління, ремонту майна не відповідає дійсності. Так, в 2017 році відповідач намагався провести державну реєстрацію права власності господарського відання, форма власності:державна на житловий будинок АДРЕСА_1 , проте за результатами розгляду заяви прийнято рішення про відмову в реєстрації. Отже квартири знаходяться у приватній власності співвласників зазначеного житлового будинку. Крім того, позивач вказує, що матеріальна шкода заподіяна внаслідок падіння несуче-огороджувальних конструкцій балкону квартиру АДРЕСА_2 зазначеного будинку, проте, відповідальність за нанесення матеріальної шкоди внаслідок падіння несуче-огороджувальних конструкцій балкону квартири покладається на власника квартири, до загальної площі якої входить балкон. Крім того, розмір майнової шкоди позивач обґрунтовує лише рахунком на оплату №538 від 28.04.2020, виданого ПП «Престиж Автомоторс». При цьому позивач не надав доказів на підтвердження понесення ним витрат у сумі, що дорівнює ціні позовних вимог. Позивачем не проведено незалежну оцінку майна та не надано звіту про оцінку майна, яким визначена реальна вартість пошкодження транспортного засобу. Станом на 29.09.2020 транспортний засіб, власником якого є позивач без наявних пошкоджень, які були зафіксовані на фотографіях, оскільки позивач відремонтував автомобіль, то не надано доказів, що ним витрачено на ремонт 172819,99 грн. Представник вказує, що відсутні докази, які б підтверджували факт протиправної бездіяльності відповідача , його вини в настанні шкідливих наслідків для автомобіля позивача, причинно -наслідкого зв`язку між такою бездіяльністю та наслідками, що настали. Всі обставини заподіяння матеріальної шкоди ґрунтуються лише зі слів позивача.
15.10.2020 до суду надійшло клопотання позивача про призначення судової авто товарознавчої експертизи, про залучення третьої особи.
Також, 15.10.2020 до суду надійшла відповідь на відзив сторони позивача. Представник посилався на те, що НТУ «ХПІ» є виконавцем комунальної послуги будинку АДРЕСА_1 в розумінні ЗУ «Про житлово комунальні послуги». Вказав, що включення до кошторису витрат на поточний ремонт конструктивних елементів будинку, елементів зовнішнього упорядження та іншого спільного майна є обов`язковим. Той факт, що відповідач не здійснює розрахунок коштів, необхідних для своєчасного капітального і поточного ремонтів не звільняє його від такого обов`язку, а навпаки, свідчить про порушення відповідачем вимог законодавства в сфері житлово-комунальних послуг. Крім того, відповідач надає лише один додаток №2 до наказу №398ОД, не надаючи інших, зокрема попередніх, які є невід`ємними частинами. Посилався на те, що здійснення поточного ремонту спільного майна будинку АДРЕСА_1 є обов`язком відповідача. Таким чином, відповідач, діючи умисно та не включаючи тарифу витрати на поточний ремонт спільного майна, намагається перекласти цей тягар та відповідальність на співвласників квартир будинку, що є неприпустимим. Також, відповідач помилково вважає, що поточний ремонт несуче-огороджувальної конструкції балкону має нести власник кв. АДРЕСА_2 .
22.10.2020 до суду надійшли заперечення відповідача. Представник вказав, що відповідач не є прибутковою організацією, основною діяльністю якої є вища освіта. Висновок позивача не відповідає нормам ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Перелік послуг, які надає відповідач затверджені рішенням виконавчого комітету ХМР від 02.08.2017 №497. До відзиву відповідачем надано Наказ НТУ «ХПІ» від 15.08.2017 №398ОД «Про встановлення тарифів на послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій НТУ «ХПІ» та додаток №2 до цього наказу. Надання інших доказів до вказаного наказу відповідач вважає недоцільним, оскільки в цих додатках встановлено перелік послуг для інших житлових будинків. Крім того, зазначив, що рішення співвласників будинку АДРЕСА_1 щодо передачі усіх або частини функцій з управління багатоквартирним будинком НТУ «ХПІ» не приймалось. Роботи з поточного ремонту належать до послуг з утримання будинків і надаються відповідно до укладених договорів на управління багатоквартирним будинком. Передумовою укладення такого договору є рішення співвласників житлового будинку. Такого рішення співвласниками не приймалось та договору на управління з відповідачем не укладалось. Вважають, що мешканці приватизованих квартир повинні нести витрати та приводити балкони в належний технічний стан. В даному випадку це є власник квартири АДРЕСА_3 .
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Божко В.В. від 05.01.2021 клопотання сторони позивача задоволено, залучено до участі у справі третю особу ОСОБА_2 , витребувано у КП «ХМБТІ» докази.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Божко В.В. від 13.04.2021 задоволено клопотання сторони відповідача про залучення третіх осіб- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Божко В.В. від 20.05.2021 задоволено клопотання сторони позивача про призначення судової авто товарознавчої експертизи. Провадження у справі зупинено.
22.09.2021 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, з підстав звільнення судді ОСОБА_6 у відставку ,зазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Губської Я.В.
Ухвалою суду від 07.10.2021 поновлено провадження у справі.
Ухвалою суду від 19.11.2021 закрито підготовче провадження у цивільній справі.
07.02.2022 до суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_7 . Так, представник посилалась на те, що балкон не входить до загальної площі квартири, а ОСОБА_2 , як власник, не має нести відповідальність за нанесення матеріальної шкоди внаслідок падіння несуче огороджувальних конструкцій. Таку відповідальність має нести відповідач. Відповідач визнає і не оспорює, що саме ЖЕК, який є структурним підрозділом НТУ «ХПІ» здійснює утримання будинку, а тому саме він повинен нести відповідальність за настання матеріальної шкоди внаслідок падіння несуче-огороджувальних конструкцій. Крім того, з позовної заяви та додатків до неї не вбачається жодних достовірних доказів, що частина невідомої конструкції, яка пошкодила автомобіль є частиною несуче огороджувальної конструкції квартири АДРЕСА_2 .Те, що відсутня частина несуче-огороджувальної конструкції квартири АДРЕСА_2 жодним чином не є підставою для того, щоб вважати, що саме вона пошкодила автомобіль, оскільки така частина могла бути відсутньою ще до пошкодження автомобіля. Крім того, жодними доказами не ідентифіковано частину невідомої конструкції, яка пошкодила автомобіль з несуче-огороджувальною конструкцією квартири АДРЕСА_2 . Фотографії, які додані до позовної заяви є лише підтвердженням факту того, що автомобіль позивача був пошкоджений внаслідок падіння на лобове скло невідомої конструкції, однак жодним чином не доводять природу цього падіння і зв`язок цієї конструкції з несуче-огороджувальною конструкцією балкону квартири АДРЕСА_3 .
21.02.2022 до суду надійшли письмові пояснення відповідача. Представник зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували самовільне неконтрольоване падіння частини фасаду балкону квартири АДРЕСА_3 на автомобіль позивача, що спричинило його пошкодження. Всі обставини заподіяння шкоди ґрунтуються лише зі слів позивача. Крім того, рахунок на оплату №538 від 28.04.2020 виданий ПП «Престиж Автомоторс» дійсний протягом одного дня. Позивач не надав доказів на підтвердження понесення їм реальних витрат в сумі, що дорівнює ціні позовних вимог та відповідно до матеріалів справи підтверджує факт ремонту автомобіля.
Ухвалою суду від 13.02.2023 задоволено клопотання сторони відповідача про виклик та допит експерта, а також клопотання про витребування доказів.
Представник позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 121 807,53 грн. згідно висновку експертизи, а також просив стягнути судові витрати.
Представники відповідача в судовому засідання просили відмовити в задоволенні позовних вимог за підстав, викладених письмово у відзиві на позовну заяву.
Інші особи в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце слухання справи належним чином, надавши письмово до суду свої заперечення.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, допитавши експерта, дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником автомобілю «Porsche Cayenne» 2013 року випуску, р.н. НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та мешкає згідно його позовної заяви за адресою: АДРЕСА_4 .
Позивач посилається на те, що 24.04.2020 року біля будинку АДРЕСА_1 внаслідок падіння несуче-огороджувальної конструкції балкону квартири АДРЕСА_2 зазначеного будинку пошкоджено вказаний транспортний засіб.
По даному факту ОСОБА_1 було подано заяву до Київського ВП ГУ НП в Харківській області.
З відповіді начальника Київського ВП ГУ НП в Харківській області від 18.05.2020 вбачається, що заява ОСОБА_1 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення будь-якого кримінального правопорушення. Підстав для внесення даних, які містяться в цій заяві в ЄРДР немає, у зв`язку з чим перевірку по даній заяві припинено.
З листа заступника директора Департаменту-начальника Управління комунального майна та приватизації Солошкіна В.М. від 15.05.2020 вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 не є об`єктом комунальної власності територіальної громади м.Харкова.
Відповідно до відповіді НТУ «ХПІ» від 19.05.2020 вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі НТУ «ХПІ». В зазначеному проводились відмостки будинку в червні-липні 2018 року, асфальтування дворової частини в серпні 2018 року ,ремонт тепло пункту в травні-червні 2019, ремонт 3 під`їзду в серпні-жовтні 2019.
Згідно пояснень відповідача, у складі НТУ «ХПІ» знаходиться структурний підрозділ ЖЕК, який виконує послуги по утриманню будинку АДРЕСА_1 відповідно до вимог діючого законодавства України та переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, мінімально необхідних для забезпечення санітарно гігієнічних вимог проживання та перебування в приміщеннях згідно рішення виконавчого комітету ХМР від 02.08.2017 №497 та наказу НТУ «ХПІ» від 15.08.2017 №398 ОД.
У додатку 2 до наказу від 15.08.2017 №398 ОД наведено найменування послуг, які надає НТУ «ХПІ», а саме: прибирання прибудинкової території, вивезення побутових відходів, технічне обслуговування ліфтів, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем (холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення), дератизація, дезінсекція, обслуговування домових та вентиляційних каналів, технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, освітлення місць загального користування, енергопостачання ліфтів..
Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації від 27.11.2017 №38366823 відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності :державна на житловий будинок АДРЕСА_1 заь суб`єктом Міністерство освіти та науки України, серія та номер паспорта НОМЕР_3 .
Відповідно до відповіді КП «Жилкомсервіс» від 11.08.2020 зазначено, що житловий будинок АДРЕСА_1 не знаходиться на балансі КП «Жилкомсервіс», КП «Жилкомсервіс» не здійснює розрахунки коштів, необхідних длят своєчасного проведення капітального та поточного ремонтів. У КП «Жилкомсервіс» відсутня інформація щодо осіб, відповідальних за здійснення капітального та поточного ремонтів будинку АДРЕСА_1 . Дія наказу НТУ «ХПІ» від 11.06.2009 «Про розмір тарифів на послуги по утриманню житлових будинків» не розповсюджується на КП «Жилкомсервіс». Між НТУ «ХПІ» та КП «Жилкомсервіс» не було укладено господарсько-правових договорів, пов`язаних із утриманням та/або обслуговуванням житлового будинку АДРЕСА_1 .
З відповіді УПП в Харківській області ДПП від 18.05.2020 вбачається, що в період з 23.04.2020 по 24.04.2020 відносно ОСОБА_1 адміністративних протоколів за порушення правил паркування транспортного засобу не зареєстровано.
Відповідно до рахунку на оплату №538 від 28.04.2020 ПП «Престиж Автомоторс» зазначено, що вартість обслуговування на СТО та купівлю автозапчастин складає 172 819,99 грн. Рахунок дійсний протягом 1 дня.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.12.1997 року, виданого Харківським державним політехнічним університетом, квартира за адресою: АДРЕСА_5 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Загальна площа квартири становить 90,7 кв.м., квартира розташована на 4 поверсі 5 поверхового будинку.
В судовому засіданні було допитано експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл.проф. М.С. Бокаріуса» ОСОБА_9 , який пояснив, що висновок був виконаний за наданими фотографіями та калькуляцією. Автомобіль для огляду не надавався, оскільки на час проведення експертизи був відремонтований, пробіг 0 вказується, якщо не надано автомобілю для огляду.
Відповідно до статті 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду.
Згідно зі статтею 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.10 ЦПК України).
Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоложних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Статтею 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками визнаються, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Відповідно до п.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Отже для відшкодування шкоди за правилами даної норми необхідно довести такі факти:
а) Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.
б) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.
в) Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.
г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03. 1992 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка ії заподіяла за умови що дії останньої були неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина вказаної особи».
Правові висновки щодо застосування норм права, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 03 грудня 2014 року N 6-183цс14 зводяться до такого: законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.
Саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач має довести факт завдання шкоди (збитків) відповідачем та обґрунтувати її розмір. Такий висновок Верховний Суд виклав у постанові від 25 лютого 2019 року у справі № 466/4051/15-ц.
Одночасно, згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Також судом враховано, що відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року №572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.
На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд погоджується з аргументами представників відповідача, щодо того, що дії відповідача не були неправомірними, що між їх діями та завданою шкодою ОСОБА_1 відсутній безпосередній причинний зв`язок та відсутня вина відповідача.
На думку суду, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт заподіяння шкоди належному йому автомобілю 24.04.2020 в дворі буд. АДРЕСА_1 внаслідок падіння несуче-огороджувальних конструкцій. Крім того, з позовної заяви та додатків до неї не вбачається жодних достовірних доказів, що частина невідомої конструкції, яка пошкодила автомобіль є частиною несуче огороджувальної конструкції квартири АДРЕСА_2 або взагалі будинку АДРЕСА_1 . Також позивачем не доведено належними та допустимими доказами неправомірність поведінки відповідача, його вину у заподіянні шкоди, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, а тому позов про стягнення матеріальної шкоди не підлягає задоволенню.
Так, надані до позову фотокартки без зазначення дати підтверджують лише знаходження автомобіля позивача у дворі будинку та знаходження на капоті автомобіля невідомого уламку. Доказів на підтвердження того, що цей уламок впав з будинку або з балкону суду не надано. Також не було складено будь-яких актів уповноваженою особою щодо причини пошкодження автомобіля або зафіксовані пошкодження автомобіля саме 24.04.2020 року, які були наявні у автомобіля позивача.
Крім того, відповідно до п. 4, 5, 7, 8, 12, 13 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1342, чинними станом на 24.04.2020 року:
П. 4 відведені майданчики для паркування - майданчики для паркування, розміщені в межах проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306
місце для паркування - місце стоянки одного транспортного засобу на майданчику для паркування, позначене дорожньою розміткою відповідно до Правил дорожнього руху;
спеціально обладнані майданчики для паркування - майданчики для паркування, розміщені поза межами проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху.
Паркування може бути платним або безоплатним відповідно до рішення органу місцевого самоврядування або оператора.
Контроль за виконанням цих Правил здійснює уповноважений підрозділ Національної поліції у частині забезпечення безпеки дорожнього руху на майданчиках для паркування та посадові особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради у частині контролю за станом благоустрою та утримання майданчиків для паркування (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування).
Контроль за виконанням цих Правил у частині стану утримання майданчиків для паркування здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Майданчики для паркування є об`єктами благоустрою і повинні відповідати нормам, нормативам, стандартам у сфері благоустрою населених пунктів.
8. Розміщення майданчиків для паркування за окремими адресами здійснюється у встановленому порядку органами місцевого самоврядування за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції.
12. Майданчики для паркування обладнуються відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху.
13. Відведені майданчики для паркування позначаються дорожніми знаками та суцільною синьою (блакитною) смугою на проїзній частині і на бордюрі, який відокремлює проїзну частину від пішохідної.
зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);
Відповідно до Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (в редакції чинній станом на 24.04.2020) , а саме, п. 1.10 яким врегульовано, що зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);
стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу;
транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;
тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном
15.1. Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.
15.10. Стоянка забороняється:
а) у місцях, де заборонена зупинка;
б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками);
в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м;
г) ближче 50 м від залізничних переїздів;
ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху;
д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів;
е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства;
15.12. Водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.
26.2. У житловій зоні забороняється:
а) транзитний рух транспортних засобів;
б) стоянка транспортних засобів поза спеціально відведеними місцями і таке їх розташування, яке утруднює рух пішоходів і проїзд оперативних чи спеціальних транспортних засобів;
в) стоянка з працюючим двигуном;
ґ) рух вантажних автомобілів, тракторів, самохідних машин і механізмів (крім тих, що обслуговують об`єкти і громадян, виконують технологічні роботи або належать громадянам, що проживають у цій зоні).
Суду не надано доказів облаштування на прилеглій до будинку АДРЕСА_1 території місця для платного чи безоплатного паркування автомобілів. Більш того, відповідно до листа УПП в Харківській області ДПП від 18.05.2020 зазначено, що розміщення спеціальних місць для паркування транспортних засобів у м.Харкові біля буд. №17 по вул. Багалія з УПП в Харківській області ДПП не погоджувалось. Тому, місце паркування свого автомобіля позивач вибирав самостійно, виходячи виключно із своїх побажань та інтересів.
Ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.323 ЦК України).
Досліджені докази свідчать що позивач самостійно підвищив ризик настання негативних для нього наслідків, оскільки всупереч вимогам Правил дорожнього руху, Правил паркування транспортних засобів залишив автомобіль поза спеціально відведеного для цього місця, у житловій зоні, що заборонено Правилами дорожнього руху (пп. «б» п. 26.2).
З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 3 ст.89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, судові витрати слід покласти на позивача.
Керуючись ст. ст.1-23,76-82,89,95,258-259,263-265,267,352,354,355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування завданої шкоди у розмірі 121807,53 грн., понесених судових витрат відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

ОСОБА_1 АДРЕСА_6

Національний технічний університет «Харківський політехнічний інститут» - 61002, м. Харків, вул. Кирпичова, 2.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - АДРЕСА_7 .

Суддя