29.11.2023 Єдиний унікальний номер 205/569/23
Єдиний унікальний номер судової справи 205/569/23
Номер провадження 2/205/848/23
29 листопада 2023 року
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Зибалової П.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу № 205/569/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційного банка «Приватбанка» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -
19.01.2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
Позов обґрунтовано тим, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 20.04.2010 року був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер. Станом на дату його смерті заборгованість за вказаним договором становила 7 207,39 грн.
На дату його смерті з ним за адресою: АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_1 , тобто є спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Дізнавшись про смерть позичальника, позивач 01.07.2022 року направив претензію до Другої дніпровської державної нотаріальної контори (далі - ДДДНК). 29.07.2022 року отримано відповідь ДДДНК.
Посилаючись на те, що спадкоємці в силу ч. 2 ст. 1282 ЦК України зобов`язані задовольнити вимоги кредитора, позивач просить стягнути вищевказану заборгованість з відповідача.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2023 року клопотання представника позивача ОСОБА_3 про витребування доказів задоволено, витребувано від Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 05.11.2021 року, та від ДДДНК копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 .
Від відповідача відзив на позов до суду не надходив.
Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутністю, позов підтримав, просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.
За таких обставин, розгляд справи буде проводитись на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У ході судового розгляду встановлено, що 20.04.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_2 був укладений договір про надання банківських послуг. Так, ОСОБА_2 20.04.2010 року підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанк» для отримання кредитної картки «Пенсійна картка» (а.с.39).
ОСОБА_2 05.10.2010 року видано картку «Універсальна mini» (а.с. 67).
Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.11.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер (а.с.73).
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с.6-22), станом на 01.11.2022 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 20.04.2010 року становить заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 7 207,39 грн., що також підтверджується випискою по рахунку.
01.07.2022 року Банк направив претензію кредитора до ДДДНК в порядку ст. 1281 ЦК України за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_2 (а.с. 74-76).
У відповіді ДДДНК від 05.07.2022 року було повідомлено, що вимоги кредитора ОСОБА_2 будуть доведені до спадкоємців померлого після прийняття ними спадщини (а.с.77).
Позивачем 17.08.2022 року було направлено лист-претензію відповідачу щодо обов`язку спадкоємців ОСОБА_2 сплатити заборгованість у сумі 7 207,39 грн. (а.с.79-80).
Заборгованість відповідачем не погашена.
Згідно з відомостями Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур станом на 05.11.2021 року за адресою реєстрації ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 . були зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.106).
Відповідно до копії спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 , з заявою про прийняття спадщини звернулася тільки ОСОБА_4 .
Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
За змістом вказаної норми права цивільні обов`язки особи, в тому числі ті, які виникли на підставі договорів та інших правочинів, припиняються з часу смерті боржника.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання спадкодавцем зобов`язань за укладеним ним кредитним договором.
З наявних доказів слідує, що між АТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_2 виникли зобов`язання за кредитним договором, які останній не виконав.
Нормою статті 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять yсі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті 1218,1231 ЦК України).
Згідно зі статтею 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною третьою цієї статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Частиною 1 ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
До спадкоємця боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише в межах, передбачених ст.1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Як вбачається з матеріалів справи, спадкова справа заведена після смерті ОСОБА_2 не містить заяви про прийняття спадщини відповідачем. При цьому, містить заяву про прийняття спадщини донькою ОСОБА_4 , тобто спадкоємцем першої черги. Позивачем не доведено родинні зв`язки між відповідачем та позичальником, тобто, що відповідач є спадкоємцем померлого першої черги. Окрім того, матеріали справи не містять інформації щодо наявності у спадкодавця спадкового майна, в межах вартості якого спадкоємець зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора.
Отже, з наданих позивачем та здобутих доказів не вбачається факт успадкування будь-якого майна після смерті ОСОБА_2 відповідачем, тобто позивачем не доведено позовні вимоги.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, покладаються на нього.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 509, 526, 610, 1216, 1218, 1268, 1281, 1282 ЦК України, ст. ст. 81, 141, 247, 280 ЦПК України, суд
У задоволенні позову акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.
Судові витрати позивача покласти на нього.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.Г. Остапенко