Провадження № 2/752/1295/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.02.2023 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - - Ракоїд Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Вишгородської районної в м.Києві державної адміністрації Київської області, про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва у своїх інтересах та інтересах малолітнього онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Вишгородської районної в м.Києві державної адміністрації Київської області, про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що її дочка ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 30.11.2013 р. ОСОБА_6 визнав себе батьком малолітнього сина ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 . Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 30.07.2019 року позивача було призначено опікуном малолітнього онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , з яких 1/3 (одна третя) частка зазначеної квартири належала особисто ОСОБА_6 та 2/3 (дві треті) частки належали його матері ОСОБА_7 , з яких 1/3 (одна третя) частка належала їй особисто та 1/3 (одна третя) частка, яку вона фактично прийняла після смерті свого чоловіка, ОСОБА_8 , але не оформила своїх спадкових прав та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкоємцем після її смерті залишився син ОСОБА_6 , який прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_7 , але не оформив своїх спадкових прав. Свідоцтво про право власності на вказану спадкову квартиру було видано Державною адміністрацією Московського району м. Києва, 11.11.1996 року, наказ № 13451. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2 . Спадкоємцями померлого є: його дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.06.2012 р. батько дитини ОСОБА_6 та мати дитини ОСОБА_9 були позбавлені батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 . Опікуном ОСОБА_3 призначено ОСОБА_4 . В установлений законом строк всі спадкоємці після смерті ОСОБА_6 прийняли спадщину шляхом подання до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Адамської О. М. заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_6 кожний спадкоємець успадкував по 1/3 частці квартири АДРЕСА_2 . 21.05.2021 р. приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Адамською О.М. було винесено постанову про відмову ОСОБА_1 , яка діє як законний представник, опікун, малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька- ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_5 , яка є дружиною ОСОБА_6 , теж прийняла спадщину після померлого чоловіка, але не встигла оформити своїх спадкових прав та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є її мати- ОСОБА_1 та малолітній син ОСОБА_2 в рівних частках. ОСОБА_5 успадкувала після смерті свого чоловіка 1/3 частку спадкової квартири. Таким чином ОСОБА_2 успадкував після смерті свого батька ОСОБА_6 1/3 частку спадкової квартири та після смерті своєї матері ОСОБА_5 1/6 частку спадкової квартири. У встановлений законом строк позивач від свого імені та від імені малолітнього онука ОСОБА_2 звернулася до Шостої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . 11.03.2021 р. звернулася до Шостої запорізької державної нотаріальної контори з заявою від свого імені та від імені малолітнього ОСОБА_10 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 . У заяві наряду з іншим спадковим майном вказана квартира АДРЕСА_2 . Постановою державного нотаріуса Шостої запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвої Н.П. 11.02.2021 р. за № 200 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті дочки - ОСОБА_5 оскільки спадщина на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_5 була прийнята згідно закону та не була оформлена. Постановою державного нотаріуса Шостої запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвої Н.П. від 11.03.2021 р. за № 395 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в квартирі АДРЕСА_1 малолітньому ОСОБА_2 після смерті матері - ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що спадщина не була оформлена на його померлу матір. Нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав.

З урахуванням зазначеного позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлого батька ОСОБА_6 , яка помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 після померлої матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2021 витребувано з Другої київської державної нотаріальної контори спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Адамської Олени Михайлівни спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Витребувано з Шостої запорізької державної нотаріальної контори спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Витребувано з Голосіївської районної державної адміністрації м. Києва інформацію щодо виготовлення та видачі Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , виданого Державною адміністрацією Московського району м. Києва 11.11.1996 року, наказ № 13451.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у відкрите судове засідання.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явилися, про місце і час судового розгляду повідомлені належним чином.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При здійсненні правосуддя (ст. 5 ЦПК) суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , реєстрація шлюбу відбулася 30.11.2013 року у Комунарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції за актовим записом № 1181 та видано свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_1 .

04.05.2017 року Комунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було зареєстровано визнання ОСОБА_6 свого батьківства відносно дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_6 визнав себе батьком малолітнього сина - ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 .

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 30.07.2019 року ОСОБА_1 призначена опікуном онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , з яких 1/3 (одна третя) частка зазначеної квартири належала особисто ОСОБА_6 та 2/3 (дві треті) частки належали його матері ОСОБА_7 , з яких 1/3 (одна третя) частка належала їй особисто та 1/3 (одна третя) частка, яку вона фактично прийняла після смерті свого чоловіка, ОСОБА_8 , але не оформила своїх спадкових прав та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Спадкоємцем після її смерті залишився син ОСОБА_6 , який прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_7 але не оформив своїх спадкових прав.

Свідоцтво про право власності на вказану спадкову квартиру було видано Державною адміністрацією Московського району м. Києва, 11.11.1996 року, наказ № 13451.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2 .

Спадкоємцями померлого ОСОБА_6 є його дружина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 батьківство якої було визнано ОСОБА_6 .

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва йд 11.06.2012 р. батько дитини ОСОБА_6 та мати дитини ОСОБА_11 були позбавлені батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 . Опікуном ОСОБА_3 призначено ОСОБА_4 .

В установлений законом строк всі спадкоємці після смерті ОСОБА_6 прийняли спадщину шляхом подання до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Адамської Олени Михайлівни заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 .

Після смерті ОСОБА_6 кожний спадкоємець, а саме дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 , успадкували по 1/3 частці квартири АДРЕСА_2 .

Але, 21.05.2021 р. приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Адамською О.М. було винесено постанову про відмову ОСОБА_1 , яка діє як законний представник, опікун, малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька- ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_5 , яка є дружиною ОСОБА_6 теж прийняла спадщину після померлого чоловіка, але не встигла оформити своїх спадкових прав та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є її мати ОСОБА_1 та малолітній син ОСОБА_2 в рівних частках. ОСОБА_5 успадкувала після смерті свого чоловіка 1/3 частку спадкової квартири. Тому кожний із її спадкоємців успадкував по 1/6 частці спадкової квартири. А саме ОСОБА_1 успадкувала після смерті своєї дочки 1/6 частку квартири та син ОСОБА_2 успадкував 1/6 частку квартири.

Таким чином ОСОБА_2 успадкував після смерті свого батька ОСОБА_6 1/3 частку спадкової квартири та після смерті своєї матері ОСОБА_5 1/6 частку спадкової квартири.

У встановлений законом строк ОСОБА_1 від свого імені та від імені малолітнього онука ОСОБА_2 звернулася до Шостої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

11.03.2021 р. ОСОБА_1 звернулася до Шостої запорізької державної нотаріальної контори з заявою від свого імені та від імені малолітнього ОСОБА_10 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 .

У заяві наряду з іншим спадковим майном вказана квартира АДРЕСА_2 .

Постановою державного нотаріуса Шостої запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвої Н.П. 11.02.2021 р. за № 200 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті дочки ОСОБА_5 , оскільки спадщина на квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_5 була прийнята згідно закону та не була оформлена.

Постановою державного нотаріуса Шостої запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвої Н.П. від 11.03.2021 р. за № 395 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку в квартирі АДРЕСА_2 малолітньому ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що спадщина не була оформлена на його померлу матір.

Через відсутність оригіналу документа, що підтверджує право власності померлих на частку вказаної квартири у позивача та її онука, нотаріус відмовив у видачі їй свідоцтва про право на спадщину.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Як, передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1260 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного Кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Позивач вказує, що у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може у встановленому законом порядку оформити свої спадкові права на частку квартиру та спадкові права онука на частку квартири, а тому звернулась до суду із даним позовом за захистом порушених прав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернулась із заявою до державного нотаріуса, однак їй та її онуку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки спадкодавці прийняли спадщину згідно закону та не оформили її.

Відповідно до п. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З огляду на викладене, об`єктивно дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що доводи, викладені в позові, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивач звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини від свого імені та в інтересах свого онука в межах встановленого шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, а отже позивач та її онук є такими, що прийняли спадщину.

Зазначене право позивача та її онука підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності в порядку спадкування, оскільки у інший спосіб вони позбавлені можливості реалізувати своє право на отримання у власність спадкового майна, а отже позов підлягає задоволенню.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Вишгородської районної в м.Києві державної адміністрації Київської області, про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікацій код НОМЕР_2 ) право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлої дочки ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлого батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 після померлої матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя