Справа № 336/6184/21
Провадження № 2/761/467/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши матеріали цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «МетЛайф» про стягнення страхової виплати,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя із позовом до Приватного акціонерного товариства «МетЛайф» про стягнення страхової виплати, в якому просила: стягнути з Приватного акціонерного товариства «МетЛайф на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) грн. та судові витрати.

Позовні вимоги мотивує тим, що син позивачки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя уклав через страхового агента АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» з ПрАТ «МетЛайф» договір добровільного страхування життя (у формі електронного поліса) включаючи захист від нещасних випадків № ZPSONS-199G0U8 від 16.10.2019 року.

У лютому 2021 року позивачем було направлено до відповідача заяву з проханням виплатити страхову виплату. Однак, листом від 23.02.2021 року відповідач відмовив позивачці у виплаті страхової суми, у зв`язку з чим, остання звернулася до суду із відповідним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 11.10.2021 справу передано за підсудністю на розгляд Шевченківського районного суду м. Києва.

У листопаді 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2021 матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О.

05.11.2021 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. позовну заяву залишено без руху та наданий строк позивачу для усунення недоліків.

17.01.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

18 січня 2022 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку, без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судову повістку відповідачу вручено.

У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши матеріали справи доказами, суд встановив, що позивач, ОСОБА_1 , є матір`ю ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Син позивачки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя уклав через страхового агента АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» з ПрАТ «МетЛайф» договір добровільного страхування життя (у формі електронного поліса) включаючи захист від нещасних випадків № ZPSONS-199G0U8 від 16.10.2019 року.

Відповідно до п. 6.1.1. вказаного Договору, страховим випадком згідно з Договором і Правилами страхування є, зокрема, смерть застрахованої особи. При цьому в разі настання страхового випадку виплачується страхова сума у розмірі 100%, тобто, як зазначено в п. 5.1 цього договору у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.

09 червня 2020 року у під`їзді будинку, де проживає позивачка та проживав її син, невідомий наніс удар по голові ОСОБА_2 .

Від отриманої травми ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 . В довідці про причину смерті до форми № 106/о № 2454 від 13.06.2020 року зазначено, що причиною смерті є відкритий перелом основи черепа.

У червні 2020 року спадкоємці померлого ОСОБА_2 вперше звернулися до представника відповідача в відділення АТ КБ «Приватбанк». У червні заяву про виплату страхової суми згідно з договором писала донька позивачки ОСОБА_3 (сестра померлого ОСОБА_4 ).

У серпні та вересні 2020 року, спадкоємці померлого ОСОБА_2 повторно зверталися до страхового агента з заявами, в яких просили виплатити суму страхування згідно з договором № ZPSONS-199G0U8 від 16.10.2019 року.

Листом від 17.11.2020 року ПрАТ «МетЛайф» повідомило позивачку про те, що не можуть виплатити страхову виплату до отримання відповідей з КНП «Міська лікарня екстреної і швидкої медичної допомоги» та з Шевченківського відділу поліції ДВП ГУНП в Запорізькій області. Однак, як зазначено в листі від 17.11.2020 року відповіді на їх запити не надходили.

Листом від 15.02.2021 року № 01-05/145 КНП «Міська лікарня екстреної і швидкої медичної допомоги» повідомила позивачку про те, що 15.02.2021 року на адресу відповідача було направлено відповідну довідку та копію посмертного епікризу щодо ОСОБА_2 .

Крім того, у лютому 2021 року позивачка отримала у Шевченківському відділі поліції ДВП ГУНП в Запорізькій області лист-відповідь слідчого Ю.Сідомон, в якому зазначено, що відділом поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУ НП в Запорізькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001529, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Разом з вказаним листом від 05.02.2021 року ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області надало позивачці копію висновку експерта № 454 трупу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з висновком експерта № 2454 від 13.06.2020 на підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , результатів лабораторних досліджень, медичної документації, у відповідності з поставленими питаннями експерт прийшов до наступних висновків:

«1. Смерть ОСОБА_2 настала від відкритої внутрічерепної травми з переломом кісток склепіння та основи черепу, крововиливами під оболонки головного мозку з ділянками забою головного мозку, що ускладнилося набряком - набуханням з вторинними крововиливами в підкоркові та базальні структури головного мозку.

2. Травма голови прибуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, утворилась незадовго до надходження у стаціонар, та має ознаки тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя.

3. Забійні рани в ділянці підборіддя зліва та на верхній та нижній губі утворились від ударної травматичної дії тупого предмет з обмеженою травмуючою поверхнею особливості якого не відобразилися у характері ушкодження в ділянці обличчя зліва.

Садно та крововилив у м 'які тканини голови в потиличній ділянці, перелом кісток склепіння та основи черепу, крововилив під тверду мозкову оболонку (200мл.) правої та лівої півкулі головного мозку, крововиливи під м 'які мозкові оболонки правої та лівої лобної долі з ділянками забою головного мозку - утворились від ударної травматичної дії тупого предмету з переважною травмуючою поверхнею в потиличну ділянку голови з напрямком травмуючої сили з заду на перед.

4. Не виключено отримання черепно-мозкової травми ОСОБА_2 під час падіння з висоти власного зросту з прикріпленням на плоскість.

5. Після отримання черепно-мозкової травми ОСОБА_2 міг здійснювати активні та цілеспрямовані дії на протязі кількох десятків хвилин - кількох годин.

6. При проведенні експертизи трупа ОСОБА_2 в шлунку виявлено слиз.

7. В історії хвороби даних о наявності алкоголю в крові при надходженні до стаціонару не виявлено. Кров для судово-токсикологічної експертизи не бралась із-за перебування у стаціонарі на протязі 2-х діб та проводимої інтенсивної терапії.

8. За даними історії хвороби смерть ОСОБА_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в 17:30 що не суперечить даними отриманими при проведенні експертизи».

У лютому 2021 року позивачем було направлено до відповідача заяву з проханням виплатити страхову виплату. В додаток до заяви було додано лист- відповідь поліції, лист-відповідь лікарні, висновок експерта № 2454, посмертний епікриз № 6615, довідку лікарні від 15.02.2021 року.

Однак, листом від 23.02.2021 року відповідач відмовив позивачці у виплаті страхової суми з посиланням на те, що зазначена подія не є страховим випадком за програмою страхування додаткових ризиків «Страхування на випадок травм та/або тілесних ушкоджень внаслідок нещасного випадку», оскільки ОСОБА_2 загинув, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані ЦК України. Законом України «Про страхування», договором страхування та Умовами страхування.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», ст. 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно з положеннями статей 11, 525, 526, 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання умов якого не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 1-3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України, на страхувальника покладено обов`язок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аналіз зазначених норм закону дозволяє дійти висновку про те, що обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року у справі № 215/3158/16-ц.

Слід зазначити, що у жовтні 2019 року ОСОБА_2 уклав договір добровільного страхування життя (у формі електронного поліса) включаючи захист від нещасних випадків № ZPSONS-199G0U8 від 16.10.2019 року, строк дії відповідно до п. 7 якого становить 12 місяців (з 17.10.2019 року по 16.10.2020 p.).

Договором № ZPSONS-199GOU8 від 16.10.2019 року, зокрема в п.5 визначено, що застрахованою особою є ОСОБА_2 , а розмір страхової виплати становить 50 000,00 грн.

П.4.2 договору № ZPSONS-199GOU8 визначено, що згідно з умовами договору і правил страхування, страховик (ПрАТ «МетЛайф») зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві, а страхувальник зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору і правил страхування.

На виконання зазначених умов договору позивачем протягом жовтня 2019 року по травень 2020 року на рахунок відповідача сплачувались страхові платежі.

За змістом ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону.

В силу вимог ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 991 ЦК України, договором страхування можуть бути передбачені підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону; рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтування причин відмови.

Підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування було посилання на п. 4.2 Умов страхування до Договору страхування (що є не невід`ємною його частиною), згідно якого не визнається страховим випадком смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, у зв`язку з вживанням застрахованою особою алкоголю, наркотичних, токсичних, психотропних речовин, ліків без призначення лікаря, самолікування або лікування особою, яка не має медичної освіти. Відповідно до умов п. 4.2 (п.п. 5) умов страхування до договору страхування не визнається страховим випадком смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, зокрема травм, отриманих застрахованою особою, що знаходилась в стані алкогольного сп`яніння.

Проте, смерть ОСОБА_2 настала внаслідок відкритого перелому основи черепа, тобто в результаті незаконних дій третьої особи.

Зазначене, зокрема, підтверджується інформацією, викладеною в лікарському свідоцтві про смерть № 2454 від 13.06.2020 p., де причиною загибелі ОСОБА_2 вказано «Відкритий перелом основи черепа», а також у висновку експерта № 2454 «смерть ОСОБА_2 настала від відкритої внутрічерепної травми з переломом кісток склепіння та основи черепу, крововиливами під оболонки головного мозку з ділянками забою головного мозку, що ускладнилося набряком-набуханням з вторинними крововиливами в підкоркові та базальні структури головного мозку», а також листом-відповіддю поліції, де зазначено, що відділом поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУ НП в Запорізькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001529, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Враховуючи зазначене, смерть ОСОБА_2 сталася через протиправні дії іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Приймаючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, згідно до ст. 79 ЦПК України.

В свою чергу положеннями ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, при цьому враховуючи, що даних о наявності алкоголю в крові при надходженні до стаціонару у ОСОБА_2 не виявлено, згідно висновку експерта №2454, суд приходить до висновку, що відмова у виплаті страхової суми є незаконною.

Разом з тим, заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому - позов слід задовольнити повністю, та стягнути з Приватного акціонерного товариства «МетЛайф» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) грн.

На підставі ч.ч. 2-4 ст. 137, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України (із урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20)) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 7 500,00 грн., які відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України не були оспорені відповідачем (що підтверджується договором про надання правничої допомоги №25 від 26.07.2021 року, розрахунком витрат №1 від 29.07.2021, актом №2 від 26.07.2021, квитанціями №№ 1, 2, 3 від 26.07.2021 та від 29.07.2021 на заг. суму 7500 грн.).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а відтак, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ЗУ «Про страхування», ст.ст. 525, 526, 629, 979, 980, 988, 989, 990, 991 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79,80, 81, 141, 223, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «МетЛайф» про стягнення страхової виплати, - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «МетЛайф» /01032, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 110, / на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 / страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «МетЛайф» на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату судового збору в розмірі 908,00 грн. та витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 7 500,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: