Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2023 Справа №607/25537/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

У С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про видачу обмежувального припису, у якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців; заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона проживає у квартирі АДРЕСА_2 , яка є її власністю, оскільки квартиру придбала за власні кошти у 2004 році, ще до одруження, згідно договору купівлі - продажу. Разом з нею проживає неповнолітній син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заінтересована особа ОСОБА_2 є її чоловіком та проживає разом із нею, ніде не працює. Вона потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_4 від початку їхнього подружнього життя. Поведінка чоловіка негативно впливає на її здоров`я, оскільки вона є особою з інвалідністю 2 групи, їй потрібно уникати стресів, негативних емоційних навантажень, проте через систематичну протиправну поведінку ОСОБА_4 , вона змушена постійно лікуватися. Після щоденних скандалів, сварок, образ та погроз з боку чоловіка, вона не може працевлаштуватися. Також, чоловік почав застосовувати фізичне насильство щодо їхнього сина. Раніше вона не зверталася за захистом до правоохоронних органів, оскільки їй було соромно перед сусідами та родичами. Однак, 19 грудня 2023 року сусіди викликали працівників поліції, оскільки ОСОБА_5 близько 15 год. 50 хв. за адресою їхнього спільного проживання по АДРЕСА_1 сильно її побив, а саме: шарпав, тягнув за волосся, бив головою до стіни та до землі, штовхав, висловлював словесні образи, погрожував. Після чого, взяв побитий стакан та порізав їй руку. Отримані нею тілесні ушкодження зафіксовано в консультаційному висновку спеціаліста виданого КНП «Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги» від 19 грудня 2023 року за №12187, куди її доставила бригада поліції. За результатом висновку спеціаліста, вона отримала струс головного мозку, різану рану правої кисті, забій спини лівого передпліччя плеча, гематому лівого ока, садна лівого передпліччя. Також варто зазначити, що на порізану рану кисті їй в медичному закладі було накладено 4 шви. Крім цього, того ж дня чоловік сильно вдарив в ніс їхнього неповнолітнього сина - ОСОБА_6 . Після чого виштовхав його з квартири. Таким чином, своїми діями, він вчинив домашнє насильства фізичного, психологічного та економічного характеру відносно неї та їхнього сина. Працівники поліції склали відносно ОСОБА_4 термінові заборонні приписи стосовно кривдника від 19 грудня 2023 року Серія АА №304758 та Серія АА №304757, які винесені строком на 10 діб з 18 год. 00 хв. 19 грудня 2023 року та діють до 18 год. 00 хв. 29 грудня 2023 року. Вище вказані тимчасові заборонні приписи стосовно кривдника винесені на 10 діб із наступними заходами: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь - який спосіб контактувати з постраждалою особою. Однак ОСОБА_2 дані заходи дотримані не були, оскільки він продовжив проживати у квартирі. Після цього, працівники поліції привезли її з сином до кризової кімнати для осіб, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статті комунального закладу Тернопільської міської ради «Тернопільське міський центр соціальної служби», де вони можуть проживати до 29 грудня 2023 року, оскільки бояться повертатися додому. За весь період окремого проживання ОСОБА_2 жодного разу не цікавився їхніми справами, чи потрібна їм матеріальна допомога на лікування. З вище наведених обставин слідує, те що ОСОБА_5 не змінив своєї поведінки. Таким чином заявник вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства та, з метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо заявника, необхідно застосувати до ОСОБА_2 обмежувальний припис на строк 6 (шість) місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.12.2023 відкрито провадження по справі.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 пояснила, що вона проживає із чоловіком за однією адресою. Останній вчиняє відносно неї домашнє насильство, погрожує їй. Зазначила, що 19.12.2023 чоловік її сильно побив, у зв`язку із чим сусіди викликали працівників поліції, які в свою чергу склали відносно кривдника термінові заборонні приписи, в яких були встановлені певні обмеження для ОСОБА_2 . Однак, останній даних обмежень не дотримувався, у зв`язку із чим, вона із сином змушені були проживати у кризовій кімнаті для осіб, які постраждали від домашнього насильства, куди їх доставили працівники поліції. ОСОБА_2 вчиняє насильство щодо неї протягом тривалого часу, систематично, не зважає на присутність сина. Він і надалі погрожує їй розправою, оскільки впевнений у своїй безкарності. Його агресія щоразу посилюється. Він неодноразово втілював у життя свої погрози та бив її. Зважаючи на вище наведене, вона переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства ОСОБА_7 щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, і тому вона змушена звернутися до суду з заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи вжиті поліцією до кривдника виявились мало ефективними, оскільки він і надалі продовжує проживати у її квартирі, а в неї закінчується термін перебування у кризовій кімнаті.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні вказав, що обставини викладені заявницею ОСОБА_1 відповідають дійсності. Пояснив, що перебував у стані алкогольного сп`яніння через який не може нічого згадати. Щодо задоволення заяви про видачу обмежувального припису не заперечив.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заявнику ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу ВВО № 376570 від 02.11.2004, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.08.2007, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданим 30.08.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

В шлюбі у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено, що 19.12.2023 відносно ОСОБА_2 було винесено термінові заборонні приписи стосовно кривдника серія АА №304758 та серія АА №304758, яким його зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб.

Згідно консультаційного висновку спеціаліста виданого КНП «Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги» 19 грудня 2023 року №12187, ОСОБА_1 діагностовано: струс головного мозку, різану рану правої кисті, забій спини лівого передпліччя плеча, гематому лівого ока, садна лівого передпліччя.

Дані обставини додатково підтверджуються фотознімками, які містяться в матеріалах справи, з яких вбачаються численні тілесні ушкодження, які були нанесенні ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3502 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3504 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч. 1 ст. 3506 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Верховним Судом у постанові № 753/4405/20 від 12 квітня 2022 року зазначено, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будьякому його прояві.

Основним нормативноправовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційноправові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Верховний Суд у постанові № 299/3692/19 від 30 червня 2021 року вказав, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно із ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 369/7782/19 зроблено висновок, що відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що заявник обґрунтовано звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявник дійсно є постраждалою особою, а її кривдником є заінтересована особа ОСОБА_2 .

З огляду на вказані обставини, суд доходить висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 та про необхідність видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_2 на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців; заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців.

Суд вважає, що вказані тимчасові обмеження прав ОСОБА_2 є виправданими та доречними, відповідають меті їх застосування, та забезпечать дієвий та ефективний захист заявниці від кривдника.

Оцінивши надані докази, з урахуванням оцінки ризиків, суд вважає, що саме такий строк дії обмежувального припису (шість місяці) є пропорційним, необхідним та достатнім для уникнення фізичного контакту потерпілої та кривдника, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту та захисту здоров`я, як5 ОСОБА_1 , так і малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із вимогами частини 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 350-6, 352-355 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , на строк 6 (шість) місяців, яким встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав кривдника:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Тернопільське районне управління поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області (бульвар. Т. Шевченка, 10, м. Тернопіль, 46001) для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Тернопільської міської ради (вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 29.12.2023.

Реквізити сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич