Провадження № 6/643/12/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року Московський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Майстренко О.М. , секретаря судового засідання Риндіч О.Б.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником,

встановив:

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 31.03.2015 року задоволено позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 ,третя особа : ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12.04.2016 року апеляційна скарга ПАТ «Альфа -Банк» задоволена частково, рішення Московського районного суду м. Харкова від 31.03.2015 року скасовано та ухвалено нове рішення ,яким позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 ,третя особа : ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за договором кредиту в сумі 476 453,42 гривен та судовий збір в розмірі 3654,00 гривен.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08.07.2021 року заяву ОСОБА_2 , зацікавлені особи - ОСОБА_1 , ПАТ «Альфа Банк», Московський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про заміну боржника його правонаступником-задовольнити.

Замінено боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП: НОМЕР_1 ,адреса проживання : АДРЕСА_1 її правонаступником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ,адреса проживання : АДРЕСА_2 у виконавчому провадженні № 52303825 за виконавчим листом № 643/11514/14-ц виданим Московським районним судом м.Харкова 26.06.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа -Банк » заборгованості за договором кредиту в сумі 476453, 42 гривен та судового збору в розмірі 3654,00 гривен.

09.01.2023 року представник за довіреністю ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» - Завадська О.В. звернулася до суду із заявою, в якій просить замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «Альфа-банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у справі 643/11514/14-ц

Заявник просив розгляд заяви проводити за відсутності представника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Відповідач ОСОБА_2 прости заяви заперечував та просив розглядати справу за його відсутності.

Враховуючи,що увідповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України судовий розгляд проводиться в межах заявлених вимог,неявка учасників судового провадження не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, що передбачено ч.3 ст.442 ЦПК України.

Дослідивши надані докази, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

26.09.2016 року між ПАТ «Альфа-банк» - стягувачем за рішенням суду та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу №2016-3АБ/ДГ,згідно даного договору відбулось відступлення права вимог за Кредитним договором №490063080 від 11.04.2008 року .Відповідно до Договору Факторингу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» набуло прав кредитора до ОСОБА_2 .

Ст.1077 ЦК України передбачає, що за договором факторингу (фінансування від відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Ч.1 ст.512 ЦК України передбачає, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). В такому випадку згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ч.1 ст.516 ЦК України передбачає, що заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно п.5 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно положень ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Ч.1 ст.18 ЦПК України встановлює, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ст.9 Конституції України міжнародні договори, ратифіковані Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Отже норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і все, що з неї витікає, є частиною законодавства України і має застосовуватися нарівні із законами, прийнятими урядом. Це, зокрема, продиктовано пп. «b» п.3 ст.31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, учасником якої є Україна, та відповідно до якого поряд із нормами міжнародного договору обов`язково треба використовувати подальшу практику застосування договору, який встановлює угоду учасників щодо його тлумачення.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 20.11.2013 року (справа № 6-122цс13) виходячи зі змісту ст.ст.512, 514 ЦК України, ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям право попередника після постановлення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

В рішенні від 29.06.2004 року у справі «Півень проти України» Європейський суд з прав людини тлумачить ч.1 ст.6 Конвенції, сформульовану так: «Кожен має при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на справедливий розгляд упродовж розумного строку судом, встановленим законом», а саме зазначає, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

У рішенні від 18.10.2005 року у справі «ТЕРЕМ ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що тривале невиконання значної частини боргу за рішенням суду на користь заявника, складає порушення п.1 ст.6 Конвенції.

Враховуючи, що ТОВ «ФК«Довіра тагарантія» є правонаступником ПАТ «Альфа-банк», суд доходить висновку, що ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» як правонаступник кредитора має право звернутись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, тому вважає необхідним задовольнити заяву, оскільки на даний час рішення суду залишається невиконаним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259-261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження, стягувача - Публічне акціонерне товариство «Альфа-банк» його правонаступником- Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (вул. Авіаконструктора ІгоряСікорського,8,м.Київ,04112,) у виконавчому провадженні з виконання рішення суду у справі № 643/11514/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» до ОСОБА_1 ,третя особа : ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №490063080 від 11.04.2008 року .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Майстренко