Ухвала

07 липня 2023 року

м. Київ

справа № 679/1394/21

провадження № 61-6659ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 січня 2023 року у складі судді: Стасюка Р. М., та постанову Хмельницького апеляційного суду від 30 березня 2023 року у складі колегії суддів: Костенка А. М., Гринчука Р. С., Спірідонової Т. В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, у якому просила здійснити поділ належного їй з відповідачем на праві спільної сумісної власності майна подружжя, визнавши за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 січня 2023 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 30 березня 2023 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 156,6 кв. м, житловою площею 70,3 кв. м. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 7596084, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:17014527 від 06 листопада 2014 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 01 травня 2023 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 січня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 30 березня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 09 травня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, а саме: надати уточнену касаційну скаргу; сплатити судовий збір (підтвердивши його розмір належними доказами) у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна (житлового будинку), ураховуючи, що аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяв встановити ціни позову щодо вимог майнового характеру. Також, в ухвалі було зазначено, що у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України визначено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На виконання ухвали Верховного Суду від 09 травня 2023 року особою, яка подала касаційну скаргу, у травні 2023 року направлено документ про сплату судового збору у розмірі 6 396,43 грн та у червні 2023 року направлено уточнену касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2023 року продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги в частині підтвердження розміру судового збору належними доказами.

У липні 2023 року особою, яка подала касаційну скаргу, направлено до Верховного Суду клопотання, у якому ОСОБА_1 для підтвердження вартості спірного майна надає копію оцінювального акту про будинок по АДРЕСА_1 , яким визначено інвентаризаційну вартість житлового будинку у сумі 639 641,00 грн.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 639 641,00 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Вказівка в резолютивній частині постанови Хмельницького апеляційного суду від 30 березня 2023 рокупро можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 січня 2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 30 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков