Справа № 148/2727/23
Провадження №2/148/816/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" про стягнення заборгованості, -

встановив:

В грудні 2023 ОСОБА_1 звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області з вище вказаною позовною заявою.

При ознайомлені з даною позовною заявою та доданими до неї документами, доходжу наступних висновків.

Позивач посилається на те, що між ним та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 3 914 610,00 грн., що за офіційним курсом НБУ на день підписання договору становило 136 000 доларів США, які позичальник отримав та зобов`язався повернути не пізніше 28.10.2022 без сплати відсотків. Однак позичальник прострочив виконання своїх зобов`язань за договором та не повернув позикодавцю кошти в строк передбачений договором.

Просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" на свою користь заборгованість за договором позики від 31.01.2022 в сумі 5 107 017,60 грн., що за офіційним курсом Національного банку України станом на 21.12.2023 еквівалентно 136 000,00 доларів США.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За загальним правилом, визначеним статтею 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Винятки із вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).

Згідно з ч.8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до положень наведеної правової норми за місцем виконання договору можуть пред`являтися позови за наявності однієї з таких умов: у договорі зазначене місце виконання; вимоги, заявлені на підставі договору, який можна виконувати тільки в певному місці.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд має дослідити питання належності спору до юрисдикції суду, в тому числі й щодо територіальної юрисдикції (підсудності).

Подібні висновки викладені в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 127/30671/18 (провадження № 61-19925св19).

Відповідно до статті 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна; 2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові; 3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; 4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання; 5) за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника. Зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

В п.п. (д) п. 3 договору грошової позики від 31.01.2022 сторони визначили, що виконання зобов`язання Позичальника, визначеного п. 2 цього Договору, має бути здійснено готівкою в приміщенні офісу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назаренка К.В. за адресою: м. Київ, провулок Кутузова, будинок № 4, офіс № 2 або в іншому місці за згодою сторін. Згоди сторін щодо іншого місця виконання договору грошової позики від 31.01.2022 матеріали позовної заяви не містять, не вбачається цього і зі змісту позовної заяви.

Отже, зміст договору свідчить, що його виконання можливе лише за конкретною адресою та у певному місці, а саме: в приміщенні офісу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назаренка К.В. за адресою: м. Київ, провулок Кутузова, будинок № 4, офіс № 2.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 даної статті встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, оскільки місцем виконання зобов`язання є м. Київ, провулок Кутузова, будинок № 4, офіс №2, яке не відноситься до територіальної юрисдикції Тульчинського районного суду Вінницької області, позовну заяву слід передати на розгляд до Печерського районного суду міста Києва, за місцем виконання зобов`язання, для розгляду її по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 32, 259, 260 ЦПК України, суддя-

постановив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтник" про стягнення заборгованості передати за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва (адреса: вул. Володимирська, 15, м.Київ, 01601).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.А. Штифурко