Справа № 136/1829/23
провадження № 2/136/392/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2023 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Липовець, у загальному позовному провадженні, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про продовження строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Липовецької міської ради (далі відповідач) та просив:

- визначити ОСОБА_1 додатковий двохмісячний строк з моменту набрання цим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , а після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай). За життя ОСОБА_2 залишила заповіт за яким заповіла своє майно позивачу. Однак, через те, що позивачу не було відомо про право його матері на земельну частку (пай) він і не претендував на неї, а тому пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини матері. Про право матері на земельну частку (пай), позивачу нещодавно повідомив староста села де вона розміщена. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому просить його поновити.

Ухвалою суду від 22.09.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 04.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву.

Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник позов визнав і у своїй заяві просив суд про розгляд справи без нього.

У судове засідання позивач не з`явився, а у своїй заяві просив суд про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити.

Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи фіксацію судового засідання.

Суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Попівка, Вінницької обл., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про її смерть.

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0108602 виданий ОСОБА_2 як члену КСП "Поділля" на підставі рішення Липовецької РДА від 24.10.1996 №371, їй належить відповідне право на частку (пай) у розмірі 3,66 укга, що у с. Попівка, Вінницької обл.

Таке право увійшло до спадкової маси ОСОБА_2 , яка за життя склала заповіт від 02.08.1993 та заповіла все своє майно і житловий будинок у с. Попівка, Вінницької обл., та на що вона матиме право своєму сину - позивачу.

Згідно зі ст. 524 ЦК Української РСР, який діяв на момент смерті ОСОБА_2 та до 01.01.2004 спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

В силу вимог ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно ст. 534 ЦК Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ст. 550 ЦК Української РСР строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі (ч.ч. 1 та 2 ст. 63 Закону України від 02.09.1993 №3425-XII «Про нотаріат»).

При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна (пункт 1.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.01.2012 №296/5.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (правові висновки у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 24.06.2020 у справі № 759/10380/16-ц, від 28.03.2022 у справі №750/2158/21, від 20.07.2022 у справі № 489/5656/20, які відповідають абзацу шостому пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Позивач стверджує, що через те, що йому не було відомо про право його матері на земельну частку (пай) він і не претендував на неї, а тому пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини матері.

Про право матері на земельну частку (пай), позивачу нещодавно повідомив староста села де вона розміщена.

У відповідь на запит суду державним нотаріальним архівом було повідомлено, що спадкову справу ОСОБА_2 не виявлено.

Не можна застосовувати відповідальність у вигляді позбавлення права отримати спадщину за невиконання умови закону (подання заяви про прийняття спадщини у встановлений строк) до особи, яка не знала про виникнення обставини, яка передбачає виникнення у неї такого права на отримання спадщини та обов`язку вчинити певні дії для цього. Не можна не виконати те, про що навіть не знав.

Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.

Суд вважає, що встановлені причини пропуску строку для прийняття позивачем спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є поважними причинами пропуску строку і обставинами, які перешкоджали позивачу вчасно прийняти спадщину.

Крім того, представник відповідача визнав пред`явлені до нього позовні вимоги під час судового розгляду і суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовна вимога визначити позивачу додатковий двохмісячний строк з моменту набрання цим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, буд. 4, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 04325957) про продовження строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий двохмісячний строк з моменту набрання цим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано учасниками справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду, а зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено в день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення повного рішення суду.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО