Головуючий у І інстанції Мазур Ю.Ю.
Провадження №22-з/824/1588/2023, №22-з/824/1623/2023 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
21 грудня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,
суддів: Мельника Я.С., Гуля В.В.,
за участю секретаря Ковтун М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Васюка Миколи Миколайовича та представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , - адвоката Дегтярьової Оксани Петрівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області, про стягнення грошових коштів,
У липні 2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , звернулись до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області, про стягнення грошових коштів.
Проте, попередній договір не був виконаний та договори купівлі-продажу не були укладені між продавцем та покупцем, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.
Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями на все її майно стали: її матір - ОСОБА_7 , син від першого шлюбу - ОСОБА_8 та неповнолітні діти від другого незареєстрованого шлюбу: донька - ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , які успадкували по частці усього нерухомого майна, що належало померлій.
В інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_2 діє ОСОБА_4 , який визнаний батьком неповнолітніх дітей на підставі заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 квітня 2020 року.
Згідно заяви ОСОБА_1 , який діяв від імені ОСОБА_5 , він отримав від ОСОБА_6 грошову суму в якості оплати частини забезпечувального платежу у розмірі 154 620,00 грн., що еквівалентно 6 000 доларів США 00 центів, відповідно до умов попереднього договору купівлі-продажу нерухомості, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Бадрудіновою Н.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 566 від 12 травня 2017 року. Відповідач, отримавши кошти від покупця, зобов`язаний був віддати їх ОСОБА_5 , проте, як зазначають позивачі, відповідач порушив зобов`язання та з невідомих причин суму коштів у розмірі 6 000 доларів США 00 центів ОСОБА_5 не передав.
Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , грошову суму в якості оплати частини забезпечувального платежу у розмірі 40 845,15 грн., що по курсу 27,2301, встановленому Національним Банком України на 19 липня 2021 року, складає 1 500 доларів США 00 центів, згідно умов попереднього договору купівлі-продажу нерухомості та заяви від 10 лютого 2018 року; грошову суму інфляційних втрат у розмірі 2 900,03 грн., 3% річних у розмірі 765,45 грн., судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2 100,00 грн., судові витрати на оплату судового збору у розмірі 454,00 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , грошову суму в якості оплати частини забезпечувального платежу у розмірі 40 845,15 грн., що по курсу 27,2301, встановленому Національним Банком України від 19 липня 2021 року, складає 1 500 доларів США 00 центів згідно умов попереднього договору купівлі-продажу нерухомості та заяви від 10 лютого 2018 року; грошову суму інфляційних втрат у розмірі 2 900,03 грн., 3% річних у розмірі 765,45 грн., судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2 100,00 грн., судові витрати на оплату судового збору у розмірі 454,00 грн.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 30 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

У червні 2023 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Васюк М.М. звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, у якій просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Васюка М.М. про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 30 травня 2023 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , подали на рішення апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2023 року залишено без змін.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 3 000 грн. 00 коп. з кожного.

Не погоджуючись з ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року, відповідач ОСОБА_1 через представника - адвоката Васюка М.М. подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та заяву ОСОБА_1 про стягнення з позивачів витрат на правову допомогу задовольнити у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року скасовано та постановлено по справі нову постанову, якою заяву представника відповідача ОСОБА_1 - Васюка М.М. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області, про стягнення грошових коштів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 10 000 грн. 00 коп. з кожного.

В задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

11 грудня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Васюка М.М. про ухвалення додаткового рішення, яку він обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 по справі понесено витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції під час розгляду його апеляційної скарги на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року у розмірі 10 000,00 грн., які він просив стягнути з позивачів на користь відповідача.

Окрім цього, 19 грудня 2023 року до апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , - адвоката Дегтярьової О.П. про ухвалення додаткового рішення у справі, яка обґрунтована тим, що позивачі понесли по справі витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн. під час розгляду справи апеляційним судом, зокрема, при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, надавши апеляційному суду заяви, в яких просили вирішити питання про ухвалення додаткового рішення за їхньої відсутності.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяв сторін про ухвалення додаткового рішення, дійшла наступних висновків.

За змістом п. 3 ч. 1 та ч. 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такої ж думки дотримується Верховний Суд у постановах від 13 червня 2018 року по справі № 757/47925/15-ц та від 19 вересня 2018 року по справі № 361/6253/16-ц.

Разом з тим, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

З матеріалів справи вбачається, що представником ОСОБА_1 до заяви про ухвалення додаткового рішення долучено: копію Договору про надання правової допомоги №138 від 14 лютого 2022 року; копію Додатку №2 від 07 липня 2023 року до Договору №138 про надання правової допомоги від 14 лютого 2022 року, у якому детально розписано послуги, які адвокатське об`єднання надає клієнтові за цим Договором; копію Акту наданих послуг від 04 грудня 2023 року до Договору №138 про надання правової допомоги від 14 лютого 2022 року, у якому визначено види наданих послуг та їх вартість; копію Звіту про обсяг наданих послуг від 04 грудня 2023 року згідно Договору №138 про надання правової допомоги від 14 лютого 2022 року, у якому зазначено кількість витрачених годин при наданні правової допомоги.

Таким чином, суду надано належні та допустимі докази на підтвердження факту понесення ОСОБА_1 під час розгляду справи судом апеляційної інстанції витрат на надання правничої допомоги, про стягнення яких його представником було зроблено відповідну заяву, яка міститься в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року (том 2, а.с.220).

За наслідками розгляду справи судом апеляційної інстанції, було ухвалене рішення про залишення скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 без задоволення, а рішення місцевого суду про відмову в позові - без змін; апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, скасовано ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року та постановлено по справі нову постанову, якою заяву представника відповідача ОСОБА_1 - Васюка М.М. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області, про стягнення грошових коштів задоволено частково, тобто рішення ухвалене на користь відповідача ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що судове рішення апеляційним судом ухвалене на користь відповідача, якому по справі була надана професійна правнича допомога, що підтверджується наявними у справі належними та допустимими доказами, вимоги представника ОСОБА_1 - адвоката Васюка М.М. про ухвалення по справі додаткового рішення та стягнення на користь відповідача з позивачів витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, оскільки апеляційним судом при ухваленні 30 листопада 2023 року судового рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Критерії реальності адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), а також критерії розумності їхнього розміру апеляційний суд вважає в даному випадку не в повній мірі дотриманими стороною відповідача, відтак, вважає за необхідне його заяву задовольнити частково та в порядку розподілу судових витрат стягнути з позивачів на користь відповідача понесені ним в суді апеляційної інстанції витрати у розмірі по 2 500,00 грн. з кожного позивача, оскільки витрати саме у такому розмірі, на думку колегії суддів, відповідають критеріям реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру.

Щодо заяви представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , - адвоката Дегтярьової О.П. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи положення п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, та з огляду на те, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 30 травня 2023 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , відмовлено, понесені ними по справі витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу покладаються на них, як позивачів. За таких обставинзаява представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , - адвоката Дегтярьової О.П., про стягнення з відповідача на користь позивачів понесених ними витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Васюка Миколи Миколайовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

В задоволенні заяви представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , - адвоката Дегтярьової Оксани Петрівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Постановити по справі додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 2 500 грн. 00 коп. з кожного.

В задоволенні решти вимог заяви представника ОСОБА_1 адвоката Васюка Миколи Миколайовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

На додаткове рішення може бути подано скаргу.

Головуючий:

Судді: