Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1311/23
Провадження № 2/279/580/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівською Л.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу №279/1311/23 за позовом ОСОБА_1 до Коростенської міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 15.12.2020 року Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис 1395.

На день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Коростенської міської ради Житомирської області №236 від 31.05.2021 року.

Після смерті матері відкрилася спадщина за законом.

На підставі його заяви про прийняття спадщини, 24.06.2021 року заведено спадкову справу №177/2021, що підтверджується інформаційним листом (відмовою) виданим Другою коростенською державною нотаріальною конторою від 20.01.2023 року № 50/02-14.

В даний час виникла необхідність в оформленні спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2 .

Так, 20.01.2023 року звернувшись з відповідною заявою до Другої коростенської державної нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав після смерті матері на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав померлій на праві особистої власності, згідно запису у погосподарській книзі № 13 за 2016-2023 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 , та на земельну ділянку призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,00 га, що розташована на території Михайлівської сільської ради Коростенського району Житомирської області, належну померлій згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №226483, виданого 19.04.2006 року Коростенською районною державною адміністрацією, завідувачем державної нотаріальної контори йому було відмовлено, з підстав відсутності правовстановлюючого документу на вищевказаний житловий будинок та відсутності оригіналу відповідного Державного акту на земельну ділянку. Одночасно рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання у судовому порядку.

Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину за законом чи заповітом після смерті ОСОБА_2 не має, що підтверджується інформаційним листом (відмовою) виданим Другою коростенською державною нотаріальною конторою від 20.01.2023 року №50/02-14.

Згідно інформаційної довідки виданої Комунальним підприємством «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 20.12.2022 року №150, державна реєстрація права власності житлового будинку АДРЕСА_1 не проводилась.

Відповідно до архівної копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №226483 виданого 19.04.2006 року Коростенською районною державною адміністрацією, загальною площею 2,00 га, яка розташована на території Михайлівської сільської ради, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить його матері ОСОБА_2 .

Оригінал вищевказаного Державного акту втрачено, що підтверджується інформаційним листом (відмовою) виданим Другою коростенською державною нотаріальною конторою від 20.01.2023 року № 50/02-14 та публікацією в газеті «Іскоростень» від 13.01.2023 року № 2 (1132).

Відповідно листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що в разі втрати, пошкодження сертифіката про право власності на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачене.

Згідно ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004 року.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавленні права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Громадяни України, мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема, успадкування (ст. 131 ЗК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що вищевказане спадкове майно належало ОСОБА_2 на праві особистої власності, він являється єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після її смерті, тому вважається таким, що фактично набув право власності на вищевказане спадкове майно.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 вбачається, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, оскільки він є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, майно знаходиться на території Михайлівської сільської ради Коростенського району Житомирської області, яка згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» завершила свої повноваження сільської ради та увійшла до складу Коростенської територіальної громади, тому належним відповідачем у справі є саме - Коростенська міська рада .

Досудове врегулювання спору в даному виді спірних правовідносин є неможливе.

Іншого позову (позовів) до цього відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав мною не подавалося.

Просить визнати за ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок із надвірними будівлями, який знаходиться по АДРЕСА_1 , який належав на праві особистої власності ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :08:000:0093 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Коростенського району Житомирської області (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №226483 від 19.04.2006 року), яка належала на праві особистої власності ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач у позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності.

Сторона відповідача зазначила про розгляд даної справи у відсутності представника територіальної громади Коростенської міської ради. Одночасно висловила свою позицію щодо позову, при вирішенні якого покладається на розсуд суду.

У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Михайлівка Коростенського району, Житомирської області померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданим 15.12.2020 року виконавчим Коростенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький).

З довідки старости с.Михайлівка, с.Плещівка за №236 від 31.05.2021 року слідує, що ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 .

Аналогічна інформація наявна у спадковій справі №177/2021 наданій другою Коростенською державною нотаріальною конторою на запит суду.

З матеріалів вказаної спадкової справи слідує про наявність в ній заповіту ОСОБА_2 , який був посвідчений секретарем Васьковицької сільської ради Ущапівською Аллою Яківною та зареєстровано в реєстрі за №6.

Зі змісту заповіту слідує, що ОСОБА_2 вказала спадкоємцем всього належного їй майна ОСОБА_3 , 1974 року народження.

Разом з тим, вивченням змісту заповіту та співвідношенням його до даної справи встановлено, що вказаний документ складено іншою особою з тотожними даними, що слідує з наступного.

В заповіті місцем народження ОСОБА_2 , 1929 року народження, зазначено с.В.Дивлин Лугинського району Житомирської області. Місцем проживання зазначеної особи вказано с.Васьковичі Коростенського району. Будинок, який заповідався, розташований в с.Васьковичі Коростенського району Житомирскої області.

В спадковій справі також наявне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 видане 12.03.2012 року, зміст якого містить інформацію про те, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 83 роки в с.Васьковичі Коростенського району.

Натомість спадкодавцем позивача у даній справі є ОСОБА_2 , 1929 року народження, яка народилась та проживала в с.Михайлівка Коростенського району, датою смерті якої є ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, з наявних у справі матеріалів слідує, що позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У встановлений законом строк ОСОБА_1 подав до органів нотаріату заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , на підставі якої було заведено спадкову справу №177/2021 року.

Ступінь родинного зв`язку між позивачем та його спадкодавцем стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 виданим повторно 20.12.2022 року.

20.01.2023 року ОСОБА_1 подав заяву до нотаріуса про надання письмового роз`яснення щодо оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 .

На дане звернення нотаріусом було надано лист від 20.01.2023 року за №50/02-14 з якого слідує про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Зі спадкової справи слідує, що до складу спадщини увійшов житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав померлій ОСОБА_2 на підставі запису в погосподарській книзі №13 за 2016-2023 роки (особовий рахунок № НОМЕР_2 ), рік забудови 1954 ( довідка №369/16-13 від 30.11.2022 року видана старостою с.Михайлівка виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області).

Державна реєстрація права власності, станом на 29.12.2012 року, на вказаний будинок не проводилась.

Згідно технічного паспорту, виготовленого Коростенським МБТІ, інвентаризація будинку проводилась КП «Коростенське МБТІ» 15.06.2018 року.

На час розгляду справи можливість державної реєстрації втрачена.

Також встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №226483, виданого Коростенською районною державною адміністрацією Житомирської області 19.04.2006 року ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 2,00 га, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Коростенського району Житомирської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :08:000:0093.

Оригінал вищевказаного Державного акту втрачено, що підтверджується публікацією в газеті «Іскоростень» від 13.01.2023 року № 2 (1132).

Отже, відсутність документів на вказане нерухоме майно перешкоджають позивачу в реалізації та оформленні спадкових прав в органах нотаріату.

Відповідно листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що в разі втрати, пошкодження сертифіката про право власності на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачене.

З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у Інформаційному листі від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність).

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

На час розгляду справи не отримано інформації про те, що право власності ОСОБА_2 на майно, з приводу якого порушено спір, станом на день її смерті, було припинено.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз`яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердив неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.1217, 1223, 1225, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :08:000:0093 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Коростенського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій вказане нерухоме майно належало на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №226483 від 19.04.2006 року.

Звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1.п.10 Закону України "Про судовий збір".

Стягнути з Коростенської міської ради Житомирської області судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок, за ставками судового збору, який діяв на час подання позовної заяви, який підлягає зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач ГУК у м.Києві /22030106/, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_7 виданий 31.01.2001 року Коростенським МРВ УМВ С України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Коростенська міська рада Житомирської області, місце знаходження: 11501, м.Коростень, вул.Грушевського, 22, Житомирська обл., .

Суддя: О.М.Шульга