Справа № 357/5996/23
Провадження № 2/357/1917/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Нізовій А. Р.,

за участі:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що між ним та відповідачкою 16.11.1996 року було зареєстровано шлюб. В шлюбі в сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Протягом останніх декількох років стосунки подружжя розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Зазначає, що подальше збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам дітей та інтересам позивача.

Ухвалою суду від 25 травня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

06.07.2023 року відповідачка направила на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечувала та просила надати строк для примирення. Зазначила, що підстав для розірвання шлюбу не вбачає, та бажання чоловіка розірвати шлюб суперечить і його дійсній волі та суперечить не тільки його інтересам, а й інтересам дітей. До недавнього часу сім`я була дружня і жила в повній злагоді та благополуччі. Проте, останнім часом стосунки погіршилися, подружжя не проживає разом, стали частими сварки.

В судовому засіданні 07.07.2023 року позивач підтримав позовні вимоги та надав аналогічні пояснення викладені в позові. Також зазначив, що з відповідачем проживає окремо близько 6 місяців, заперечував щодо надання строку для примирення, наполягав на розірванні шлюбу.

Відповідач заперечувала щодо задоволення позову, просила суд надати строк для примирення та надала аналогічні пояснення викладені у відзиві. Також зазначила, що позивач має боргові зобов`язання перед нею та третіми особами. Допоки позивач не виконає зобов`язання, відповідач на розірвання шлюбу не погодиться. Відповідач підтвердила, що з чоловіком не проживають разом близько 6 місяців.

Протокольною ухвалою суду, у задоволенні заяви відповідача про надання строку для примирення було відмовлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивача.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16 листопада 1996 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 1449, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу в подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідачка змінювала прізвище при реєстрації шлюбу та просила відновити їй дошлюбне прізвище, а тому, суд вважає за можливе відновити прізвище відповідачки « ОСОБА_6 ».

Керуючись ст.ст. 110, 112,113 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 158, 258- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16.11.1996 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 1449, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки відновити на дошлюбне « ОСОБА_6 ».

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Б. І. Кошель