Справа №:755/6764/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Булгакової Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Київської міської ради з вимогою встановити додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є предметом позову.

Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду, позивач посилається на наступне, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на день своєю смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті бабусі відкрилась спадщина, до складу якої увійшла частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , якою померла володіла на праві приватної власності, на підставі Договору дарування 2/3 частини квартири від 28.06.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем В. В. Також, 22.10.1010 року, ОСОБА_2 було складено заповіт за реєстровим номером 2141, який посвідчено ПНКМНО ОСОБА_3 .. Зі змісту вказаного заповіту вбачається, що ОСОБА_2 , усе своє майно, де б воно не було та з чого не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право - заповіла ОСОБА_1 .. Позивачка є онукою померлої, з 2015 року зареєстрована і постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Позивача вказує, що про факт складання вищезазначеного Заповіту, а ні позивачу, а ні будь - кому з родичів відомо не було. До того, заповіт, який складений померлою, та документи на квартиру зберігались в її особистих речах в квартирі де вона проживала і був випадково знайдений в квітні 2023 року, коли родичі, що мешкають в Києві вирішили навести в квартирі порядок, викинувши старі речі і зробити косметичний ремонт. Від часу смерті ОСОБА_2 , до того часу, в квартирі ніхто не мешкав, а сама ОСОБА_1 після початку відкритого військового нападу рф на Україну постійно мешкає за кордоном в Республіці Австрія. Отже, позивачка фактично не була обізнана в існуванні вищезазначеного заповіту та не могла своєчасно скористатись своїм правом на прийняття спадщини. Позивачка вказує, що на даний час вона є єдиною спадкоємицею померлої, інших спадкоємців ані за законом ані за заповітом не має. Після того, як заповіт було знайдено, 01 травня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника за довіреністю ОСОБА_4 , звернулась до приватного нотаріуса КМНО Борківського А. В. із зверненням, зокрема, щодо оформлення спадщини на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, заявнику було роз`яснено, що ним пропущено строк для прийняття спадщини.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 25 травня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою Дніпровського районного суду від 04 липня 2023 року, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача - Київської міської ради, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить ухвалити рішення згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності та кожен окремо, приходить до висновку про те, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №6490. (а.с. 8)

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.

Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України.

Як вбачається зі змісту заповіту складеного ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка заповіла на випадок своєї смерті усе своє майно, де б воно не було та з чого не складалось, і взагалі все те, що належитиме їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20).

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватним нотаріусом Київського міського нотаірального округу Борківським А. В. направлено роз`яснення на адресу ОСОБА_1 , яким повідомив позивача її право на звернення до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини наведені позивачем, які підтверджують поважні причини несвоєчасного звернення до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчасне подання заяви про прийняття спадщини, оскільки у позивача, як спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, вона була необізнана про наявність заповіту, а ці обставини у їх сукупності суд вважає такими, що є поважними, наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини підтверджується доданими до матеріалів справи доказами, тому для реалізації права позивача на прийняття спадщини за законом визначає додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, який рахувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України)

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 04 липня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Київська міська рада (м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ).

Суддя -