МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2023 р. Справа №370/578/23

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , (далі - позивач), звернувсь до суду із позовом до ОСОБА_2 , (далі - відповідачка), про розірвання шлюбу, в якому вказав, що з 13.08.2010 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилось двоє дітей. Спільне життя з відповідачкою не склалось, на даний час шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Враховуючи наведене вважає, що збереження шлюбу є неможливим.

Тож, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 13.08.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №995. Також позивач просив строку на примирення не надавати.

Ухвалою Макарівського районного суду від 17.03.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали від 17.03.2023 року та позовну заяву з додатками отримала мати відповідачки 20.04.2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №797 (а.с.15), і у такому випадку відповідно до вимог ч.3 ст. 130 ЦПК України особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи.

Відповідно у встановлений судом строк відповідачка на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 13.08.2010 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, актовий запис №995; прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « ОСОБА_3 » та дружини « ОСОБА_4 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 13.08.2010 року, а.с.5).

За час перебування у шлюбі у сторін народились діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 07.06.2014 року, а.с.6); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 15.08.2017 року, а.с.7).

Як вказав позивач, а відповідачка не скористалась своїм правом заперечити проти цього, що спільне життя з відповідачкою не склалось, на даний час шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим.

Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України.

Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №605/434/18, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. (а.с.1, 16), слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 141, 247, 274, 265, 354-355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 13.08.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №995.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.06.2023 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя А.В. Косенко