Справа № 175/2774/23
Провадження № 2/175/746/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

19 червня 2023 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Заборський В.О., перевіривши відповідність вимогам закону позовної заяви ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

15.06.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання за нею права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 загальною площею 0,0457га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, яка розташована на території садівничого товариства «Шахтер» Слобожанської селищної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області.

Провадження по справі не може бути відкрито з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги; позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України та ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

Позов про право власності за давністю володіння не може пред`являти законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника, крім випадків, визначених частиною 3 ст. 344 ЦК України. Отже, встановлення власника майна і його волі щодо передачі майна у володіння є обставинами, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору у справі про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, і підлягає доведенню під час ухвалення судового рішення (така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №924/925/17 та від 22.05.2018 у справі №922/1574/17).

За змістом ст. 344 ЦК України при набувальній давності тягар доказування лягає на позивача.

З огляду на положення статті та роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року, набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю здійснюється за умови, що річ, яка опинилася у володінні особи, є об`єктивно чужою, володілець суб`єктивно вважає майно своїм, володілець майна має бути добросовісним набувачем, володіння здійснюється протягом усього строку відкрито та продовжувалось безперервно, строк такого володіння нерухомим майном складає 10 років.

Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не повинен знати і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, а також обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна. Позов про право власності за давністю володіння не може пред`явити законний володілець або особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є її власником (Постанова Верховного суду від 19.09.2018р., по справі № 296/6949/17).

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 27.09.2018р., по справі № 571/1099/16-ц та Постанові від 31.10.1018р., по справі № 683/2047/16-ц.

З наведеного можна зробити висновок, що встановлюючи, чи є володіння добросовісним, насамперед слід встановити, що володілець не знав і не міг знати про те, що володіє чужою річчю, тобто обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна та, окрім цього, застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. У разі якщо існує інша підстава для виникнення права власності у момент заволодіння, а сторона посилається на строк набувальної давності, слід визнати, що стороною вибрано невірний спосіб захисту, тобто такий, який не відповідає специфіці правовідносин, що виникли (така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 по справі №910/17274/17).

Посилаючись у позові на володіння майном понад 10 років, позивачкою не зазначені обставини, у зв`язку з якими вона почала володіти чужою земельною ділянкою та час, коли саме вона звернулася до в.о. керівника садівничого товариства «Шахтар» ОСОБА_2 з питанням кому належить земельна ділянка АДРЕСА_1 та дізналась про її власника ОСОБА_3 , коли ОСОБА_1 зверталась до відділу РАЦС та отримала копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , чи був померлий ОСОБА_3 членом садівничого товариства «Шахтар» та на якій підставі, кому і за яких умов позивачка сплачувала внески з 2006 року за земельну ділянку №8 належну ОСОБА_3 , чи прийнято спадщину після смерті ОСОБА_3 .. Крім того, позивачкою не зазначено та не надано доказів: безперервного, відкритого володіння земельною ділянкою; звернення нею та отримання відповідей від садівничого товариства «Шахтар» про власника зайнятої нею земельної ділянки № НОМЕР_1 та отримання відповіді з РАЦС про смерть ОСОБА_3 , про що зазначено в позовній заяві; отримання ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_4 та сплати нею внесків за земельну ділянку № НОМЕР_2 , починаючи з 2006 року.

Також, в позовній заяві не зазначено з огляду на приписи ч.1 ст.2, ч.1 ст.4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України, як, яким чином і коли відповідач Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області порушила, не визнала чи оспорила права позивача, з урахуванням того, що земельна ділянка знаходиться на території Балівської сільської ради.

Отже, в позовній заяві не чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху, про що повідомити позивача і надати їй строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали, а саме зазначити обставини, на які звернув увагу суд та надати до суду докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності за набувальною давністю - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом строку, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали.

У разі якщо у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Заборський