465/4232/23
2-н/465/1823/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2023 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Марків Ю. С. розглянувши матеріали заяви ЛМКП «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) у розмірі 13631,13 грн. та послуги з гарячого водопостачання в розмірі 3213,70 грн. та 268,40 грн. судового збору, -

В С Т А Н О В И В:

ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 16844,83 грн грн. та 268,40 грн. судового збору.

Дослідивши заяву ЛКП «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу та додані до неї копії документів на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, приходжу висновку про наявність передбачених законом підстав для відмови у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно положень п.1 ч.2, ч.3 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема, у порядку наказного провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч.1 ст. 27 ЦПК України).

Відповідно до ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до п.3 частини 1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних нарахованих заявником на суму заборгованості.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у ст.163 ЦПК України.

Зі змісту ч.5 ст.165 ЦПК України вбачається, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимог ч.5 ст.165 ЦПК України, судом направлено запит до Єдиного державного демографічного реєстру для встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання боржників.

Відповідно до відповіді №106582 від 08.06.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді №106584 від 08.06.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, з отриманої судом інформації вбачається, що один з боржників не зареєстрований за адресою, яка зазначена в заяві про видачу судового наказу.

Згідно ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як вбачається з прохальної частини заяви про видачу судового наказу, заявник ЛКП «Львівтеплоенерго» просить суд видати судовий наказ, яким стягнути з боржників солідарно на його користь заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) у розмірі 13631,13 грн. та послуги з гарячого водопостачання в розмірі 3213,70 грн. та 268,40 грн. судового збору.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що ЛКП «Львівтеплоенерго» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення заборгованості з боржників, а не до кожного з них окремо, приходжу до висновку, що у зв`язку з отриманням судом інформації, згідно якої один з боржників за зазначеною в заяві адресою не зареєстрований, суд позбавлений права видати судовий наказ про стягнення заборгованості з боржників солідарно.

Таким чином, у видачі судового наказу за заявою ЛКП «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) у розмірі 13631,13 грн. та послуги з гарячого водопостачання в розмірі 3213,70 грн. та 268,40 грн. судового збору необхідно відмовити.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Суд також вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у відповідності до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.161-166 ЦПК України, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Львівському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» у видачі судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) у розмірі 13631,13 грн. та послуги з гарячого водопостачання в розмірі 3213,70 грн. та 268,40 грн. судового збору.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому даної ухвали суду.

Суддя Марків Ю. С.