Справа № 307/3597/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 липня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Собослоя Г. Г., Мацунича М. В.,

з участю секретаря судового засідання Зубашкова М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз», в інтересах якого діє представниця адвокатеса Романова Олександра Олегівна, на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2021 року, повне судове рішення складено 30.11.2021, ухвалене суддею Гримутом В. І.,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (далі АТ «Закарпатгаз», товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Позов обґрунтовано тим, що на виконання вимог статей 12, 40 Закону «Про ринок природного газу», постановою НКРЕКН від 30.09.2015 затверджено типовий договір розподілу природного газу, який є публічним та регламентує порядок і умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Цей договір є договором приєднання, що укладається на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовим) до договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до вказаного договору, та/або сплати рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Так, за умовами договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (пункт 2.1. договору).

Зазначало товариство, що відповідач має статус споживача і фактом його приєднання як побутового споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є дії, які засвідчують його бажання укласти цей договір, зокрема, здійснення споживання природного газу на об`єкті нерухомості, про що свідчить щомісячна зміна показників лічильника в сторону збільшення, оплата за спожитий природний газ, що документально підтверджено фінансовим станом абонента. Отже, за цим договором ОСОБА_1 зобов`язаний виконувати його умови та нести передбачену законом відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх обов`язків (розділ VIII Договору).

Указувало і на те, що пунктом 5.2 договору сторони погодили, що визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором.

При цьому пунктом 1 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРМ визначено, що розрахунки споживача за послуги розподілу природного газу, що надаються ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Відповідно до пункту 2 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРМ обумовлено: «річна замовлена потужність об`єкта споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік», що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу».

АТ «Закарпатгаз» свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало боржнику-відповідачу послуги з розподілу природного газу. Однак відповідач не виконав узяті на себе зобов`язання та не сплатив заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за період з січня 2020 року по вересень 2021 року, а відтак розрахована до сплати вартість природного газу, яку він має сплатити оператору ГРМ АТ «Закарпатгаз», становить 1 407,44 гривень.

Посилаючись на наведені вище обставини товариство просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1 407,44 грн, а також вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2021 року у задоволенні цього позову АТ «Закарпатгаз» відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням місцевого суду позивач АТ «Закарпатгаз», в інтересах якого діє представниця адвокатеса Романова О.О., подало на нього апеляційну скаргу внаслідок його незаконності та необґрунтованості через неправильне застосування судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, фактичним обставинам справи.

Скарга загалом мотивована тим же доводами, які наведені в позовній заяві та яким місцевим судом не надано належної оцінки, а також тим, що фактом приєднання споживача до умов публічного договору приєднання є вчинення дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання споживачем підписаної ним заяви-приєднання за відповідною формою та/або сплата рахунку оператора ГРМ, а також факт споживання природного газу. Так, фактом приєднання відповідача як побутового споживача до умов договору розподілу природного газу є підписана ним заява-приєднання до цих умов договору, щомісячне споживання певних об`ємів природного газу і зміна показань газового лічильника, оплата за спожитий газ по АДРЕСА_1 .

Зазначав апелянт, що навіть відсутність фактичного споживання природного газу не звільняє споживача, приєднаного до системи газопостачання, від оплати послуг за забезпечення доступу до газорозподільної системи з можливістю споживання природного газу.

Наголошував, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому заяву-приєднання було підписано відповідачем 16.09.2020, при цьому особовий рахунок не змінювався, оскільки він відкривається не на особу, а на об`єкт, у даному випадку на будинок АДРЕСА_1 .

З огляду на наведені вище обставини апелянт просив оскаржене рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги АТ «Закарпатгаз» задовольнити повністю, а також вирішити питання розподілу судових витрат. Водночас просив поновити йому строк на апеляційне оскарження цього рішення суду як пропущеного з поважних причин.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року, зокрема поновлено АТ «Закарпатгаз», в інтересах якого діє представниця адвокатеса Романова О.О., строк на апеляційне оскарження рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.11.2021 (а.с.68, 69).

Своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу АТ «Закарпатгаз» відповідач ОСОБА_1 не скористався.

У судовому засіданні представник апелянта (позивача) АТ «Закарпатгаз» - адвокат Федоричко М.М. апеляційну скаргу підтримав із підстав наведених у ній, просив таку задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити, а також вирішити питання розподілу судових витрат.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Матіко Р.І. у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечив із підстав її надуманості та необґрунтованості, просив таку залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволені цього позову місцевий суд виходив із того, що позивачем не надано доказів про те, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем природного газу у буд. АДРЕСА_1 , оскільки згідно з квитанцією АТ «Закарпатгаз», то споживачкою природного газу за цією адресою (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) є ОСОБА_2 .

Проте колегія суддів із цим висновком суду першої інстанції погодитися не може з огляду на таке.

Судом установлено, що відповідно до технічних умов № 1047 газифікації житлового будинку АДРЕСА_1 , проекту № 1047 газопостачання до цього будинку, будівельного паспорту внутрішнього будинкового (цехового) газового обладнання за цієї ж адресою, акту на запуск газу та квитанції АТ «Закарпатгаз» від 16.03.2020, замовницею та споживачкою природного газу була ОСОБА_2 , особовий рахунок НОМЕР_2 (а.с.31, 97-104).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що стверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_3 (а.с.49).

16 вересня 2020 року відповідач ОСОБА_1 як споживач підписав заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) за адресою: будинок АДРЕСА_1 (а.с.50).

30 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Закарпатгаз» із заявою про тимчасове опломбування йому крану на стоякові до його будинку АДРЕСА_1 у зв`язку з невикористанням природного газу (а.с. 105).

08 грудня 2021 року було припинено газопостачання споживачу ОСОБА_1 до будинку АДРЕСА_1 , про що свідчить відповідний акт про припинення/обмеження газопостачання № 166 АТ «Закарпатгаз», з яким відповідач під розпис ознайомлений (а.с.51).

Як видно з розрахунку фінансового стану розрахунків за послугу з розподілу природного газу абонента ОСОБА_1 , особовий рахунок НОМЕР_2 , по АДРЕСА_1 , то його заборгованість за період з 01 січня 2020 року по 01 вересня 2021 року, з урахуванням сплачених у березні 2020 року 236,10 грн, становить 1 407,44 грн /сума позовних вимог/ (а.с.7).

Водночас як убачається з банківських квитанцій від 16.03.2020 позивачу АТ «Закарпатгаз» було сплачено зазначені вище 236,10 грн за розподіл природного газу до будинку АДРЕСА_1 , а також було сплачено 1 427,10 грн іншій юридичній особі ТОВ «Закарпатгаз збут» за самий спожитий газ за цією ж адресою (а.с.31).

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відносини між суб`єктами ринку природного газу та оператором газорозподільних систем, регулюються нормами Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 та Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498.

01 грудня 2015 року набрала чинність постанова НКРЕКП № 2498 «Про затвердження типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до пункту 1.3. Розділу І Типового договору розподілу природного газу цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Положення Типового договору розподілу природного газу також кореспондуються з пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС, де вказано, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Пунктом 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС передбачено, що припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

Отже, відповідач є санкціонованим споживачем природного газу для потреб будинку АДРЕСА_1 , про що свідчить його заява-приєднання від 16.09.2020, фінансовий стан абонента ОСОБА_1 , часткова оплата позивачу 16.03.2020 коштів у сумі 236,10 грн за розподіл природного газу в межах спірного періоду та його заява про тимчасове припинення газопостачання від 30.11.2021 (яка подана вже за межами спірного періоду з 01.01.2020-01.09.2021), а відтак між сторонами було укладено договір розподілу природного газу, за умовами якого відповідач повинен належним чином виконувати свої зобов`язання, чого ним у даному випадку і не було зроблено.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).

Відповідно до частини 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, апеляційний суд доходить висновку, що позивач довів належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами свої вимоги, які знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів уважає слушними, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону і фактичних обставинах справи та спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а відтак апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин оскаржене рішення місцевого суду не може вважатись законним та обґрунтованим, а тому, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з одночасним ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Закарпатгаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1 407,44 гривень.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь апелянта позивача слід стягнути понесені останнім у справі судові витрати по сплаті судового збору за подання як позовної заяви у розмірі 2 270 грн (а.с.1), так і апеляційної скарги - 3 405 грн (а.с.44), що разом складає 5 675 гривень.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз», в інтересах якого діє представниця адвокатеса Романова Олександра Олегівна, задовольнити.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2021 року скасувати.

Позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 1 407 (одна тисяча чотириста сім) гривень 44 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 675 (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 липня 2023 року.

Суддя-доповідачка

Судді