Справа № 199/9915/21
(2/199/109/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

28 червня 2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Богун О.О.

при секретареві Буточкіній М.К.

за участю учасників справи:

Позивач ОСОБА_1

Представника позивача ОСОБА_2

Представника відповідача Косовської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс №57» Загальноосвітній навчальний заклад І ступеня Гімназія» Дніпровської міської ради, третя особа Департамент освіти і науки Дніпропетровської державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс №57» Загальноосвітній навчальний заклад І ступеня Гімназія» Дніпровської міської ради, третя особа Департамент освіти і науки Дніпропетровської державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що ОСОБА_1 працює у Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс №57» Загальноосвітній навчальний заклад І ступеня Гімназія» Дніпровської міської ради на посаді вчителя початкових класів.

Наказом директора Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс №57» Загальноосвітній навчальний заклад І ступеня Гімназія» Дніпровської міської ради Тетяни Кордіної від 08.11.2021 №157к/тр Ірину Ждань відсторонено від роботи з 08 листопада 2021 на час відсутності щеплення проти СОVID-19 без збереження заробітної плати.

ОСОБА_1 із вказаним наказом ознайомлена під підпис, однак з наказом була не згодна, оскільки він суперечить чинному законодавству України. Позивач вважає наказ не законним, таким що порушує її права та інтереси.

Відповідачем не надано жодних фактів, які б підтверджували нагальність потреби у відстороненні саме позивача від роботи, застосування до позивача такого заходу як відсторонення від роботи не передбачено жодної індивідуальної оцінки виконання нею трудових обов`язків, зокрема об`єктивної необхідності під час їхнього виконання особисто контактувати з іншими людьми, неможливість встановлення позивачу дистанційної/надомної форми організації праці тощо. Тому, таке відсторонення не можна вважати пропорційним меті охорони здоров`я населення та самої позивачки.

При цьому, позивач наголошує на тому, що під час видачі наказу вона мала можливість працювати дистанційно, значно зменшивши соціальні контакти та ризики зараження на СОVID-19.

Крім того, у листопаді 2021 року батьки учнів класу, класоводом якого є позивачка неодноразово зверталися до керівництва відповідача з заявами щодо переведення на дистанційну форму навчання класу, у зв`язку із ситуацією, яка склалася через можливе відсторонення від навчального процесу позивача. Однак, директор відповідача не погодилася розглянути інші варіанти вирішення проблеми окрім відсторонення позивача від навчального процесу, про що свідчить заяви батьків учнів 5-В класу НВК №57 від 25.04.2023.

Таким чином, позивач вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом, та з урахуванням заяви про зміну (доповнення) підстав позову просить суд, визнати протиправним, незаконним та скасувати Наказ Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс №57» Загальноосвітній навчальний заклад І ступеня Гімназія» Дніпровської міської ради №157-к/тр від 08.11.2021 про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ; поновити позивача на посаді вчителя початкових класів в Комунальному закладі освіти «Навчально-виховний комплекс №57» Загальноосвітній навчальний заклад І ступеня Гімназія» Дніпровської міської ради; стягнути з Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс №57» Загальноосвітній навчальний заклад І ступеня Гімназія» Дніпровської міської ради на користь позивача середній заробіток за весь період відсторонення від роботи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2021, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О.

Ухвалою від 15.12.2021 відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалами суду від 15.08.2022, 11.10.2022 задоволено клопотання представника позивача, витребувано у Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс №57» Загальноосвітній навчальний заклад І ступеня Гімназія» Дніпровської міської ради довідку про середньомісячну заробітну плату ОСОБА_1 за вересень та жовтень 2021 року з вказанням кількості фактично відпрацьованих днів та розрахунком середньоденної заробітної плати за цей період.

Ухвалою суду від 10.11.2022 провадження по справі зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №130/3548/21.

Ухвалою суду від 03.03.2022 поновлено провадження по справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 надали пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягали.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечувала, підтримавши наданий відзив на позов та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. (а.с.61-68).

Представник третьої особи - Департамент освіти і науки Дніпропетровської державної адміністрації у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про слухання справи у відсутність представника та розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами. (а.с.169).

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює у Комунальному закладі освіти «Навчально-виховний комплекс №57» Загальноосвітній навчальний заклад І ступеня Гімназія» Дніпровської міської ради на посаді вчителя початкових класів.

Згідно листа Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації про надання інформації, встановлено що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153 зареєстрованим у Мін`юсті 07.10.2021 за №1306/36928, затверджено перелік організацій, представників які підлягають обов`язковій вакцинація проти СОVID-19. Згідно з наказом, на період дії карантину встановленого КМУ, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби, обов`язковій вакцинації проти СОVID-19 підлягають працівники: закладів вищою, післядипломної, фахової перед вищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Наказ набирає чинність через один місяць з дня його публікації. Працівники закладів освіти та органів виконавчої влади, які не щепляться проти СОVID-19 протягом цього періоду, будуть відсторонені від роботи без збереження заробітної плати. У зв`язку з чим керівників закладів вищою, післядипломної, фахової перед вищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності забезпечити виконання наказу МОЗ України від 2153.

01.11.2021 складено акт №1 про відмову ОСОБА_1 надати документ про обов`язкове профілактичне щеплення проти СОVID-19.

Відповідно до акту директор КЗО НВК №57 ДМР Тетяна Кордінова в присутності заступника директора з НВР Ситнік І.П., заступника директора з НВР ОСОБА_4 , заступника директора з АГЧ ОСОБА_5 , Голови профспілкового комітету ОСОБА_6 , члена профспілкового комітету ОСОБА_7 запропонували надати документ про обов`язкове профілактичне щеплення проти СОVID-19 на підставі повідомлення від 01.11.2021 №495, ОСОБА_1 відмовилась.

ОСОБА_1 було проінформовано про правові наслідки відмови або ухилення від обов`язкового проведення профілактичного щеплення проти СОVID-19 та відсторонення від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст. 46 КЗпП та ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 №1654-ІІІ з 08 листопада 2021 року, також було проінформовано, що в період відсторонення від роботи без збереження заробітної плати не увійде до страхового стажу для призначення пенсії та оплати тимчасової працездатності, адже в цей період роботодавець не сплачуватиме за неї страховий внесок. Період відсторонення без збереження заробітної плати не увійде до стажу, що дає право на щорічну відпустку (ст. 9 ЗУ «Про відпустки» від 15.11.1996 року № 504/96 ВР. ОСОБА_1 також було проінформовано про необхідність ознайомитися з наказом про відсторонення під підпис 08.11.2021 та строк відсторонення -допоки вона не надасть документ про щеплення проти СОVID-19 та работадевець наказом допустить її до роботи.

Наказом директора Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс №57» Загальноосвітній навчальний заклад І ступеня Гімназія» Дніпровської міської ради Тетяни Кордіної від 08.11.2021 №157к/тр Ірину Ждань відсторонено від роботи з 08 листопада 2021 на час відсутності щеплення проти СОVID-19 без збереження заробітної плати.

ОСОБА_1 із вказаним наказом ознайомлена під підпис, однак з наказом була не згодна, оскільки він суперечить чинному законодавству України.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, частини першої статті 15 ЦК Україникожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ст.46 КЗпП відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

З аналізу вказаної норми слідує, що перелік випадків відсторонення працівників від роботи, що визначений законодавцем не є вичерпним і може визначатися як законом, так і підзаконними нормативно-правовими актами.

На виконання ст.10 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я", ст.12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та з метою забезпечення епідемічного благополуччя населення України, попередження інфекцій, керованих засобами специфічної профілактики видано наказ МОЗ «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» № 2153 від 04.10.2021року.

Згідно із Переліком особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб, який затверджений наказом МОЗ від 19 липня 1995 року № 133, до особливо небезпечних інфекційних хвороб віднесено Covid-19 .

Разом з тим, наказом МОЗ від 4 жовтня 2021 року № 2153, затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, відповідно до якого обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники, в тому числі закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

Відповідно до примітки до Переліку обов`язкове профілактичне щеплення проводиться в разі відсутності у працівника абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16 вересня 2011 року № 595, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2011 року за № 1161/19899.

Відповідно до п.41-6 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 9 грудня 2020 року (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) керівники державних органів (державної служби), керівники підприємств, установ та організацій мають забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153; 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; 3) взяття до відома, що на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу»; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються.

Вказана постанова є чинною та неконституційною не визнана.

При розгляді даної цивільної справи судом також враховуються висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №130/3548/21.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2022 року по справі №130/3548/21 звернула увагу, що, встановивши обов`язковість щеплення проти COVID-19 для окремих категорій працівників як умову продовження виконання ними трудових обов`язків, держава намагалася досягнути легітимної, в розумінні пункту 2 статті 8 Конвенції, мети - запобігання подальшому поширенню хвороби, попередження важких ускладнень у хворих на COVID-19, мінімізації серед них кількості летальних випадків.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини втручання вважатиметься «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення легітимної мети, якщо воно відповідає «нагальній суспільній необхідності» та є пропорційним цій меті, тобто дозволяє її досягнути найменш обтяжливими для людини засобами. З огляду на це в кожній конкретній ситуації треба з`ясовувати, наскільки захід втручання у відповідне право був виправданим.

Нагальна необхідність ужиття державою у 2021 році заходів для захисту здоров`я населення (зокрема, для попередження поширення коронавірусу SARS-CoV-2, мінімізації ризиків ускладнень і смертності у хворих на COVID-19) не викликає сумнівів. Проте слід з`ясувати, чи було нагально необхідним відсторонення позивачки від роботи та наскільки саме таке відсторонення сприяло досягненню зазначеної легітимної мети.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що в кожному конкретному випадку для вирішення питання про наявність підстав для обов`язкового щеплення працівника проти COVID-19, і відповідно, для відсторонення працівника від роботи, слід виходити не тільки з Переліку № 2153, але й оцінки загрози, яку потенційно на роботі може нести невакцинований працівник. Зокрема, слід враховувати і такі обставини, як: кількість соціальних контактів працівника на робочому місці (прямих/непрямих); форму організації праці (дистанційна/надомна), у тому числі можливість встановлення такої форми роботи для працівника, який не був щепленим; умови праці, у яких перебуває працівник і які збільшують вірогідність зараження COVID-19, зокрема потребу відбувати у внутрішні та закордонні відрядження; контакт працівника з продукцією, яка буде використовуватися (споживатися) населенням.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що при розгляді подібних справ суди повинні враховувати, що суспільні інтереси превалюють над особистими, однак лише тоді, коли втручання у відповідні права особи має об`єктивні підстави (передбачене законом, переслідує легітимну мету, є нагально необхідним і пропорційним такій меті)".

Визначаючи об`єктивну необхідність щеплення працівника і перевіряючи законність його відсторонення від роботи для протидії зараженню COVID-19, необхідно з`ясовувати наявність наведених вище та інших факторів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є вчителем початкових класів у Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс №57» Загальноосвітній навчальний заклад І ступеня Гімназія» Дніпровської міської ради, вказана професія віднесена до тих, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, зокрема COVID-19.

Позивач не надала керівнику закладу освіти «Навчально-виховний комплекс №57» Загальноосвітній навчальний заклад І ступеня Гімназія» Дніпровської міської ради сертифікат про щеплення чи документ, що підтверджує наявність протипоказань до такого щеплення, а тому була відсторонена від роботи.

Аналізуючи зазначені вимоги законодавства та враховуючи, що ОСОБА_1 , як вчитель, виконує роботу, що обумовлює службову необхідність у контактуванні з іншими працівника цього навчального закладу, що підвищує ризик інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 та/або сприяння його подальшому поширенню, а іншу форму організації роботи (зокрема дистанційну або надомну) відповідач організувати позивачу не може, тому директором навчального закладу, видавши оспорюваний наказ від 08 листопада 2021 року №157к/тр про відсторонення ОСОБА_1 від роботи, правомірно було змушено ухвалити рішення про відсторонення позивача від роботи та застосувано порядок відсторонення, який передбачений нормативно-правовими актами, з метою забезпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу та є виправданим.

Крім цього суд, приймає до уваги позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 10 березня 2021 року (справа № 331/5291/19, провадження № 61-17335св20), про те, що вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб, з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак лише у тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави тобто було виправданим.

Отже, держава, встановивши відсторонення працівників освіти від виконання обов`язків, які не мають профілактичного щеплення, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників освітнього процесу, в тому числі й дітей. Втручання у вигляді обов`язковості певних щеплень ґрунтується на законі, має виправдану мету, є пропорційним для досягнення такої мети та цілком необхідним у демократичному суспільстві.

Таким чином відмова останньої від проведення щеплення проти COVID-19 не сприяла виконанню завдань пов`язаних з боротьбою проти коронавірусної хвороби.

Суд враховує ту обставину, що відсторонивши ОСОБА_1 від роботи, мало місце втручання у її право на працю, остання була позбавлена можливості працювати та отримувати дохід, проте оцінюючи загрозу, яку потенційно на роботі у закладі загальної освіти може нести невакцинований працівник, суд приходить до переконання, що її відсторонення від роботи, можна вважати пропорційним меті охорони здоров`я населення та безпосередньо самої позивачки.

Суд дійшов висновку, що керівник навчального закладу, на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу, з урахуванням вимог статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», правомірно прийняв рішення про тимчасове відсторонення позивачки від роботи, а тому у задоволенні позову в частині визнання незаконним та зобов`язання відповідача скасувати наказ від 08 листопада 2021 року №157к/тр слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Виходячи зі змісту цієї норми, заробітна плата виплачується саме за виконану роботу, а оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується.

Враховуючи те, що відсторонення від роботи є своєрідне призупинення трудових правовідносин та є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках, і має за мету відвернення та/або попередження негативних наслідків та на період відсторонення робоче місце за працівником зберігається, то суд приходить до висновку, що не підлягає до задоволення вимога позивача про поновлення її на роботі.

У спірних правовідносинах суд не вбачає порушення права позивача на працю, визначеного ст. 43 Конституції України, оскільки за позивачем зберігається робоче місце, трудовий договір не припинений. Обмеження позивача було правомірним та відповідало пріоритету забезпечення безпеки життя і здоров`я людей.

Отже, у зв`язку із відсутністю підстав для визнання незаконним і скасування оспорюваного наказу, у задоволенні позовних вимог щодо поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу також слід відмовити, оскільки вони є похідними.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволенні позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки суд не вбачає підстав для задоволення позову, відсутні підстави для стягнення судових витрат з відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 526, 625 ЦК України, керуючись ст. ст. 141, 264, 265, 280 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс №57» Загальноосвітній навчальний заклад І ступеня Гімназія» Дніпровської міської ради, третя особа Департамент освіти і науки Дніпропетровської державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення буде складено протягом п`яти днів.

Суддя О.О. Богун

28.06.2023