Справа № 367/4820/23
Провадження №2-з/367/109/2023
УХВАЛА

Іменем України

про забезпечення позову

05 липня 2023 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Шестопалова Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гринько Володимира Федоровича про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява про забезпечення позову представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гринько Володимира Федоровича одночасно з пред`явленням позову про поділ спільного сумісного майна подружжя.

В зазначеній заяві про забезпечення позову, заявник просить вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме до набрання рішенням в справі законної сили накласти арешт на: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , орієнтовною вартістю 7 400 000,00 грн., який має загальну площу 236,4 кв.м., житлову - 70,0 м.кв., зареєстрований 07.02.2008 р. на ім`я ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 07.02.2008 р. видане на підставі рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 17/1 від 29.01.2008 р.; земельну ділянку кадастровий номер: :01:135:0047 для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею: 0,0608 га, за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною вартістю 2 220 000,00 грн., яка зареєстрована 03.03.2004 р. на ім`я ОСОБА_2 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ № 061915 від 03.03.2004 р., інформацією з Державного земельного кадастру та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 337517663 від 29.06.2023 р., договором купівлі- продажу земельної ділянки від 19.10.2002 р.

В обґрунтування поданої заяви представник позивача вказав, що вказане майно може бути відчужене безперешкодно на користь третіх осіб з метою приховати від позивача це майно, що може призвести до позбавлення права позивача на отримання її частини майна нажите у період шлюбу спільними зусиллями. Окрім того, обґрунтовано наявні ризики відчуження майна, так як відповідачем у 2008 році вже відчужувалось вказане майно без згоди позивача та у судовому порядку відповідні правочини були визнані недійсними. Зазначає, що між сторонами виник спір про поділ майна, а тому зважаючи на характер правовідносин, відмови відповідача у добровільному порядку розподілити спільне майно, то існує реальна загроза відчуження спірного майна на користь третіх осіб, що в свою чергу призведе до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом пункту 1 та 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до пункту 2 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 2 грудня 2006 року вказано, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст.152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 2 грудня 2006 року, міститься роз`яснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як зазначено в п. 4 Рішення Конституційного Суду від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011, інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим у Кодексі встановлено систему захисту прав особою, щодо якої застосовано заходи забезпечення позову. Складовими такої системи є: співмірність видів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами; можливість суду вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою; відшкодування особі збитків, завданих забезпеченням позову; право на апеляційне оскарження ухвали суду щодо забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Як вбачається із змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, між сторонами виник спір про поділ майна, а саме житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , орієнтовною вартістю 7 400 000,00 грн., який має загальну площу 236,4 кв.м., житлову - 70,0 м.кв. та земельної ділянки кадастровий номер: :01:135:0047 для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею: 0,0608 га, за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною вартістю 2 220 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені заявником вимоги є співмірними із позовними вимогами.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, враховуючи наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 151-153, ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гринько Володимира Федоровича про забезпечення позову про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме до набрання рішенням в справі законної сили накласти арешт на:

-житловий будинок: за адресою АДРЕСА_1 , орієнтовною вартістю 7 400 000,00 грн., який має загальну площу 236,4 кв.м., житлову -70,0 м.кв., зареєстрований 07.02.2008 р. на ім`я ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 07.02.2008 р., видане на підставі рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 17/1 від 29.01.2008 р.

-земельну ділянку: кадастровий номер: :01:135:0047 для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею: 0,0608 га, за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною вартістю 2 220 000,00 грн., яка зареєстрована 03.03.2004 р. на ім`я ОСОБА_2 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ № 061915 від 03.03.2004 р., інформацією з Державного земельного кадастру та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 337517663 від 29.06.2023 р., договором купівлі- продажу земельної ділянки від 19.10.2002 р.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Я.В. Шестопалова