ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/3343/22 Номер провадження 22-ц/814/3276/23Головуючий у 1-й інстанції Вірченко О.М. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Абрамова П.С., Панченка О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 лютого 2023 року (повний текст рішення складено 06 березня 2023 року) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.

В обґрунтування позову зазначено, що 20 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою було укладено договір про споживчий кредит № 3751311. Згідно пункту 1.1 договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором на строк, визначений пунктом 1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у пункті 1.2 договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений пунктом 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та у строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до пункту 1.2 сума (загальний розмір) кредиту становить 6 000,00 грн. Згідно пункту 1.3 договору кредит надається строком на 30 днів з 20 серпня 2021 року, дата повернення кредиту у відповідності з пунктом 1.4 договору - 19 вересня 2021 року. Відповідно до пункту 1.5.2 договору проценти за користування кредитом - 2 700 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6 договору передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Станом на сьогоднішній день строк надання грошових коштів за договором настав, але відповідачка не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.

29 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» вимогу до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит від 20 серпня 2021 року № 3751311, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , сума заборгованості за яким станом на дату відступлення права вимоги складає 27 300,00 грн, з яких: 6 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 21 300,00 грн - заборгованість за процентами.

Станом на 05 грудня 2022 року загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачки, становить 42 300,00 грн, з яких: 6 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 21 300,00 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 15 000,00 грн - заборгованість за процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості. Позивач просив стягнути з відповідачки вказану суму боргу; витрати, понесені на сплату судового збору, в розмірі 2 481,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 лютого 2023 року позов ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за договором позики № 3751311 від 20 серпня 2021 року в розмірі 42 300,00 грн.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 481,00 грн.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Із рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 лютого 2023 року не погодилася ОСОБА_1 та оскаржила його в апеляційному порядку.

На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, місцевим судом при ухваленні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального права, що призвело до постановлення незаконного і необґрунтованого судового рішення, у зв`язку з чим відповідач прохала суд рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит відмовити у повному обсязі.

Позиція учасників справи

Узагальнені доводи, наведені в апеляційній скарзі

У поданій апеляційній скарзі відповідач наголошує, що позивачем не було надано до суду першої інстанції доказів підписання спірного кредитного договору та отримання ОСОБА_1 коштів у розмірі 6000,00 грн.

Крім того, при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин місцевим судом не було враховано висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Відповідач зазначає, що вона ніколи не користувалася мобільним телефонним номером НОМЕР_1 , ніколи не отримувала на нього і не застосовувала одноразовий ідентифікатор та не реєструвалася в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан», а тому зобов`язальних правовідносин за кредитним договором між сторонами не виникало.

Також ОСОБА_1 вказує й на відсутність в матеріалах справи оригіналу електронного документа - кредитного договору №3751311 від 20 серпня 2021 року, що в свою чергу виключає можливість дослідження паперової його копії.

Позивачем також не доведено факт надходження кредитних коштів на розрахунковий рахунок, що відкритий на ім`я відповідача.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

19 червня 2023 року на електронну адресу Полтавського апеляційного суду від ТОВ «Вердикт Капітал» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому, зокрема позивач прохав суд визнати поважною причину пропуску строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, поновивши його.

Як на підставу пропуску строку на подання відзиву на апеляційну скаргу позивачем вказано на велику завантаженість представників позивача та постійні ракетні обстріли м. Києва.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01 травня 2023 року, зокрема було встановлено строк для подання відзиву в письмовій формі на апеляційну скаргу до 06 червня 2023 року.

Відповідно до статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно частин першої, другої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Отже, у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки відповідно до положень частини першої статті 127 ЦПК України поновлюється лише такий процесуальний строк, який встановлено законом, разом з тим строк на подачу відзиву на апеляційну скаргу до 06 червня 2023 року був встановлений судом, а не законом, а тому він підлягає лише продовженню.

Крім того, позивач, вказуючи на підстави для поновлення пропущеного строку для подання відзиву на апеляційну скаргу, не надав доказів за для їх підтвердження. Також колегія суддів звертає увагу, що судом було встановлено понад місячний строк за для здійснення даної процесуальної дії.

У зв`язку з вищевказаним, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для продовження строку для подання відзиву на апеляційну скаргу, а тому поданий ТОВ «Вердикт Капітал» відзив на апеляційну скаргу не береться судом до уваги при розгляді даної справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову становить 42300,00 грн та беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7, та статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 серпня 2021 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит № 3751311, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 6 000,00 грн строком на 30 днів, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 19 вересня 2021 року (а.с. 9-17).

У відповідності з пунктом 1.5.2 договору проценти за користування кредитом становлять 2 700,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Пунктом 1.6 договору передбачено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені у підпунктами 2.2, 2.3 цього договору.

Як вбачається з додатку № 1, який є графіком розрахунків, сторони домовилися, що дата платежу - 19 вересня 2021 року, кредит 6 000,00 грн, проценти за користування кредитом 2 700,00 грн, комісія 600,00 грн, загальна вартість кредиту 9 300,00 грн (а.с. 18).

Договір про споживчий кредит № 3751311, паспорт споживчого кредиту № 3751311, який є додатком № 2 до вказаного договору (а.с. 19-20), анкета-заява на кредит № 3751311 від 20 серпня 2021 року (а.с. 21-22) містять інформацію про позичальника, в тому числі - РНОКПП, дату народження, місце реєстрації та проживання, номер паспорту.

В анкеті-заяві також зафіксовано процес оформлення та розгляду заяви 3751311 (а.с. 21).

Крім того, у розділі 6 кредитного договору «Порядок укладення договору» сторонами даного договору узгоджено порядок його укладення. Зокрема, пунктом 6.1. передбачено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. В пункті 6.2. вказано, що розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер НОМЕР_2 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству (а.с. 15).

Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «Мілоан», ОСОБА_1 , з якою було укладено договір № 3751311 від 20 серпня 2021 року, ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) J49572, дата відправки ідентифікатора позичальнику - 20 серпня 2021 року, номер телефону - НОМЕР_3 (а.с. 115).

20 серпня 2021 року ОСОБА_1 були перераховані кошти в розмірі 6 000,00 грн на її картку, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 01 лютого 2022 року № 777/01-02 (а.с. 26).

З відомостей ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 3751311 вбачається нарахування комісії в розмірі 600,00 грн; процентів у розмірі 20 700,00 грн за ставкою 1,50 % від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом, що становить 90,00 грн на день; процентів за стандартною процентною ставкою за користування кредитом, яка становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитом (п.1.5.2., 1.6, п.2.3.1.2 договору), що складає 300,00 грн на день (а.с. 24-25).

Станом на 29 листопада 2021 року заборгованість відповідачки перед ТОВ «Мілоан» за договором від 20 серпня 2021 року № 3751311 становила 27 300,00 грн, з яких: 6 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 21 300,00 грн - заборгованість за процентами (а.с. 40).

29 листопада 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» вимогу до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит від 20 серпня 2021 року № 3751311, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 (а.с. 27-40).

Згідно розрахунку заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 05 грудня 2022 року становить 42300,00 грн: 6000,00 грн - заборгованість по основній сумі кредиту; 21300,00 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 15000,00 грн - нараховані відсотки згідно кредитного договору за період з 29 листопада 2021 року по 17 січня 2022 року (а.с. 23).

Позиція апеляційного суду

Щодо підписання кредитного договору

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, провадження № 61-7203св20, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, провадження № 61-8449св19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи, договір про споживчий кредит №3751311 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Розділом 6 вказаного кредитного договору сторони узгодили порядок його укладення. Зокрема, передбачено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. В пункті 6.2. вказано, що розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер НОМЕР_2 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з частиною восьмою статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З аналізу кредитного договору вбачається, що сторони узгодили його укладення в електронній формі та підписання відповідачкою даного договору за допомогою одноразового ідентифікатора (J49157), що закріплено в умовах даного договору.

На підтвердження дій ОСОБА_1 ТОВ «Мілоан» надало довідку про ідентифікацію, згідно якої акцепт договору позичальником відбувся у формі одноразового ідентифікатора (J49157), який було відправлено на вказаний відповідачем номер мобільного телефону НОМЕР_3 (а.с. 115).

Крім того, колегія суддів зазначає, що довід відповідачки про використання нею іншого номеру мобільного телефону, а саме НОМЕР_4 , що підтверджується договором про надання послуг мобільного зв`язку не може братися судом до уваги, адже даний довід не спростовує факт використання нею номеру мобільного телефону, що вказаний у спірному кредитному договорі, оскільки остання не позбавлена можливості одночасно користуватися декількома номерами мобільного телефону.

Аналізуючи в сукупності докази, які містяться в матеріалах справи, колегія суддів вважає, що факт підписання кредитного договору №3751311в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора ОСОБА_1 є доведеним, натомість відповідачем будь-яких доказів на спростування останнього до суду подано не було.

Щодо отримання грошових коштів

Особа, яка подала апеляційну скаргу заперечує факт отримання нею грошових коштів від кредитної установи на підставі договору про споживчий кредит № 3751311.

Під час вирішення питання розподілу тягаря доведення судом підлягають до застосування правила частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилом статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з приписами статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За правилами частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд був зобов`язаний власні процесуальні дії належним чином обґрунтувати (мотивувати), враховуючи при цьому, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Процес доведення полягає в обґрунтуванні того, що певні дії або події неодмінно мають своїми наслідками настання інших дій або подій, при цьому обставини вважатимуться встановленими за умови, що настання таких наслідків не є вірогідним, а є обов`язковим за таких обставин та за таких умов.

Згідно із частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, на підтвердження зарахування коштів на картковий рахунок відповідача позивачем було надано довідку АТ КБ «ПриватБанк» від 01 лютого 2022 року № 777/01-02, у якій вказано, що на картковий рахунок ОСОБА_1 (картка НОМЕР_5 хх-хххх-хх75) 20 серпня 2021 року надійшли грошові кошти у розмірі 6000,00 грн згідно договору №3751311 (а.с. 26).

Натомість доказів щодо неналежності даної картки відповідачу останньою до суду подано не було, що виключає можливість суду встановлення даної обставини лише на підставі її припущень.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого суду про доведеність факту отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 6000,00 грн на підставі укладеного договору про споживчий кредит № 3751311.

Щодо інших доводів апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на відсутність в матеріалах справи оригіналу електронного документа - кредитного договору №3751311 від 20 серпня 2021 року, що в свою чергу виключає можливість дослідження паперової його копії.

Відповідно до частин другої, третьої, п`ятої статті 100 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

У матеріалах справи є роздруківки договору про споживчий кредит №3751311 від 20 серпня 2021 року, графік платежів за договором про споживчий кредит №3751311 від 20 серпня 2021 року, паспорт споживчого кредиту №3751311 та анкета-заява на кредит №3751311, в якій міститься інформація про процес оформлення та розгляду заяви №3751311.

Порушень порядку надання і отримання доказів у суді не встановлено, у суду не було сумніву щодо відповідності паперової копії електронного доказу оригіналу.

Вказане свідчить про відсутність підстав для дослідження оригіналу електронного доказу за наявності в матеріалах справи паперових копій цих доказів та за відсутності обґрунтованих сумнівів у їх відповідності оригіналу.

Вищевказане узгоджується із правовою позицією, що висловлена Верховним Судом у постанові від 12 червня 2023 року по справі №263/3470/20.

Крім того, відповідач вказуючи, що місцевим судом при розгляді справи не було застосовано практику Верховного Суду не вказала, яка саме практика, на її думку, має бути застосована до спірних правовідносин, що в свою чергу призвело до ухвалення незаконного рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 лютого 2023 року- залишити без змін.

Щодо судових витрат

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 Закону України «Про судовий збір»).

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01 травня 2023 року було задоволено клопотання ОСОБА_1 та відстрочено їй сплату судового збору у розмірі 3721,50 грн за подання апеляційної скарги на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 лютого 2023 року до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 лютого 2023 року - без змін, то з останньої на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3721,50 грн.

Керуючись статтями 141, 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 27 лютого 2023 року - залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3721,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 липня 2023 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді П.С. Абрамов

О.О. Панченко