Справа № 201/9028/22
Провадження №2п/201/22/2023
УХВАЛА

04 липня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2023 року по цивільній справі № 201/9028/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2023 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28 квітня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів громадського стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 204 - розірвано.

16.05.2023р. до суду звернувся представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Босак А.В. (діє на підставі ордеру від 24.04.2023р. а.с. 47) із заявою про перегляд заочного рішення, в якій просить переглянути заочне рішення суду, скасувавши його.

Ухвалою суду від 16.05.2023р. заяву про перегляд заочного рішення залишено без руху, наданий заявникові строк для усунення недоліків поданої заяви десять днів з дня отримання копії ухвали (а.с. 51).

01.06.2023р. заявник усунув недоліки заяви, сплативши судовий збір (а.с. 57 62).

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що відповідач не був належним чином повідомлений (за допомогою публікації оголошень на сайті «Судова влада України», оскільки ного остання відома адреса реєстрації - місто Маріуполь Донецької області, яке наразі тимчасово окуповане збройними формування російської федерації). Ці оголошення відповідач не мав можливості побачити, оскільки є особою юридично не обізнаною, а наразі перебуваючи в Федеративній Республіці Німеччина, не мав можливості звернутись за професійною правничою допомого, оскільки має обов`язки по догляду за спільними дітьми з ОСОБА_2 . Також не отримував копію позовної заяви, тому не надав відзив. В рішенні зазначено, що сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться, однак вказані обставини ґрунтуються лише на позовній заяві та нічим більше не підтверджуються. Сторони мешкають спільно за адресою: АДРЕСА_1 . Судом не перевірено, чи є спір про мешкання дітей, адже сторони мають від шлюбу трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , догляд за якими здійснює позивач та відповідач спільно.

При ухваленні рішення не враховано можливе примирення. Конфлікт має нетривалий характер, сторони перебувають у шлюбі тривалий проміжок часу, мають трьох дітей, твердження позивачки про неможливість примирення не перевірено. Відповідач був позбавлений можливості надати додаткові пояснення, заявити клопотання про надання строку на примирення.

На підставі викладеного, просив заочне рішення скасувати, призначити справу до нового судового розгляду.

У заяві представник просив розглянути її без участі відповідача та представника.

12.06.2023р. представник позивачки адвокат Горобець Д.Г. (діє на підставі ордеру від 28.10.2022р. а.с. 9) надав заперечення на заяву, у якій зазначив, що позивачка

заперечує проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення. Розірвання шлюбу судом відбувається за наявності у подружжя спільних неповнолітніх дітей, за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК України, про що зазначено у п. 3 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, якщо позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбних відносин, що є неприпустимим. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вважає його збереження можливим.

Зазначила про факт застосування фізичного насильства відповідачем під час перебування в Німеччині, також відкрито кримінальне провадження щодо нього. Навела переклад листа «Центра втручання є координаційним і контактним пунктом у випадках домашнього насильства, та стеження», згідно із яким Центр пропонує підтримку та індивідуальну допомогу постраждалим жінкам. Цим підтверджується, що пані ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підключена до Гейдельберзького інтервенційного центру для консультування у зв`язку з домашнім насильством. Якщо у вас виникли запитання, зв`яжіться зі мною. Марлен Штадтфельдер» (а.с. 78 79).

На підстав викладеного просив відмовити у задоволенні заяви.

Крім того, 26.05.2023р. представник позивачки адвокат Горобець Д.Г. надав заяву про отримання рішення суду для апостиля (а.с. 68).

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, місце і час розгляду заяви повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали вищезазначеної цивільної справи, заяву представника позивачки, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.284 ЦПК України, заочне рішенням може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач двічі на 07.03.2023р. та на 24.03.2023р. викликався у судове засідання шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. 32, 35), оскільки відповідач зареєстрований на тимчасово окупованій території - у м. Маріуполі.

Відповідно до налаяного на запит суду листа АТ «Укрпошта» від 19.08.2022р. № 105.006-1029-22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, проведення воєнних дій на території України, та згідно статті 20 Закону України «Про поштовий зв`язок» в умовах надзвичайного чи воєнного стану за рішенням уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі зв`язку, відповідно до Закону, надання послуг поштового зв`язку припинено, а мережа поштового зв`язку скорочена. У зв`язку з підвищенням ризику виникнення загрози життю та здоров`ю працівників поштового зв`язку, блокуванням шляхів проїзду до Донецької області незаконними озброєними угрупуваннями, поштові відправлення до м. Маріуполя Донецької області тимчасово не приймаються (а.с. 36).

Іншої адреси проживання та перебування відповідача матеріали справи не містять.

Тобто судом вжиті вичерпні заходи щодо повідомлення відповідача.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідачем при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надано жодних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення.

В заяві про перегляд заочного рішення відповідач посилається на те, що ним не був отриманий позов, не отримував ні повісток-викликів до суду. Тобто, він не був ознайомлений із процесуальними документами, не мав можливості захистити свої права належним чином.

З урахуванням того, що відповідачем не надано жодних нових доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи і вплинули б на рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви.

У зв`язку з наведеним, суд не вбачає посилань відповідача на будь-які докази, які мають істотне значення для справи та не були досліджені судом, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті, а тому в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284-288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2023 року по цивільній справі № 201/9028/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня ухвалення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їй копії ухвали.

Поний текст ухвали складний 06 липня 2023 року.

Суддя О.С. Наумова