Провадження № 2/597/9/2023
Справа № 597/1071/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2023 р. м. Заліщики

Заліщицький районний суд Тернопільської області у складі: суддя Васильченко В.В.; секретар Богдан В. М.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Голоден Олександр Михайлович до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Голоден О. М., звернулася до Заліщицького районного суду Тернопільської області з цією позовною заявою в якій просить суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається із земельної частки (пай) в селянській спілці «Винятинська» згідно сертифікату на серія ТР № 0281148, який зареєстровано за номером 19562 та видано згідно розпорядження голови РДА від 27.01.1997 року за № 24 розміром 1,14 умовних кадастрових гектарів, вартістю 33099,90 грн., що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) в селянській спілці «Винятинська» на території Винятинської сільської ради згідно сертифікату на серія TP №0281148, за реєстровим номером 19562 згідно розпорядження голови Заліщицької районної державної адміністрації від 27.01.1997 року №24, розміром 1,14 умовних кадастрових гектарів, яка належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і на яку мав право за життя ОСОБА_3 , як спадкоємець по закону після смерті своєї матері, що стверджується свідоцтвом про народження та довідкою виданою виконкомом Винятинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області. Позивачка є спадкоємцем по закону першої черги після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 . Інших спадкоємців ні по закону ні по заповіту окрім позивачки немає. Відповідно до ст.1269 ЦК України, позивачка є такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки на час його смерті поживала разом із ним, що підтверджується довідкою. 3 метою оформлення спадкового майна після смерті чоловіка, позивачка звернулася із заявою до державного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Чаплій А.М. про прийняття спадщини, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину мотивуючи свою відмову тим, для того щоб отримати свідоцтво про право на спадщину необхідно представити правовстановлюючі документи видані на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 . У позивача такі документи відсутні, про що було подано замітку в газету «Колос». 3 огляду на такі обставини, нотаріус у своїй відповіді від 06.11.2021 року, відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на майно яке належало померлій ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання по суті. На підставі зазначеного представник позивача просив суд, постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке складається із земельної частки (пай) в селянській спілці «Винятинська» згідно сертифікату на серія TP №0281148, який зареєстровано за номером 19562 та видано згідно розпорядження голови РДА від 27.01.1997 року за №24 розміром 1,14 умовних кадастрових гектарів, вартістю 33099,90 грн. яка належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 11.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено що справа розглядатиметься за правилами загального позовного провадження, підготовче провадження призначено на 29.11.2023.

Ухвалою суду від 29.11.2022 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 28.12.2022.

Ухвалами суду від 29.11.2022, 28.12.2022, 11.01.2023 судом витребувано докази по справі.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Від адвоката Голодена О.М. на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його особистої участі та участі його довірительки, позовні вимоги підтримує просить їх задовільнити.

Представник відповідача - Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився. 20.10.2023 до суду було подано відзив на позовну заяву від міського голови Івана Дрозда, в якому зазначено, що заперечень проти позовної заяви не має, заявлені вимоги в частині визнання за ОСОБА_1 , як спадкоємицею за законом першої черги, права власності на спадкове майно після смерті чоловіка ОСОБА_3 - визнає. Просить розглянути справу за відсутності представника Заліщицької міської ради.

В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с Голігради Заліщицького району Тернопільської області померла ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 08.11.2019.

Як свідчать матеріали справи, за життя ОСОБА_2 не розпорядилася своїм майном, заповіт на випадок своєї смерті не склала.

Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. Відповідно записів Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Заліщицькою районною державною адміністрацією по спілці пайовиків «Винятинська» на території Винятинської сільської ради громадянці ОСОБА_2 17.06.1997 видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР 01281148 за реєстровим №19562, згідно розпорядженням голови Заліщицької районної державної адміністрації від 27.01.1997 року №24, розміром 1,14 умовних кадастрових гектарів, про що свідчить надана на запит суду інформація у листі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №9-19-0.2133-3471/2-22 від 26.12.2022.

На час смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 , на момент смерті в даному житловому будинку разом із спадкодавцем проживали та були зареєстровані чоловік ОСОБА_4 , 1928 р.н., який на день її смерті перебував із спадкодавцем в зареєстрованому шлюбі, син ОСОБА_3 , невістка ОСОБА_1 , онука ОСОБА_5 , онука ОСОБА_6 , онука ОСОБА_7 .

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Як убачається із матеріалів справи, спадщина після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась у період чинності ЦК УРСР і строк прийняття спадщини закінчився у період дії вказаного кодексу, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР.

За змістом ст.524, 525 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пунктами 1, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 судам роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Таким чином, вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняли в силу приписів ч. 1 ст. 529, п.1 ст. 549 ЦК УРСР, в рівних частках її чоловік ОСОБА_4 там їх син ОСОБА_3 , як такі що постійно проживали із спадкодавцем на час її смерті і вступили в управління спадковим майном, але не оформили спадкові права.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Так, статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки.

За змістом наведених норм до спадкоємців переходять лише ті права та обов`язки (спадщина) спадкодавця, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1, ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

За правилами ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Предметом спору в даній справі є земельна частка (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності по селянській спілці пайовиків «Винятинська» на території Винятинської сільської ради яка належала ОСОБА_2 , якій 17.06.1997 видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 1,14 умовних кадастрових гектарів, серії ТР №0281148 за реєстровий № 19562, згідно з розпорядженням Заліщицької районної державної адміністрації від 21.07.1997 №24, і яка була успадкована після її смерті, в силу приписів ч. 1 ст. 529, п.1 ст. 549 ЦК УРСР, в рівних частках її чоловіком ОСОБА_4 там сином ОСОБА_3 , як такими що постійно проживали із спадкодавцем на час її смерті і вступили в управління спадковим майном, але не оформили спадкові права.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Голігради Заліщицького району Тернопільської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 01.04.2015. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно.

Як свідчить надана Заліщицькою державною нотаріальною конторою на підставі ухвали суду копія спадкової справи №163/2015 заведена 24.09.2015 до майна померлого ОСОБА_4 , останній залишив на випадок своєї розпорядився своїм майном, склав заповіт посвідчений Коверчук Надією Михайлівною секретарем Винятинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області за реєстровим №6 від 20.05.2014, відповідно до якого все своє майно заповів ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 звернулася 24.09.2015 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформила свої спадкові права на спадщину - земельну ділянку, про що отримала свідоцтво про право спадщину за заповітом №905 від 28.10.2015.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Товсте Заліщицького району Тернопільської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть НОМЕР_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 за життя не розпорядився своїм майном на випадок смерті, заповіт не склав. Спадкова справа після його смерті не заводилась.

Як свідчать довідка №19-15/2/19 від 10.01.2023 видана Винятинським старостинським округом Виконавчого комітету Заліщицького району Тернопільської області, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 з 2002 року по день смерті, на день його смерті за вказаною адресою проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 (дружина), ОСОБА_6 (дочка), ОСОБА_8 (онука).

Враховуючи приписи ч.3 ст.1268 ЦК України, окрім позивачки, вважається такою що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , його донька ОСОБА_6 , як така, що постійно проживала із спадкодавцем час відкриття спадщини, і її відмова від прийняття спадщини в матеріалах справи відсутня.

Позивачу ОСОБА_1 Заліщицька державна нотаріальна контора листом №01-16 від 06.11.2021 на заяву про видачу свідоцтва про спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено, про те, що для видачі свідоцтва про право на спадщину земельну частку (пай) необхідно представити документ на право власності, зареєстрований у встановленому законом порядку, який виданий на ім`я спадкодавця, у неї такий документ відсутній, тому запропоновано звернутися до суду з метою вирішення питання по суті.

Згідно з ч.1 ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ч.1, 2 ст.51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження в справі.

Статтею 175 ЦПК України передбачено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

У постанові Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №265/6868/16-ц (провадження №61-34234св18) зроблено висновок про те, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Позов спадкоємця, який бажає прийняти спадщину порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, тому належними відповідачами у спорах про визнання права на спадщину є спадкоємці, які прийняли спадщину.

Орган місцевого самоврядування залучається до участі в справі цієї категорії в якості відповідача виключно у випадку відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

Згідно зі ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

У постанові від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

У постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2022 по справі № 761/7893/19 (провадження № 61-9077св22) зроблено висновок про те, що відповідач по справі не є учасником спадкових правовідносин з приводу визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця, а тому у цій справі судовим рішенням питання про майнові права, свободи, інтереси та (або) обов`язки відповідача не вирішуються, тому суди попередніх інстанції дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Вказана позиція Верховного Суду є сталою судовою практикою, що підтверджується, зокрема, постановами Верховного Суду від 25.01.2023 у справі №687/1104/21 (провадження №61-8578св22), від 07.02.2923 у справі № 456/1045/20 (провадження № 61-3976св22) та від 22.03.2023 у справі № 741/713/20 (провадження № 61-10128св22).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.11.2022 в справі № 543/459/21 (провадження № 61-30св22) вказано, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц). Предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому відповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

На підставі наведеного суд вважає, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняли в силу приписів ч.1 ст.529, п.1 ст.549 ЦК УРСР, в рівних частках її чоловік ОСОБА_4 там їх син ОСОБА_3 , як такі що постійно проживали із спадкодавцем на час її смерті і вступили в управління спадковим майном, але не оформили спадкові права. В свою чергу спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняла та оформила ОСОБА_6 . Спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , окрім позивачки прийняла його донька ОСОБА_6 , як така, що постійно проживала із спадкодавцем час відкриття спадщини, і її відмова від прийняття спадщини в матеріалах справи відсутня. Тому суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що Заліщицька міська рада Чортківського району Тернопільської області, як орган місцевого самоврядування, не є належним відповідачем у справі, враховуючі наявність іншого спадкоємця.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1, 2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Тому в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача.

На підставі ст.216-1218, 1223, 1258, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.12, 13, 76-81, 89, 247, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Голоден Олександр Михайлович, до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07 липня 2023 року.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Заліщицька міська рада Чортківського району Тернопільської області, , адреса: вул. Степана Бандери, 15Б, м. Заліщики, Чортківський р-н, Тернопільська обл., 48601.

Суддя В. В. Васильченко