Провадження №2/359/166/2023
Справа №359/2785/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі Дьяченку В.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ :

01.04.2021 позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом (а.с.2-7), яким просила суд: визнати за нею право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_4 право власності на частину земельної ділянки кадастровим номером :01:001:0030; визнати за ОСОБА_4 право власності на частину земельної ділянки кадастровим номером :01:006:0054; стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 462 900,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала з відповідачем з 30.07.2005 у зареєстрованому шлюбі. За цей час ними було набуто за спільні кошти вище вказане майно. Згодом ОСОБА_2 знайшов іншу жінку, внаслідок чого сімейні стосунки фактично припинились. Спір про розірвання шлюбу, ініційований ОСОБА_2 розглядається Бориспільським міськрайонним судом Київської області в рамках справи № 359/1447/21. Позивач вважає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За спільні кошти було побудовано житловий будинок по АДРЕСА_1 , який в цілому було оформлено на чоловіка - ОСОБА_2 . Житловий будинок побудовано на земельній ділянці площею 0,110 га, виділеною для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належить ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку Серії КВ №033502 від 19.04.2004 р. Вказана земельна ділянка отримана ОСОБА_2 в порядку приватизації, однак на думку позивача є об`єктом поділу між подружжям. Оскільки на вказаній земельній ділянці побудований житловий будинок, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя за способом створення, тому необхідно у даному випадку застосувати принцип слідування землі за об`єктом нерухомості, розташованому такій земельні ділянці. Позивач вважає, що така земельна ділянка підлягає поділу між подружжям, пропорційно часткам, виділеним у житловому будинку за наслідком розгляду цього позову.

Крім того позивач зазначає, що в період шлюбу ними набуто у власність земельну ділянку кадастровий номер :01:006:0054 площею 0,0053 га, яка належить ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серія ЯЙ №322067, виданого Управлінням Держкомзему у Бориспільському районі Київської області 21.12.2012 р.

Також в період шлюбу придбано автомобіль Renault Scenic 2013 р.в. державний номер НОМЕР_1 . Автомобіль зареєстровано на ОСОБА_2 . Вказане майно придбано за спільні кошти, спільною працею. На момент звернення до суду із вказаним позовом, ОСОБА_2 без згоди дружини - ОСОБА_4 відчужив транспортний засіб. Таким чином на користь дружини - ОСОБА_4 підлягає компенсація у розмірі 1/2 частини ринкової вартості автомобіля. Стягненню підлягає саме 1/2 ринкової вартості автомобіля, оскільки в порушення ОСОБА_2 обов`язку отримати письмову згоду дружини на продаж майна нівелює визначену на власний розсуд ОСОБА_2 суму продажу автомобіля. Ринкова вартість автомобіля розрахована складає 273 300 грн. станом на 23.03.2021 року, підтверджується Звітом про оцінку вартості транспортного засобу, підготовленого ФОП ОСОБА_5 . Таким чином, на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_2 , підлягає стягненню грошова сума у розмірі 136 650 грн., що становить 1/2 частку ринкової вартості автомобіля.

Крім того, відповідачем під час шлюбу за кошти сімейного бюджету було створено ТОВ «Білдінг Сіті» код СДРПОУ: 35361942, розмір статутного капіталу якого становить 600 000,00 грн., який було сформовано за рахунок сімейного бюджету. ТОВ «Лоджистік Севен», код СДРПОУ: 35921151, з розміром статутного капіталу 52 500 грн., який також було сформовано за рахунок сімейного бюджету. ОСОБА_4 вважає, що в порядку поділу спільного майна подружжя з ОСОБА_2 підлягає стягненню на її користь грошові кошти у розмірі 1/2 частки вартості статутного капіталу ТОВ «Білдінг Сіті» та ТОВ «Лоджистік Севен», , що складає 300 000,00 та 26 250,00 грн. відповідно.

Враховуючи принцип презумпції спільної сумісної власності на майно, набуте в період шлюб та рівність часток у праві спільної сумісної власності, принцип слідування земельної ділянки за об`єктом нерухомості, розташованій на такій земельній ділянці, позивач вважає, що майно набуте нею та відповідачем підлягає розподілу між сторонами в рівних частках.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 30 квітня 2021 року, було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.44).

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 08 жовтня 2021 року, було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.91).

31.05.2021 від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.64-65), у якому останній зазначив, що позов ОСОБА_4 про поділ майна подружжя є недостатньо обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

В позовній заяві ОСОБА_4 просить визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0053 Га з кадастровим номером :01:006:0054.

Земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, лише у період з 8 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно, вважається спільною сумісною власністю подружжя. У інших випадках таке майно належить до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду. Право власності на вказану земельну ділянку було зареєстроване 25.03.2019р. Таким чином, земельна ділянка площею 0,0053 Га з кадастровим номером :01:006:0054, на думку відповідача є його особистою власністю.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивачки грошових коштів в сумі 462 900 гривень зазначає, що вказаний розмір є необґрунтованим та жодних доказів його участі в якості засновника господарських товариств та розміру статутного капіталу позивачкою суду не надано.

Також не погоджується з вимогою про стягнення з нього половини вартості автомобіля, оскільки вважає, що вартість автомобіля Renault Scenic, яка вказана в Звіті є значно завищеною та не враховано реального стану автомобіля. Крім того, вказаний автомобіль був проданий ще під час перебування в зареєстрованому шлюбі за взаємною згодою з позивачкою. Гроші витрачалися на спільні потреби. Вважає, що в зв`язку з припиненням право власності на автомобіль під час шлюбу, норми про спільну сумісну власність на нього не поширюються.

Крім того, 31.05.2021 відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, яким просив суд: розділити між сторонами житловий будинок і земельну ділянку з кадастровим №:01:001:0030, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши сторонами в натурі 1/2 частину житлового будинку з 1/2 частиною земельної ділянки; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1/2 частину інвестиційного внеску, сплаченого в ФФБ ТОВ «Фінансова компанія «Житло-капітал» в сумі 429 352,50 гривні 50 копійок; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати (а.с.55-58).

В обґрунтування зустрічного позову зазначив, що ОСОБА_2 визнає деякі обставини, на які посилається ОСОБА_4 в своєму первісному позові, а саме шлюб дійсно був укладений між сторонами 30.07.2005р. та за час спільного проживання ними був побудований житловий будинок в АДРЕСА_1 , житловий будинок розташований на приватизованій відповідачем за первісним позовом земельній ділянці площею 0,11 Га, до 23.03.2021р. ОСОБА_2 мав у власності автомобіль RENAULT Scenic (д.н.з НОМЕР_1 ), який був придбаний під час шлюбу.

Погоджується з тим, що будинок під АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя і ОСОБА_4 має право на 1/2 частину житлового будинку і земельної ділянки, на якій він розташований. Проте вважає, що визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину домоволодіння не вирішить в повному обсязі проблему спору. Спільне використання житлового будинку і земельної ділянки неможливе, а тому ОСОБА_2 бажає виділити в натурі частку житлового будинку і земельної ділянки кожному із сторін.

Крім того, ОСОБА_2 вважає, що має право на частину інвестиційного внеску відповідно до договору №64-1608/2018-5.

16.08.2018р. між ОСОБА_4 , в якості Довірителя, і ТОВ «Фінансова компанія «Житло-капітал», в якості Управителя, був укладений Договір №64-1608/2018-5, про участь у Фонді фінансування будівництва. В період з 16.08.2018р. по листопад 2020 р. на рахунок ФФБ кількома платежами були перераховані кошти на загальну суму 858705,00 гривень. Інвестиційний внесок перерахований в повному обсязі. Внесок в ФФБ був внесений за рахунок спільних коштів під час перебування в зареєстрованому шлюбі. Відповідач за первинним позовом вважає, що вказаний внесок є об`єктом спільної сумісної власності, а тому у зв`язку з цим, найбільш ефективним способом захисту прав ОСОБА_2 є вимога про стягнення 1/2 частини коштів інвестиційного внеску. Також ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_4 понесені судові витрати.

13.09.2021 року позивач за первісним позовом ОСОБА_4 на адресу суду направила відзив на зустрічний позов у якому зазначила, що проти вимоги про поділ між сторонами житлового будинку в АДРЕСА_1 та земельної ділянки ділянку під ним вона не заперечує, оскільки дана вимога кореспондується з вимогами, заявленими нею у первісному позові. Проте , щодо стягнення з неї на користь ОСОБА_2 частини інвестиційного внеску зазначає наступне. Договір №64-1608/2018-5 про участь у Фонді фінансування будівництва від 16.08.2018 року, на який посилається Позивач за зустрічним позовом, є договором на підставі якого, за умови повного інвестування закріпленого об`єкту інвестування, Довіритель набуває майнові права на вказаний об`єкт. 04.11.2020 року укладено Договір № М64-1608/2018-5 про відступлення майнових прав, згідно якого Довіритель (Позивач) набув майнові права на об`єкт інвестування. Майнові права на об`єкт будівництва визнаються об`єктом права спільної сумісної власності подружжя і підлягають поділу в порядку передбаченому ЦПК України. Враховуючи фактичні обставши справи, а саме: відсутність згоди одного з подружжя на сплату іншому компенсації в рахунок його часки у спільному майні, невнесення попередньо відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, дають підстави стверджувати, що обраний Позивачем за зустрічним позовом спосіб захисту не може бути застосований до спірних правовідносин, відповідно, вказана вимога не підлягає задоволенню (а.с.93-95).

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 08 жовтня 2021 року, було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.91).

24.10.2022 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 подав до суду уточнюючу зустрічну позовну заяву, у якій послався на проведений звіт про оцінку та варіанти розподілу нерухомого майна та просив суд розділити між ним та ОСОБА_4 житловий будинок і земельну ділянку з кадастровим номером №:01:001:0030, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 виділивши йому в натурі частину житлового будинку з частиною земельної ділянки у відповідності до Варіанту 1 звіту про оцінку та варіанти розподілу нерухомого майна, з грошовою компенсацією ОСОБА_4 139 475,00 грн. Іншу частину житлового будинку і частину земельної ділянки виділити ОСОБА_4 . Стягнути з ОСОБА_4 на його користь частину інвестиційного внеску, сплаченого в ФФБ ТОВ «Фінансова компанія «Житло-капітал» в сумі 429 352,50 грн. Стягнути з ОСОБА_4 на його користь понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 первісний позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Проти зустрічного позов в частині вимог щодо стягнення з позивача частини інвестиційного внеску не заперечив, в іншій частині вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти вимог первісного позивача ОСОБА_4 , про поділу житлового будинку та земельної ділянки під ним не заперечили, проте в іншій частині позову просили відмовити. Наполягали на задоволенні зустрічного позову у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що первісні позовні вимоги та зустрічний позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 липня 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище у дружини ОСОБА_7 . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 (а.с.8).

Сторони визнали обставину, що у період шлюбу ними за спільні кошти було набуте наступне майно, а саме: житловий будинок в АДРЕСА_1 , та придбаний автомобіль «RENAULT Scenic» номер шасі НОМЕР_3 .

Право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому №390 від 18.10.2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.05.2008 (а.с.12)

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 складеного 11.02.2007 року, будівля складається з 2 поверхів, площа першого 100,8 кв.м., площа другого 99,1 кв.м. Разом по будинку площа по внутрішньому заміру дорівнює 199,9 кв.м. (а.с.15-19).

Згідно з державним актом серії КВ №033502 від 19 квітня 2004, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0030 зареєстровано за ОСОБА_2 , на підставі рішення Щасливської сільської ради від 20 вересня 2001 року №88.11 (а.с.20-21)

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 249054569 від 19.03.2021 слідує, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:006:0054 на праві власності належить ОСОБА_2 , дата державної реєстрації зазначена 25.03.2019 року (а.с.10-11).

05.07.2017 року ОСОБА_2 було зареєстровано транспортний засіб автомобіль «RENAULT Scenic» номер шасі НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с.31).

Відповідно до договору купівлі-продажу №8046/2021/2494104 від 23.03.2021 року, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 відчужено транспортний засіб «RENAULT Scenic» номер шасі НОМЕР_3 , ціна транспортного засобу за даним договором становить 42 000 грн. (а.с.23-24)

Згідно із звітом про оцінку транспортного засобу від 23.03.2021 року (а.с.25-33), середня ринкова вартість автомобіля «RENAULT Scenic» номер шасі НОМЕР_3 на дату оцінки, з округленням, становить 273 300 грн.(а.с.25-33)

16 серпня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» та ОСОБА_4 укладено договір №64-1608/2018-5 про участь у Фонді фінансування будівництва (а.с.73-85). Згідно п. 1.1. Договору Довіритель зобов`язується передати Управителю в управління грошові кошти з метою отримання у власність Довірителем житла, а Управитель зобов`язується прийняти кошти на рахунок ФФБ у довірчу власність та здійснити від свого імені управління цими коштами в порядку та на умовах, передбачених цим договіром, Правилами Фонду фінансування будівництва виду А ЖК «Чарівне місто». Відповідно до п. 2.1.1.8 Управитель передає довірителю в разі, якщо він повністю про інвестує закріплений за ним об`єкт інвестування, майнові права на цей об`єкт інвестування за договором про уступку майнових прав.

04 листопада 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» та ОСОБА_4 укладено договір №М64-1608/2018-5 про відступлення майнових прав (а.с.87-88). Відповідно до умов якого ОСОБА_4 набула майнові права на об`єкт інвестування (п. 1.1 Договору).

Відповідно до свідоцтва №С64-1608/2018-5 від 04 листопада 2020 року про участь у фонді фінансування будівництва виду А ЖК «Чарівне місто», сума коштів, що передана ОСОБА_4 в управління ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» складає 858 635,00 грн.(а.с.89).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічні положення закріпленні в ч.3 ст. 368 ЦК України.

Згідно до частини 2 статті 372 ЦК України та частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до роз`яснень Пленуму ВСУ в пп. 23, 24 постанови від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

Враховуючи, що сторони визнали обставину, що спірний житловий будинок в АДРЕСА_1 було набуто ними під час перебування у зареєстрованому шлюбі та вказана обставина підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку, що дана частина позовних вимог підлягає задоволенню та за ОСОБА_4 належить визнати право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Щодо вимоги позивача про визнання за нею право власності на частину земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0030 слід зазначити.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з абз 3. П. 5 розділу 1 Методики експертної грошової оцінки земельних ділянок, затверджено ПКМУ №1531 від 11.10.2020 р. «Про експертну грошову оцінку земельних ділянок», земельні поліпшення - зміна якісних характеристик земельної ділянки унаслідок розташування в її межах будинків, будівель, споруд, об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, багаторічних насаджень, лісової та іншої рослинності, а також унаслідок господарської діяльності або проведення робіт (зміна рельєфу, поліпшення ґрунтів тощо);

Згідно з ч. 1,4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається.

Оскільки на земельній ділянки з кадастровим номером :01:001:0030, яка за способом набуття не відноситься до об`єктів спільної сумісної власності подружжя, побудовано житловий будинок, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя за способом створення (будівництво під час шлюбу за спільні кошти спільною працею), слід застосувати принцип слідування землі за об`єктом нерухомості, розташованому такій земельні ділянці, а тому така земельна ділянка підлягає поділу між подружжям, пропорційно часткам, виділеним у житловому будинку за наслідком розгляду цього позову.

Враховуючи вище вказане та враховуючи те, що інша сторона також не заперечує щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0030, слід визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по частині земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0030, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с.Щасливе, Щасливська сільська рада.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_4 також перед судом ставить вимогу про визнати за нею право власності на частину земельної ділянки кадастровим номером :01:006:0054, проте слід зазначити.

Встановлено, що земельна ділянка за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, площею 0,0053 га з кадастровим номером :01:006:0054, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ №322067 від 21.12.2012 року, набуто ОСОБА_2 на підставі рішення Щасливської сільської ради від 14.11.2012 року №1354-19-VІ «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки для колективного гаражного будівництва» в порядку приватизації земельних ділянок шляхом безоплатної передачі земельних ділянок для гаражного будівництва в с. Щасливе площею 0,0053 га. Право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано 25.03.2019 року.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, лише у період з 8 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно, вважається спільною сумісною власністю подружжя. У інших випадках таке майно належить до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду.

Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 12 серпня 2020 року у справі № 626/4/17

Таким чином, враховуючи, що земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0054, ОСОБА_2 отримав в порядку безоплатної приватизації та зареєстрував її у 2019 році, то вказана земельна ділянка є його особистою власністю, у зв`язку з цим у задоволенні вказаної вимоги належить відмовити.

Також не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_4 , щодо стягнення з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти у розмірі 462 900,00 грн.

Як вбачається з позовної заяви вказана сума складає: частки ринкової вартості проданого автомобіля Renault Scenic 2013 р.в. державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , що становить 136 650 грн.; частка вартості сформованого статутного капіталу ТОВ «БІЛДІНГ СІТІ» код СДРПОУ: 35361942, що становить 300 000,00 грн.; частка вартості сформованого статутного капіталу ТОВ «ЛОДЖИСТІК СЕВЕН», код СДРПОУ: 35921151, що становить 26 250 грн.

Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З договору купівлі-продажу вбачається, що вказаний автомобіль був відчужений відповідачем 23 березня 2021 року. ОСОБА_2 стверджує, що кошти від продажу сторонами було витрачено разом в період перебування у зареєстрованому шлюбі.

Судом встановлено, що спірний транспортний засіб був відчужений відповідачем у період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі,.

Позивачем всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК Українине надано доказів на підтвердження того, що відповідач використав ці кошти не на потреби сім`ї.

У зв`язку з вище вказаним суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог про компенсацію вартості автомобіля.

Щодо вимоги про компенсування частини вартості сформованого статутного капіталу ТОВ «БІЛДІНГ СІТІ» та ТОВ «ЛОДЖИСТІК СЕВЕН», слід зазначити.

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 було створено ТОВ «БІЛДІНГ СІТІ» та ТОВ «ЛОДЖИСТІК СЕВЕН», із загальним розміром статутних капіталів на суму 652 500,00 грн., суду надано не було. Такими чином ця обставина позивачем не доведена, тому у цій частині позову також належить відмовити.

У зустрічних позовних вимогах ОСОБА_2 просив суд розділити житловий будинок і земельну ділянку з кадастровим номером №:01:001:0030, виділивши йому в натурі частину житлового будинку з частиною земельної ділянки.

Частиною першою статті 356 ЦК України та частиною першою статті 364 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю та співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Частина 1 ст. 369 ЦК України передбачає, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Положення статті 370 ЦК України вказують на те, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

З висновку про вартість житлового будинку та варіанти розподілу (а.с.109-206) вбачається, що виділ 1/2 частки з жилого будинку, надвірних будівель та господарських споруд можливий без дотримання рівності часток. Оцінювачем запропоновано два варіанти виділу. Відповідач та представник відповідача за первинним позовом користуючись правами визначеними ст..356, 370 ЦК України наполягали на виділ своєї частки в натурі за варіантом №1.

Разом з цим з висновку слідує, що при поділі за варіантом №1, до 1-го співвласника відійде 45/100 частки майна, а до 2-го 55/100 частки, що складає в грошовому еквіваленті: 1 323 970 грн. та 1 602 920 грн. відповідно, без урахуванням земельної ділянки.

З урахуванням вказаного, поділу в натурі підлягає житловий будинок за варіантом №1 згідно зі звітом, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_2 слід виділити в існуючій площі забудови в окреме користування частину приміщень, що складається: котельня «1-4» площею 3,2 кв.м., підсобне «1-5» площею 17,0 кв.м., Гараж «1-6» площею 20,2 кв.м., , Підсобне «1-7» площею 1,4 кв.м., Підсобне «1-8» площею 0,8 кв.м., Санвузол «2-11» площею 12,6 кв.м., Підсобне «2-12» площею 3,5 кв.м., Сходинкову «2-13» площею 3,5 кв.м., Житлова «2-14» площею 18,8 кв.м., з господарських будівель Погріб під частиною будинку (Літера В) площею основи 31,5 кв.м., а ОСОБА_4 : Коридор «1-1», площею 1,4 кв.м., Кухню «1-2» площею 13,7 кв.м., Прихожу «1-3» площею 43,1 кв.м., Сходинкову «2-9» площею 15,6 кв.м., Житлову «2-10» площею 24,6 кв.м., Житлову «2-15» площею 20,5 кв.м.

В пункті 7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» за № 7 від 4 жовтня 1991 року роз`яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхилен-ням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може про-вести його зі зміною у зв`язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Відтак, за відхилення від рівності часток слід стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 139 475 грн.

Для поділу земельної ділянки за варіантом №1, оцінювач запропонував: виділити першому співвласнику земельну ділянку площею 5,5 соток, що складає частку від загальної площі, а саме в точках «А, Б, В, Г, Д, З, С, Ж, А». Виділити другому співвласнику земельну ділянку площею 5,5 соток, що складає частку від загальної площі, а саме в точках «А, Б, В, Г, Д, З, Р, К, А»

Водночас з приводу виділу земельної ділянки в натурі слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні дані щодо визначення поворотних точок, координат спірної земельної ділянки, їх довжини з прив`язкою до надвірних господарських будівель і споруд та суміжних земельних ділянок. Також в матеріалах справи відсутня геодезична зйомка земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0030. Відсутність вказаних відомостей унеможливлює суд прийти до висновку про можливість поділу земельної ділянки в натурі та виділу кожній із сторін конкретно визначеної частини.

Щодо вимоги про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 частину вартості інвестиційного внеску, сплаченого в ФФБ ТОВ «Фінансова компанія «Житло-капітал», слід зазначити, що договір №64-1608/2018-5 про участь у Фонді фінансування будівництва був укладений ОСОБА_4 16.08.2018 року в період зареєстрованого шлюбу.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, що встановлено ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Згідно ч. 3 ст. 61 Сімейного кодексу України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Оскільки внесок в ФФБ був зроблений за рахунок спільних коштів під час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі та враховуючи, що сума коштів, яка була передана ОСОБА_4 в управління ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» складає 858 635,00 грн., з відповідача за зустрічним позовом належить стягнути на користь ОСОБА_2 частини інвестиційного внеску в розмірі 429 352,5 грн. Крім того, щодо задоволення вказаної вимоги не заперечив позивач за первісним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 13, 60, 72, 77, 80, 81, 356, 364, 368, 369, 370 ЦПК України, ст.. 61, 62, 57, 70 СК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 право власності на частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0030, що розташована за адресою:Київська область,Бориспільський район, с.Щасливе, Щасливська сільська рада.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна та стягнення коштів задовольнити частково.

Поділити між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 виділивши у власність ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_6 : котельню «1-4» площею 3,2 кв.м., Підсобне «1-5» площею 17,0 кв.м., Гараж «1-6» площею 20,2 кв.м., , Підсобне «1-7» площею 1,4 кв.м., Підсобне «1-8» площею 0,8 кв.м., Санвузол «2-11» площею 12,6 кв.м., Підсобне «2-12» площею 3,5 кв.м., Сходинкову «2-13» площею 3,5 кв.м., Житлова «2-14» площею 18,8 кв.м., з господарських будівель Погріб під частиною будинку (Літера В) площею основи 31,5 кв.м., а ОСОБА_4 : Коридор «1-1», площею 1,4 кв.м., Кухню «1-2» площею 13,7 кв.м., Прихожу «1-3» площею 43,1 кв.м., Сходинкову «2-9» площею 15,6 кв.м., Житлову «2-10» площею 24,6 кв.м., Житлову «2-15» площею 20,5 кв.м.

Визнати право власності за ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_6 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0030, що розташована Київська область,Бориспільський район, с.Щасливе, Щасливська сільська рада в розмірі частини.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

За відхилення від рівності часток стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 грошову компенсацію в розмірі 139 475 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 частини інвестиційного внеску в розмірі 429 352,5 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12.06.2023 року

Суддя С.С. Чирка