Номер провадження 2/495/4820/2023
01 грудня 2023 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Анісімової Н.Д.,
при секретарі судового засідання Коліниченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, суд
Позивачка ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить суд:
- змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 листопада 2020 року по справі № 495/4570/20 на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі з 1000,00 гривень на дитину щомісячно, на 2833,00 гривень на дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття;
- рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
- стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5000,00 гривень.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач та ОСОБА_4 відповідач 26.07.2019 року розірвали шлюб,.
Від шлюбу з відповідачем сторони мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні.
Відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 листопада 2020 року розмір аліментів на утримання доньки встановлено в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду 03.08.2020 року, та до досягнення дитиною повноліття.
Позивач зазначає, що на даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 09.11.2020 року, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.
Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання дитини, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище.
На даний час малолітня донька ОСОБА_5 навчається в ЗЗСО № 5 м. Білгород-Дністровський, а також навчається в учбово-розвивальному клубі з танців, а тому дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому.
Крім цього, починаючи з 01 квітня 2023 року позивач орендую нерухоме майно з обладнанням, а саме квартиру для проживання з малолітньою донькою ОСОБА_5 , та відповідно до укладеного договору оренди нерухомого майна з обладнанням No34/2023 від 01.04.2023р. щомісячно зобов`язана сплачувати за оренду 3500,00 гривень.
Відповідач залишив доньку без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не бере участі в утриманні та вихованні нашої спільної дитини.
Також, відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги не дає.
Позивач самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати малолітню дитину, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання нашої дитини.
Відповідач перебуває за кордоном, а саме в Іспанії, де має офіційний трудовий контракт, а тому є особою, яка офіційно працює, та отримує регулярні, щомісячні доходи у вигляді заробітної плати (грошове забезпечення).
На даний час позивач не працює, тому обмежена в отриманні грошових коштів у вигляді заробітної плати, інших джерел доходу не має.
Зважаючи на вище викладене позивач вважає, оскільки, на момент звернення до суду з цим позовом, між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання та не дійшли домовленості з відповідачем свого обов`язку утримувати неповнолітню дитину, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про зміну розміру аліментів.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.09.2023 року провадження по справі було відкрито, розгляд вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначена дата судового засідання.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, в разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Відповідач, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток, що повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ч. 3 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно з ч. 5 ст. 128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно до наданої заяви, за наявними матеріалами у справі.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , зазначені ОСОБА_2 /відповідач/ та ОСОБА_6 .
Відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2020 року справа № 495/4570/2020 з ОСОБА_2 /відповідача/ стягуються на користь ОСОБА_1 /позивача/ на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000,00 гривень щомісячно, починаючи з 03.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.
Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.
Частиною першою ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.
Позивач просить змінити розмір стягнення аліментів, посилаючись на те, що стягувані з відповідача аліменти не покривають потреб дитини відповідного віку на даний час.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, на користь якої сплачуються аліменти - отримувач аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено підстави для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України.
Визначаючи збільшений розмір аліментів, суд виходить із розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про зміну розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір та спосіб присуджених аліментів підлягає зміні.
На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про неможливість сплачувати аліменти на утримання доньки за зміненим способом та розміром.
У сукупності наведеного, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, у межах заявлених позивачкою позовних вимог в розмірі 2 833,00 грн., починаючи від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо вимоги позивача допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, то така вимога не підлягає до задоволення, оскільки нормами статті 430 ЦПК України не передбачено негайне виконання рішення суду у справах про зміну (збільшення) розміру аліментів.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1 073,60 грн., оскільки позивачка була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.
Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Понесення стороною витрат встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК).
Крім цього, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Також, у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124 св 20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надає лише договір про надання правничої допомоги від 20.09.2023 року, додаткову угоду № 1 до вказаного договору, розрахунок розміру витрат, проте інших доказів на підтвердження понесених судових витрат, матеріали справи не містять.
Позовна заява, що подана до суду, підписана самою позивачкою, копії документів, що додані разом з позовом завірені також самою позивачкою, сама ж справа розглядалася у спрощеному порядку фактично без участі сторін тому витрати на правничу допомогу, на переконання суду, є дещо завищеними та неспівмірними зі складністю та об`ємом справи.
Враховуючи, що до матеріалів справи не долучено документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тому наявні підстави для відмови в задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу.
Керуючись ст. 80, 88, 180, 182, 183, 192 СК України, ст.ст.76-81,258,259,263-265,280,354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити частоково.
Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП не відомо, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 листопада 2020 року по справі № 495/4570/20 на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі з 1000 (одна тисяча) гривень на дитину щомісячно, на 2833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) гривень на дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 листопада 2020 року по справі № 495/4570/20.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП не відомо, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) 1073,60 грн. судового збору на користь держави.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.Д. Анісімова