справа № 489/4362/21
провадження №2/489/186/23
07 липня 2023 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
за участю секретаря судового засідання Клюсевич-Шарапової Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», назва якого змінена на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (далі АТ «Райффайзен Банк», Банк) до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки
В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 19.03.2007 між Банком та ОСОБА_1 було укладено нотаріальний іпотечний договір, відповідно до умов якого виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечено нерухомим майном квартирою АДРЕСА_2 , власником якої є відповідач.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 26.09.2011 у справі № 2-3638/11 відмовлено ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним кредитного договору № 014/08-112/61870 від 19.03.2007.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.03.2012 у справі № 2-4122/11 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 014/08-112/61870 від 19.03.2007. Вказане рішення перебуває на виконані у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д., що підтверджується інформацією про виконавче провадження № 61678471 від 10.06.2021.

У зв`язку із нездійсненням щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами, станом на 17.12.2020 заборгованість відповідача за кредитним договором склала 104493,59 доларів США, з яких 34135,05 доларів США заборгованість за кредитом та 49608,89 доларів США заборгованість за відсотками.

За такого, АТ «Райффайзен Банк» має законне право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором захисти свої інтереси за рахунок звернення стягнення на іпотечне майно.

Посилаючись на наведені обставини позивач звернувся до суд з вказаним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 096.07.2021 по вищевказаній справі відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 22.02.2022 закрито підготовче провадження та призначену справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 22.06.2023, сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував.

Відповідачі причину неявки суду не повідомив та правом на дання відзиву не скористався.

За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За положеннями частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що 19.03.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (в подальшому назву змінено на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 014/08-112/61870, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 33 000 дол. США. Відсоткова ставка за користування кредитом складає 13,25 % річних.

19.03.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (в подальшому назву змінено на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_1 був укладений нотаріальний іпотечний договір, відповідно до умов якого виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором забезпечено нерухомим майном квартирою АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.03.2012 у справі № 2-4122/11 стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/08-112/61870 від 19.03.2007 в загальному розмірі 320711,08 грн. та понесені судові витрати.

12.02.2021 АТ «Райффайзен Банк» надіслало на адресу відповідача вимогу про виконання грошових зобов`язань та про усунення порушення основного зобов`язання за кредитним договором № 014/08-112/61870 від 19.03.2007.

В вимогі вимагало достроково протягом 30 денного терміну з дати вимоги погасити заборгованість, яка станом на 17.12.2020 склала 34135,05 доларів США заборгованості по кредиту та 49608,89 доларів США по процентам. В іншому випадку буде звергнуто стягнення на предмет іпотеки.

Так як вимога банку виконана позичальником не була, позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.07.2021 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Витягом з реєстру територіальної громади міста Миколаєва Про реєстрацію осіб від 06.07.2021 підтверджується, що місцем реєстрації проживання ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_1 , за якою він зареєстрований з 30.03.2007.

Відповідно до умов пункту 5.1 іпотечного договору, у разі порушення основного зобов`язання або умов цього Договору іпотекодержатель надсилає позичальнику або іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

За умовами пункту 5.4 іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безопірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до змісту статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.

Згідно частини першої статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно частини другої статті 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, відповідно до статті 629 ЦК України.

Згідно частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1054 ЦК України.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачене Законом України «Про іпотеку».

Згідно з частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

У статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Положеннями статті 37 Закону України «Про іпотеку», врегульовано, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку».

За змістом статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Враховуючи наведене та те, що заборгованість є значною та позичальником не сплачується, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі, тому в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №014/08-112/61870 від 19.03.2007 перед АТ «Райффайзен Банк», що утворилася станом 17.12.2020 у розмірі 104493,59 доларів США, слід звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить відповідачу на праві власності, а саме квартиру АДРЕСА_2 .

Так як позовні вимоги задоволено, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3155,38 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №014/08-112/61870 від 19.03.2007 перед Акціонерним товариством «Райффайзен Банк», що утворилася станом на 17.12.2020 у розмірі 104493,59 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить ОСОБА_1 на праві власності, а саме двокімнатну квартиру, загальною площею 43,1 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу її на прилюдних торгах під час здійснення виконавчого провадження з початковою ціною продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» судовий збір в сумі 3155,38 грн. (три тисячі п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 38 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відомості про учасників справи:

позивач: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», місцезнаходження: м.Київ, вул.Лескова, 9, адреса листування: 01011, м.Київ, вул. Генерала Алмазова, 4а;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 07.07.2023.

Суддя І.В.Коваленко