Провадження №2-з/359/154/2023
УХВАЛА

Іменем України

29 грудня 2023 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Журавський В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, якою просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного об`єкта нерухомості.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказав, що ним пред`явлений позов про визнання житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , спільним сумісним майном. Оскільки вказаний житловий будинок був збудований в період перебування у шлюбі з ОСОБА_2 та за спільні грошові кошти. ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 може відчужити спірне нерухоме майно на користь третіх осіб, що може істотно ускладнити та навіть зробити неможливим виконання рішення суду.

За правилами ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст процесуальних правовідносин.

Встановлено, що 27 грудня 2023 року ОСОБА_1 пред`явив до Бориспільського міськрайонного суду Київської області позов, яким просить визнати житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а також зобов`язати зареєструвати його.

Процесуальні правовідносини регулюються гл.10 «Забезпечення позову» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

3. Норми процесуального права, якими керується суд при розгляді заяви.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з п.1, п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

За правилами ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім цього, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 24 лютого 2021 року у справі №755/5333/20, вказав на те, що при задоволенні заяви про накладення арешту на нерухоме майно та заборони його відчуження слід звертати увагу на те, що позов забезпечується накладенням арешту виключно на майно, що належить відповідачеві. Тому є помилковим накладення арешту на майно особи, яка не є відповідачем у справі. Крім того, в разі задоволення позову, предметом якого є вимоги немайнового характеру, рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, а тому незабезпечення позову не ускладнить виконання рішення суду. Адже такий захід забезпечення позову не відповідає змісту порушеного права та не є співмірним із заявленими вимогами.

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

Встановлено, що в пред`явленому ОСОБА_1 позові містяться виключно вимоги немайнового характеру, а саме: визнати житловий будинок з господарськими будівлями об`єктом спільної сумісної власності, а також зобов`язати зареєструвати його.

Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 24 лютого 2021 року у справі №755/5333/20, не допускається накладення арешту на майно або оголошення заборони відчуження його з метою забезпечення позову, який містить лише вимоги немайнового характеру.

Тому спосіб забезпечення позову, який просить вжити ОСОБА_1 , суперечить вимозі, передбаченої ч.3 ст.150 ЦПК України.

Крім цього, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України, ОСОБА_1 не приєднав до заяви про забезпечення позову інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з відомостями про власника спірного житлового будинку.

До вказаного висновку суд приходить зважаючи на критичну оцінку роздруківки з веб-сайту Опендатабот в якості належного доказу. На переконання суду, вказана роздруківка не є належним доказом того, що ОСОБА_2 є власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташовується в АДРЕСА_1 .

З огляду на це, суд вважає, що відсутні підстави для накладення арешту на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

До того ж в заяві про забезпечення позову відсутні обставини, які б підтверджували наявність ризиків, що призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду.

Тому, враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.81, ч.1 та ч.2 ст.149, п.1, п.2 ч.1, ч.3 ст.150, п.3 ч.1ст.353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський