Справа №:755/4247/23
Провадження №: 2-п/755/51/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" липня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Булгакової Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11.05.2023 року у справі №755/4247/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

у с т а н о в и в:

13.06.2023 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11.05.2023 року у справі №755/4247/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, у якій представник просить переглянути відповідне рішення, скасувати його та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Вимоги заяви мотивовано тим, що відповідачка про існування зазначеного рішення дізналась випадково 06.06.2023 року з Єдиного державного реєстру судових рішень і звертається до суду із заявою про перегляд заочного рішення в межах процесуальних строків визначених ЦПК України. відповідачка не з`явилась в судове засідання та не подала відзиву на позовну заяву з поважних причин, оскільки не знала про існування судового процесу і не була повідомлена про дату проведення судового засідання. Крім того, відповідачка з жовтня 2022 року тимчасово проживає за кордоном, а позивач не повідомив суд про фактичне місце проживання відповідача. Відповідачка завжди знала і вірила, що вони з позивачем перебувають у шлюбі і в них все добре. На теперішній час між сторонами тривають нормальні відносини, подружжя намагається налагодити спільне життя і жодних підстав для розірвання шлюбу у суду не було. Відповідачка вважає, що необхідно вжити заходів для примирення сторін, оскільки подружжя протягом тривалого часу перебуває у шлюбі, конфліктів між ними не існувало, тому слід надати подружжю час для примирення та збереження шлюбу. Судом при ухвалення заочного рішення не було встановлено справжньої правової природи взаємовідносин сторін.

30.06.2023 року до суду надійшли письмові пояснення сторони позивача на заяву про перегляд заочного рішення, у яких представник просить не надавати сторонам строк для примирення та залишити заочне рішення суду в силі. Представник вказує, що позивач не погоджується із твердженнями відповідача щодо існування стабільних відносин та спроб налагодити спільне життя. Подружнє життя давно зазнало суттєвих змін, сторони не проживають разом близько 18 років, що і було вагомою підставою для розірвання шлюбу. Між сторонами зникло взаєморозуміння, втратилось почуття любові, шлюб існує формально і позивач наполягає на його розірванні. Спроби зберегти сім`ю не мали успіху і рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим. Подальше спільне життя є неможливим, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має. Позивач зазначає, що відсутні основоположні ознаки сім`ї, передбачені ст. 3 СК України, тому перебування у шлюбі більше не вбачається можливим. Посилаючись на правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07.11.2022 року у справі №361/1017/20 та від 21.03.2019 року у справі №569/1011/18-ц сторона позивача вказує, що заперечує та виступає категорично проти примирення, оскільки втрачена моральна основа шлюбу, а законодавством заборонено примушування до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин. Вільність і рівність стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних стосунків здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги та взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу, позивач категорично наполягає на тому, що збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливе, оскільки примушування до шлюбу не допускається.

Сторони та/або їх представники в судове засідання не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в матеріалах справи наявні клопотання представників сторін про розгляд справи за відсутності позивача, відповідача та їх представників.

Суд, вивчивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення та додатки до неї, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Із матеріалів справи вбачається, що заочне рішення було ухвалене судом 11.05.2023 року, а із заявою про перегляд заочного рішення сторона відповідача звернулась до суду через засоби поштового зв`язку 08.06.2023 року, тобто у межах тридцяти денного терміну, передбаченого ст. 284 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз наведеної норми цивільного процесуального закону свідчить про те, що скасування заочного рішення судом, який його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом одночасно кількох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, у даному випадку, судом не встановлено наявності сукупності вказаних обставин, що свідчить про неможливість скасування заочного рішення суду.

Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Із матеріалів справи вбачається, що направлена на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу місця реєстрації відповідача копія ухвали суду про відкриття провадження у справі, разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами, повернулась до суду без вручення адресату з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

За змістом п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, є належним повідомленням про наявний на розгляді суду спір.

Зі змісту заяви про перегляд заочного рішення і додатків до неї, не вбачається посилань на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу і суд не має права примушувати людину до збереження шлюбу, а відповідач не надав належних доказів які б вказували на дійсну можливість збереження сімейних відносин.

Посилання сторони відповідача викладені у заяві про перегляд заочного рішення фактично є незгодою із рішенням суду першої інстанції, встановленими ним обставинами, наданою судом оцінкою доказам і застосованими до спірних відносин нормами законодавства, що є підставою для апеляційного оскарження рішення, а не для скасування заочного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259-261, 284-288, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника відповідача представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11.05.2023 року у справі №755/4247/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів від дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали суду складений 06.07.2023 року.

Суддя -