Справа № 361/9651/21
Провадження № 2-п/361/7/23
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді Радзівіл А.Г.
за участю секретаря Коваль О.О.
представника позивача Шевченко К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари заяву представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Аркада-Будівництво про стягнення пені,
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Аркада-Будівництво на свою користь пеню у розмірі 408 540 грн. 95 коп.
05 листопада 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 25 січня 2022 року.
19 квітня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
22 вересня 2022 року заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Аркада-Будівництво про стягнення пені, - задоволено, стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю Аркада-Будівництво на користь ОСОБА_2 пеню у розмірі 408540 грн. 00 коп. за період з 01.11.2020 року по 30.10.2021 року.
05 грудня 2022 року представником відповідача подана заява про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області.
Представник заявника ТОВ Аркада Будівництво вважає, що при розгляді вказаної справи порушено територіальну підсудність, в діях ТОВ Аркада Будівництво відсутній склад цивільного правопорушення, за що підприємство може бути притягнуто до цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення значної пені і без урахування всіх обставин правовідносин та мети спільного договору між сторонами.
09 грудня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду заяву представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Аркада-Будівництво про стягнення пені. Призначено судове засідання на 22 лютого 2023 року в приміщенні суду за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Грушевського, 2, каб. 208.
В судовому засіданні представник відповідача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду подав заяву про розгляд поданої заяви у його відсутності, та просив її задовольнити.
Представник позивача просила відмовити в задоволенні заяви, вважає, наведені у заяві обставини не обґрунтованими.
Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, та виниклі правовідносини, дійшов до висновку про залишення поданої заяви без задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно ч. 1, 2 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно п. 3, 4 ч. 2 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд повинно бути зазначено, зокрема обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощенного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що у листопаді 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Аркада-Будівництво на свою користь пеню у розмірі 408 540 грн. 95 коп.
05 листопада 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 25 січня 2022 року.
19 квітня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
22 вересня 2022 року заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Аркада-Будівництво про стягнення пені, - задоволено, стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю Аркада-Будівництво на користь ОСОБА_2 пеню у розмірі 408540 грн. 00 коп. за період з 01.11.2020 року по 30.10.2021 року.
Щодо порушення правил підсудності на які посилається представник відповідача слід зазначити, що згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року №3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається належний суд, тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що суд буде вважатися встановленим законом лише за умови, що він утворений безпосередньо на підставі закону, діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції й у законному складі суду.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
Статтями 27, 28, 30 ЦПК України врегульовано питання загальної територіальної підсудності за місцем проживання (місцезнаходженням) відповідача, підсудності справ за вибором позивача та виключної підсудності.
За загальним правилом територіальної підсудності, яке закріплене в ч.ч.1,2 ст.27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Виняток з вказаного правила становить альтернативна підсудність (стаття 28 ЦПК України) та виключна підсудність (стаття 30 ЦПК України).
Згідно з роз`ясненнями, які викладені у пунктах 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.
Виключну підсудність встановлено для позовів, які виникають щодо нерухомого майна (ч.1 ст.30 ЦПК України).
Згідно з положеннями ст.181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст.358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.
Правові висновки щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18.
З аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю вбачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язкуз нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.
Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.
Словосполучення з приводу нерухомого майна необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.
Подібні правові висновки щодо застосування правил виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №910/6644/18, від 26 травня 2021 року у справі №506/33/19, від 02 лютого 2022 року у справі №185/8191/16-ц.
Згідно з ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Відповідно доп.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Як вбачається у змісті позовної заяви позивач зазначав, що він належним чином виконав свої зобов`язання за попереднім договором, однак квартира за адресою: АДРЕСА_1 у визначений попереднім договором строк не було введено в експлуатацію, будівництво об`єкту не завершено, його право власності на квартиру не зареєстровано, чим порушені його права, а тому просив стягнути з відповідача пеню.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що предметом даного позову є сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, що регулюється Законом України Про захист прав споживачів.
Відповідно ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.
В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі Смірнова проти України.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Зважаючи на викладені у заяві про перегляд заочного рішення суду обставини, враховуючи вищезазначені норми, судом не встановлені підстави та істотні обставини для задоволення заяви про скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду, при цьому суд враховує вимоги ч. 1, 3 ст. 83 ЦПК України щодо строків подання доказів.
Відповідно п. 1 ч. 3, ч. 4 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленомуцим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 287, 288 ЦПК України, суд
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Аркада-Будівництво про стягнення пені, - залишити без задоволення.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Відповідач має право подати апеляційну скаргу на заочне рішення суду протягом 30 днів з дня проголошення ухвали до Київського апеляційного суду.

Суддя Радзівіл А.Г.