1Справа № 335/2953/23 2/335/1485/2023
28 червня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Якимової О.С., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про припинення стягнення аліментів і зменшення розміру аліментів,
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 третя особа: Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про припинення стягнення аліментів і зменшення розміру аліментів.
В обґрунтування позову зазначено, що 09.09.2006 позивач уклав шлюб із ОСОБА_2 , який був розірваний рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.
Від шлюбу у подружжя народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_4 після розірвання шлюбу залишилася проживати разом із батьком та перебуває на його утриманні.
Позивачу стало відомо, що він не є біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим він звернувся до суду із відповідним позовом, і рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2023, виключено з актового запису № 250 від 07.03.2017, складеного Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про батька - ОСОБА_1 .
Проте, станом на час звернення до суду з позовом продовжується стягнення з позивача аліментів на утримання всіх трьох дітей.
Посилаючись на ті обставини, що ОСОБА_4 проживає разом із батьком, позивачем у справі, а відомості про позивача, як батька ОСОБА_5 виключено з актового запису про народження дитини, позивач просив суд:
Ухвалою судді від 06.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні, з повідомленням (викликом) учасників справи на 03.05.2023, яке було відкладене двічі, у зв`язку із неявкою у судове засідання відповідача по справі.
У судове засідання 28.06.2023 позивач ОСОБА_1 не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток на адресу її зареєстрованого місця проживання, які повернулися на адресу суду неврученим, у зв`язку із тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, у судове засідання тричі не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи суду не подавала.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причини, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, в порядку ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення.
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2019.
За час шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно актів обстеження умов проживання від 21.12.2021, від 09.06.2022, які складено спеціалістами відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, спеціалістами проведено умови проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та встановлено, що вона проживає разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.02.2023, виключено з актового запису № 250 від 07.03.2017, складеного Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про батька - ОСОБА_1 .

За правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком.

Такого обов`язку в особи, яка не є батьком дитини, не виникає.

З аналізу наведених норм чинного законодавства, вбачається, що виключення запису про батьківство відповідача має своїм наслідком саме припинення обов`язку утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько, з моменту винесення судом відповідного рішення.

Так само, обов`язок по сплаті аліментів припиняється і у тому випадку, коли дитина перестала проживати із тим з батьків, хто є отримувачем аліментів.

Враховуючи, що аліментний обов`язок ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був заснований на факті батьківства, то виключення відомостей про батька з актового запису про народження доньки та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини вказує на відсутність обставин, за яких позивач повинен нести обов`язок по утриманню такої дитини.

Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача у цій справі, як батька дитини, є, зокрема, відсутність у нього обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року в справі № 477/1165/20.

Крім того, аліментний обов`язок ОСОБА_1 , які він виконував на користь ОСОБА_2 , щодо малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був заснований на тому, що дитина проживала окремо від батька, разом із матір`ю, яка і ініціювала питання про стягнення аліментів.

Разом із тим, судом встановлено, що на даний час ОСОБА_4 проживає разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак перебуває на його утриманні. Доказів протилежного відповідачем не надано.

З огляду на викладені обставини, суд доходить до висновку, що у даному випадку у позивача в цій справі припинився обов`язок по сплаті аліментів і відносно його малолітньої дитини ОСОБА_4 , оскільки остання на даний час не проживає із матір`ю, на користь якої були стягнуті аліменти судовим наказом, а навпаки, проживає із платником аліментів - батьком дитини.

Відтак, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про припинення стягнення аліментів із ОСОБА_1 на дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а припинення стягнення аліментів, з урахуванням також роз`яснень, викладених у п. 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відбувається за загальними правилами, а саме, з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Щодо позовних вимог позивача про зменшення розміру аліментів суд виходить із наступного.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Одержувач аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України).

Оскільки з моменту стягнення з позивача у цій справі аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей змінилися обставини, зокрема, судом із підстав, визначених у судовому рішення, вирішено питання про припинення стягнення аліментів на двох малолітніх дітей, крім того, встановлено, що після винесення судового наказу про стягнення аліментів на всіх дітей ОСОБА_4 перестала проживати із стягувачем, а навпаки, перебуває на утриманні платника аліментів, що свідчить про зміну матерального стану, як позивача у справі, так і відповідача, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про зміну розміру аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі судового наказу, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 24 січня 2020 року у справі № 335/13828/19, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення повноліття дитини.

З огляду на зазначені обставини, суд знаходить обґрунтованим позов ОСОБА_1 та задовольняє його у повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2146 грн.

Керуючись ст. ст. 11-13, 81, 89, 141, 223, 258-259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про припинення стягнення аліментів і зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Припинити з дня набрання рішенням суду законної сили стягнення аліментів із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які стягуються на підставі судового наказу, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 24 січня 2020 року у справі № 335/13828/19.

Змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на підставі судового наказу, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 24 січня 2020 року у справі № 335/13828/19, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення повноліття дитини.

Відкликати з Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчий документ - судовий наказ, який видано Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 24 січня 2020 року у справі № 335/13828/19.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 2 146 (дві тисячі сто сорок шість) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.В. Гашук