Справа № 369/8323/22
Провадження № 2/369/1822/23
30.06.2023 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Волчка А. Я.,
при секретарі судових засідань Миголь А. А.,
розглянувши у відкритому судовому засідання в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-
У вересні 2022 року АТ КБ «ПриватБанк», в інтересах якого діє Балагурак В.В., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
В обґрунтування позову представник вказувала, що 27.09.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 було укладено договір надання банківських послуг № б/н, шляхом підписання анкети-заяви, чим останній підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, і складають договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором, що містить у собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору (надалі кредитний договір).
Відповідно до умов вказаного договору, ОСОБА_2 було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт в розмірі 1 000 грн., який в подальшому було збільшено до 9 000 грн., а для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку «Універсальна».
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. На день його смерті існувала заборгованість позичальника перед Банком за вказаним кредитним договором в розмірі 6 017 грн. 12 коп., яка складається із наступного: 6 017 грн. 12 коп. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 6 017 грн. 12 коп. за простроченим тілом кредиту.
01.07.2021 року позивачем була направлена претензія кредитора до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори та 19.07.2021 року, останньою надана відповідь, що спадкоємці померлого позичальника ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».
При цьому, спадкоємець ОСОБА_1 , який постійно проживав зі спадкодавцем та протягом шести місяців не звернувся до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв її. Факт проживання спадкоємця ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 підтверджується їх копіями паспортних даних, згідно з якими останні зареєстровані: АДРЕСА_1 .
07.09.2021 до ОСОБА_1 , як спадкоємця позичальника, було направлено лист-претензію, згідно з якої позивач пред`явив свої вимоги, однак жодних дій останнім вчинено не було.
Враховуючи наведене, представник позивача просить задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_1 , як із спадкоємця померлого ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 27.09.2010 року у розмірі 6 017 грн. 12 коп., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.09.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.11.2022 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 про витребування доказів у даній справі.
Витребувано у Боярської територіальної громади, довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_2 , станом на дату смерті померлого: ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . А також з Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори: копію спадкової справи заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 .
У судове засідання, будучи належним чином повідомленими, учасники справи не з`явились.
При цьому, від позивача разом із позовною заявою до суду надійшла заява про проведення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, згідно з якою позивач просив суд розглядати вищевказану справу за їх відсутності.
За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.
У зв`язку із відсутністю заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст.280-281 Цивільного процесуального кодексу України.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У відповідності до ч. 5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.
Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.09.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 було укладено договір надання банківських послуг № б/н, шляхом підписання анкети-заяви, чим останній підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, і складають договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором, що містить у собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору (надалі кредитний договір).

Відповідно до умов вказаного договору, ОСОБА_2 було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт в розмірі 1 000 грн., який в подальшому було збільшено до 9 000 грн., а для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку «Універсальна».

За вказаним договором надання банківських послуг ОСОБА_2 були надані наступні кредитні картки: НОМЕР_2 , дата відкриття 29.09.2010 року, термін дії якої до 09/14 (картка «Універсальна»), НОМЕР_3 , дата відкриття 02.02.2011 року, термін дії якої до 09/14 (картка «Універсальна»), НОМЕР_4 , дата відкриття 09.10.2014 року, термін дії якої до 07/16 (картка «Універсальна»); НОМЕР_5 , дата відкриття 07.12.2016 року, термін дії якої до 12/20 (картка «Універсальна»); НОМЕР_5 , дата відкриття 29.03.2017 року, термін дії якої до 12/20 (картка «Універсальна») що підтверджується довідкою.

З матеріалів справи також слідує, що в період з 29.09.2010 року по 10.04.2017 року кредитний ліміт неодноразово змінювався.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

На день його смерті існувала заборгованість перед Банком за вказаним кредитним договором в розмірі 6 017 грн. 12 коп., яка складається із наступного: 6 017 грн. 12 коп. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 6 017 грн. 12 коп. за простроченим тілом кредиту, що підтверджується випискою по банківському рахунку ОСОБА_2 , яка має статус первинного документа.

З матеріалів спадкової справи №227/2019 року, заведеної Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області, щодо майна померлого ОСОБА_2 слідує, що 10.06.2021 року Банком була направлена претензія кредитора до Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області, в якій Банк просив включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у сумі 6 017 грн. 12 коп.

08.07.2021 року позивачем отримана відповідь, в якій зазначалось, що при зверненні спадкоємців з питань оформлення спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора Київської області доведе їх до відома про наявність претензії кредитора.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії спадкової справи №227/2019, згідно з заповітом померлого ОСОБА_2 від 08.09.2009 року, останній все своє майно заповів своєму сину ОСОБА_1 , який прийняв його та 09.12.2021 року отримав свідоцтво на спадщину за заповітом.

25.08.2021 року до спадкоємця позичальника - ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» було направлено лист-претензію, в якій останнього було повідомлено про наявність перед Банком заборгованості в розмірі 6 017 грн. 12 коп., виниклою через неналежне виконання позичальником умов кредитного договору та запропоновано сплатити вказану заборгованість.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282 ЦК України.

Так, за змістом ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно із ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців.

Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи.

Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, як зазначалося вище, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим стосовно до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 як спадкоємець після померлого ОСОБА_2 , повідомлявся про претензію АТ КБ «ПриватБанк» та про його обов`язок задовольнити вимоги Банку в повному обсязі щодо сплати суми заборгованості за кредитним договором, але в межах вартості спадкового майна.

Поряд з цим, прийнявши спадщину та будучи обізнаним про наявність заборгованості за кредитним договором, відповідач не задовольнив вимоги Банку. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Оскільки зобов`язання відповідача залишається не виконаним, вимоги АТ КБ 6 017 грн. 12 коп., як із спадкоємця померлого ОСОБА_2 , відповідно до статті 1282 ЦК України підлягають задоволенню. Вказаний розмір заборгованості сумнівів у суду не викликає, оскільки підтверджується матеріалами справи, й відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 2481 грн. судового збору, сплаченого за подачу позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094, ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 27.09.2010 року в сумі 6 017 (шість тисяч сімнадцять) грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»(вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094, ) судовий збір в сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн.

Інформація про сторін:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094, ) .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , ( АДРЕСА_3 ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Андрій ВОЛЧКО