Справа № 729/422/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне)

19 жовтня 2023 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :

судді Кузюри В.О.

за участі секретаря Ященко Л.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що з 15.09.1996 року по 04.08.2014 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 .

Відповідно до рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 07 .05. 2018 року, з ОСОБА_2 на користь позивачки стягувалися аліменти на утримання дочки у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з 06.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, всупереч вказаного рішення суду, відповідач недобросовісно виконував свої обов`язки щодо сплати аліментів, та станом на день подачі позову заборгованість по аліментам складає 50498 грн. 16 коп. , а тому позивачка просить стягнути з відповідача неустойку ( пеню) за прострочення сплати аліментів за період з березня 2018 року по січень 2023 року в сумі 50498 грн 16 коп.

Позивач, в судове засідання не з`явилася , надала письмову заяву про розгляд в її відсутність , вимоги підтримала.

Відповідач, повідомлений про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Бобровицького районного суду , у судове засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи то клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду, а тому суд ухвалив розгляд провадити в порядку заочного провадження.

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї доказами , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами, ч. 5 ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 18 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

При цьому за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Так, у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного правового висновку.

Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином. Заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, формула така: заборгованість за місяць * кількість днів заборгованості * 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Із досліджених судом доказів вбачається, що відповідно до рішення Бобровицького районного суду від 07.05.2018 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в сумі 1500 грн. щомісячно , починаючи з 06.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття(а.с.6). На підставі вище вказаного рішення 04.07.2018 року було відкрито виконавче провадження , що постановою про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3 (а.с. 7).

Відповідно до розрахунку державного виконавця Дубровицького РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області та розрахунків головного державного виконавця Бобровицького відділу ДВС у Ніжинському районі Чернігівської області заборгованість по аліментам станом на 05.01 2023 року складає 50498 грн.16 коп. ( а.с. 8-11).

Позивачем надано розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів. Відповідно до розрахунку, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини становить 453162 грн. 39 коп., проте оскільки вказана сума перевищує 100% заборгованості , то до стягнення підлягає сума 50498 грн. 16 коп.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивачем було надано до суду належні та допустимі докази на обґрунтування позовних вимог, які підтверджують обов`язок відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини. Також, позивачем було надано докази про наявність заборгованості зі сплати аліментів, на підставі чого виникла вище зазначена пеня.

Відповідач , належним чином повідомлений, у судове засідання не прибув, доказів на спростування своїх дій по несплаті аліментів суду не надав, заборгованість, слід виходити із пояснень викладених в позовній заяві та наданих доказів до суду.

Враховуючи положення ст.141 ЦПК України та ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи, що спір є майновим з відповідача на користь Держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073,60 грн.. На підставі вищезазначеного та керуючись ст..ст. 200, 263-265 ЦПК України , суд, -

ухвалив :

Позовну заяву задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , уродженця с. Висоцьк Дубровицького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 рнокпп: НОМЕР_2 , неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів на утримання дитини - дочки ОСОБА_3 , у розмірі 50498 грн. 16 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_1 , уродженця с. Висоцьк Дубровицького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1073грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом , який його ухвалив за письмовою заявою відповідача , яка подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга через Бобровицький районний суд до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: