Провадження № 2-о/389/15/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року Знам`янський місьрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Українського В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гой І.С.,

представника заявника Урсаленко О.М.

представника заінтересованої особи Козленко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області, про встановлення факту постійного проживання на території Україні,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із даною заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991.

Вимоги обґрунтовані тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про його народження. 17 січня 1991 року отримав в Баглійському відділі внутрішніх справ м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області паспорт громадянина СРСР. Був поставлений на військовий облік та йому було видано 03.09.1992 Баглійським військовим комісаріатом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області військовий квиток НОМЕР_1 . З дня народження і по теперішній час він постійно проживав на території України, паспорт громадянина України не отримував в силу життєвих обставин, в паспорті громадянину СРСР у 1991 році проставлена печатка, що він є громадянином України. На даний час проживає в смт. Знам`янка Друга Кропивницького району Кіровоградської області без реєстрації, так як не має паспорта громадянина України.

У зв`язку з необхідністю отримання паспорта громадянина України звертався до Державної міграційної служби України, однак йому було відмовлено через відсутність відомостей його проживання на території України. Відтак, заявник просить встановити факт, його постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав вимоги заяви та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечив проти задоволення вимог заяви та встановлення факту.

Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Карнаухівською селищною радою міста Дніпродзержинськ 10 травня 1973 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Дніпродзержинськ Баглійського району Дніпропетровської області Українська СР. Батьками є ОСОБА_2 циган та ОСОБА_3 циганка.

17 січня 1991 року ОСОБА_1 отримав паспорт громадянина СССР серії НОМЕР_3 , виданий відділом внутрішніх справ Баглійського райвиконкому м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, в якому проставлена печатка - паспорт громадянина України. Відповідно до даних паспорта ОСОБА_1 був зареєстрований з 28.01.1991 по 5.09.1992 по АДРЕСА_1 , а з 05.07.1993 по АДРЕСА_2 . Відповідно до військового квитка НОМЕР_1 виданого 03.09.1992 Баглійським воєнним комісаріатом м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, ОСОБА_1 проходив військову службу з 04.09.1992 по 02.07.1993.

Відповідно до довідки № 01-19/391/7 від 06.02.2023, виданої виконавчим комітетом Знам`янської міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_3 з 2000 року по теперішній час. Господарем даного домоволодіння є ОСОБА_4 , яка доводиться дружиною рідного брата ОСОБА_1 .

Начальником відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради надано відповідь на запит начальника Знам`янського відділу УДМС України в Кіровоградській області щодо надання інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 , про те, що картотека на зазначені вище адреси до відділу на зберігання не передавалась.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у порядку ч.2 ст.256 ЦПК (ст.315 ЦПК відповідно до змін від 15 грудня 2017 року) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст.256 ЦПК (ст.315 ЦПК відповідно до змін від 15 грудня 2017 року) та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р оку).

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано законом України «Про громадянство України», Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків тощо.

За нормою ст.9 Закону України «Про правонаступництво України» всі громадяни Союзу РСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є громадянами України.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», - громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно з п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001року № 215/2001 (далі Порядок), - встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Пунктом 8 Порядку передбачено що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Крім цього, статтею 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповно рідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України ( п.3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України»).

Визначення термінів, що вживаються у Законі України «Про громадянство України» дається у статті 1 цього Закону, відповідно до якої:

- проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або мають військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, виданий іноземцю чи особі без громадянства, які в установленому порядку уклали контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні;

- безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України.

Факт постійного проживання заявника на території України станом на момент проголошення незалежності України, а саме 24 серпня 1991 року підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами та має для нього юридичне значення підтвердження належності до громадянства України і отримання паспорта громадянина України, іншим шляхом зазначений факт встановити неможливо.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня1991 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судові витрати віднести на рахунок заявника.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник ОСОБА_1 , проживає в АДРЕСА_3 , РНОКПП не відомий.

Заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області, місце знаходження м. Кропивницький вул. Єгорова, 25-а.

Суддя В.В. Український