КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-з/824/703/2023
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 червня 2023 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Білич І.М., Березовенко Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Шаламай Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Тернового Руслана Богдановича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,-
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась у суд із позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 662 000 грн.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 грудня 2021 року заяву представника позивача задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 86 250 грн.

Не погодившись з указаними рішеннями адвокат Лукашенко Є.О. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційні скарги.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 травня 2023 року апеляційну скаргу адвоката Лукашенко Є.О. в інтересах ОСОБА_2 на рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2021 року залишено без задоволення, рішення залишено без змін.

Апеляційну скаргу адвоката Лукашенко Є.О. в інтересах ОСОБА_2 на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 грудня 2021 року задоволено частково.

Додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 грудня 2021 року змінено, зменшено суму витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 86 250 грн до 43 000 грн. В решті додаткове рішення суду залишено без змін.

11 травня 2023 року через засоби поштового зв`язку на адресу Київського апеляційного суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу, подана адвокатом Терновим Русланом Богдановичем в інтересах ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що за час співпраці ОСОБА_1 та АО «Інвікта» були надані послуги, у зв`язку з чим заявник просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані із розглядом справи у розмірі 45 750 грн.

Зазначено, що до переліку послуг належать підготовка відзивів на апеляційні скарги відповідача, підготовка клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, підготовка заяви до КНІСЕ та чисельності представництва інтересів клієнта в апеляційній інстанції на що витрачено 18,3 годин роботи. З огляду на що визначена сума є цілком обґрунтованою та доведеною, а тому підлягає задоволенню.

31 травня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання адвоката Лукашенка Є.О. в інтересах ОСОБА_2 в якому він просить залишити заяву про ухвалення додаткового рішення щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу без розгляду. Обґрунтовуючи це тим, що дана заява подана поза межами визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку та відсутністю клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час якого судом повідомлялися у встановленому законом порядку (а.с. 198 т.3) у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Згідно із частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 (провадження № 61-16723св20) вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 757/60277/18-ц.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвокат Терновий Р.Б. надав копії наступних документів:

договір про надання правничої допомоги № 1189 від 10 липня 2019 року, укладений між Адвокатським об`єднанням "Інвікта» в особі директора Тернового Р.Б. та Нікітіною Х.В. (а.с. 181-184 т.3);

ордер на надання правничої (правової) допомоги на представлення інтересів позивачки в Київському апеляційному суді Серія АА № 1015642 від 18 лютого 2020 року (а.с. 187 т.3);

свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3469 (а.с. 188 т.3);

розрахунок-акт від 09 травня 2023 року на загальну суму 45 750 грн. підписаний ОСОБА_1 (а.с. 178-180 т.3);

квитанція № К4СА-Н5А8-М3РО-В5К2 від 10 травня 2023 року на суму 20 000 грн та платіжна інструкція № 0.0..1 від 10 травня 2023 року на суму 25 750 грн (а.с. 185-186 т.3)

Стосовно заявлених до стягнення витрат суд апеляційної інстанції зазначає, що такі витрати пов`язані з розглядом справи підтверджуються належними доказами, зокрема підготовкою відзивів на апеляційні скарги на рішення та додаткове рішення, складеними адвокатом Войнаровським О.В., підготовкою клопотання про призначення судової експертизи адвокатом Каленіченком С.М., протоколами судових засідань в яких брали участь адвокати Каленіченко С.М., Войнаровський О.В.

Доводи клопотання представника відповідачки, що дана заява подана поза межами визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку та відсутністю клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки заяву про ухвалення додаткового рішення до постанови Київського апеляційного суду від 09 травня 2023 року подана представником позивача засобами поштового зв`язку 11 травня 2023 року, тобто в межах установленого законом п`ятиденного строку (а.с.192 т.3).

Оскільки при ухваленні апеляційним судом постанови від 09 травня 2023 року в даній справі не було вирішено питання про судові витрати, подана представником позивачки заява про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат за надання правничої допомоги, апеляційний суд враховує відсутність заперечення щодо розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, а лише посилається на пропуск строку подачі представником позивачки заяви, яка подана у строк, а відтак неспростованість неспівмірності витрат, які підлягають розподілу між сторонами; загальні засади цивільного законодавства та критерії такого відшкодування, складність справи та виконаних адвокатом робіт; час, витрачений адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатами послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для апелянта.

Оскільки апеляційна скарга відповідачки на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2021 року залишена без задоволення, то відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу адвоката на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню з ОСОБА_2 повністю.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення заяви адвоката Тернового Р.Б. в інтересах ОСОБА_1 та прийняття додаткової постанови відповідно до положень статті 270 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву адвоката Тернового Руслана Богдановича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 45 750 грн судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 липня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: