Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/11/2023 Справа № 641/782/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Музиченко В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Подосокорської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) Пархоменко Наталії Вікторівни, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) Пархоменко Наталії Вікторівни та просить суд: визнати неправомірними дії старшого державного виконавця від 10.02.2020року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору за виконавчим провадженням № 61229028 у розмірі 150145,68 грн.; визнати протиправною та скасувати постанову від 10.02.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору; зобов`язати старшого державного виконавця зняти арешт з кредитних карток та рахунків ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги зазначив, що постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 20.12.2017 року по справі № 641/6630/15-ц з нього стягнуто на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пеню за договором кредиту у сумі 1501456,87 грн. 19.02.2018 року за цим рішенням Комінтернівський районний суд м. Харкова видав виконавчий лист № 641/6630/15-ц. 10.04.2018 року, старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Пархоменко Н.В. було відкрито виконавче провадження № 56138350. 10.02.2020 року стягувач подав до виконавчої служби заяву про повернення виконавчого листа без виконання. 10.02.2020 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Пархоменко Н.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання на підставі п. 1 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». У цей же день державним виконавцем винесено постанову № 61229028 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього 150145,68 грн. виконавчого збору, згідно постанови про стягнення виконавчого збору № 56138350 виданої 10.02.2020 року. Оскільки виконавчих дій проведено не було, то у виконавця відсутні підстави для стягнення виконавчого збору. В зв`язку з чим він звернувся до суду з відповідною скаргою.

Заявник надав заяву про розгляд справи за його відсутності, скаргу просив задовольнити.

Старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пархоменко Н.В. в судове засідання не з`явилась, подала відзив на скаргу в якому зазначила, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки суперечить чинній редакції ЗУ «Про виконавче провадження» та практиці Верховного Суду з вирішення даних правовідносин. Стягнення виконавчого збору пов`язується з початком примусового виконання. Винесення постанови про стягнення виконавчого збору чи основної винагороди є безумовною дією, яку здійснює виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Позивач у своїй скарзі посилається на редакцію ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження», яка 28.08.2018 року втратила чинність та на правові позиції Верховного Суду, які ґрунтувалися на старій редакції цієї статті. Крім того, скаржником пропущено строк звернення до суду зі скаргою. Просила у задоволенні скарги відмовити.

ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на звернення до суду із скаргою. Крім того, старшим державним виконавцем зазначено, що заявником пропущений строк для звернення до суду зі скаргою.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

ОСОБА_1 звертався до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про скасування постанови про стягнення виконавчого збору. Ухвалою суду від 25.10.2021 року ОСОБА_1 було поновлено строк на звернення до суду з позовом. В подальшому ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.11.2021 року провадження у справі № 520/20558/21 було закрито та роз`яснено ОСОБА_1 його право на звернення до суду із позовом в порядку цивільного судочинства. Після отримання копії вказаної ухвали, ОСОБА_1 звернувся 06.02.2022 року до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом про скасування постанови. Вказаний позов ухвалою суду від 11.02.2022 року було надіслано за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова. Київський районний суд м. Харкова встановив, що справу було надіслано за підсудністю помилково та повернув її для подальшого розгляду до Комінтернівського районного суду м. Харкова. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.03.2023 року позовну заяву повернуто без розгляду та роз`яснено право на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця. Вказану ухвалу ОСОБА_1 отримав 17.04.2023 року та 20.04.2023 року звернувся до суду з відповідною скаргою. Таким чином відсутні підстави вважати, що заявником пропущений строк на звернення до суду зі скаргою.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку.

10.04.2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Пархоменко Н.В. відкрито виконавче провадження з виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі № 641/6630/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пені у розмірі 1501456,87 грн. З боржника стягнуто виконавчий збір/основну винагороду у розмірі 150145,68 грн.

10.02.2020 року старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Пархоменко Н.В. за заявою стягувача, на підставі п. 1 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернено виконавчий документ стягувачу.

10.04.2020 року старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Пархоменко Н.В. відкрито виконавче провадження № 61229028 з підстав стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 150145,68 грн.

Надаючи оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1ст. 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 цієї ж статі виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 27 Закону № 1404-VIII(в редакції чинній з 02 червня 2016 року по 28 серпня 2018 року) визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувану за виконавчим документом.

Частина 5 ст. 27 Закону №1404-VIII встановлює певні виключення, зокрема виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

На виконання ч. 6 ст. 27 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 4 ст.27 Закону № 1404-VIII(в редакції чинній з 28 серпня 2018 року) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Слід зазначити, що в періоди різних редакцій Закону України «Про виконавче провадження» розмір виконавчого збору становить: у період з 02 червня 2016 року до 28 серпня 2018 року - 10 відсотків фактично стягнутої суми; у період після 28 червня 2018 року - 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

З вищевказаного слідує, що база обрахунку виконавчого збору змінювалась.

Аналіз вищевказаних правових норм зумовлює висновок, що розмір виконавчого збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 , повинен визначатися нормою ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній після 28 серпня 2018 року.

Згідно Закону України «Про виконавче провадження» та з метою приведення нормативно-правових актів у відповідність до вимог чинного законодавства, Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень, відповідно до п. 3.7.1. Розділу ІІІ якої (в редакції від 18 січня 2016 року) постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Тобто, постанова про стягнення виконавчого збору може бути винесена лише під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю.

Можливість винесення постанови про стягнення виконавчого збору є лише під час першого надходження виконавчого документу, тобто фактично на стадії відкриття провадження, передбачено і в Законі України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02 червня 2016 року(в редакції від 28 серпня 2018 року). Зокрема, згідно із ч. 4 ст. 27 даного Закону державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

При цьому, винесення постанови про стягнення виконавчого збору повторно або ж на іншій стадії виконавчого провадження законодавством не передбачено.

Як вбачається із матеріалів справи старшим державним виконавцем 10.04.2018 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56138350, якою також визначено розмір виконавчого збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 в розмірі 150145,68 грн.

Доказів скасування вищевказаної постанови не надано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Згідно із ч. 3ст. 40 Закону № 1404-VIIIу разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Як вже зазначалося вище, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, в зв`язку із тим, що на адресу виконавчої служби надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документа без виконання, на підставі п.1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст.40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Оскільки сума виконавчого збору залишилася нестягнутою, 10.02.2020 року старшим державним виконавцем винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 150145,68 грн.

10.02.2020 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пархоменко Н.В. відкрито виконавче провадження № 61229028 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Шевченківського ВДВС у місті Харкові СМУМЮ (місто Харків) виконавчий збір у розмірі 150145,68 грн.

Суд зауважує, що за нормами Закону №1404-VIII (чинного на час виникнення спірних правовідносин) чітко передбачено обов`язок державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу/закінчення виконавчого провадження вчинити дії по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню з боржника, якщо такий збір стягнуто не було.

Крім того, відповідно до п. 21 розділу ІІІ Інструкції №512/5 у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Системний аналіз вищевикладених правових норм свідчить про те, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження останній повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

При цьому, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Тобто фактичне виконання судового рішення, крім випадку такого виконання до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень, не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2019 року у справі № 480/1558/19 та постанові від 31.05.2021 року у справі №160/7321/19.

Враховуючи викладене та з урахуванням вищезазначених норм законодавства, зважаючи на те, що в період існування даних правовідносин діяв Закон України «Про виконавче провадження» в такій редакції, що передбачає стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, незалежно від фактично стягнутих державним виконавцем сум, суд дійшов висновку, що постанову державного виконавця Шевченківсього відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пархоменко Н.В. про стягнення виконавчого збору у розмірі 150145,68 грн. від 10.02.2020 року в межах виконавчого провадження № 61229028 було винесено у межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством, а тому для її скасування відсутні підстави.

За результатами розгляду справи заявником не доведено протиправності винесення постанови про стягнення виконавчого збору, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги. За таких обставин, також відсутні підстави для зняття арешту з кредитних карток та рахунків ОСОБА_1 .

Керуючись, ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 12, 81, 259-260, 447-451 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) Пархоменко Наталії Вікторівни - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду у 15- денний строк з дня її проголошення, або в поряду ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Суддя -В. О. Музиченко