Справа № 204/6878/23
Провадження № 2/204/2262/23 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

за участю представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

09 травня 2023 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики у розмірі 4 200 000,00 грн.; 3 % річних від простроченої суми заборгованості у сумі 148 438,35 грн.; інфляційні витрати у сумі 1 008 000,00 грн.; витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що 01 лютого 2021 року вона передала у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 4 200 000,00 грн. під зобов`язання повернути їх у повному обсязі у строк до 01 лютого 2022 року. Підтвердженням отримання Позичальником позики є наявний підпис Позичальника в договорі позики. На підставі додаткової угоди, укладеної між сторонами 29 січня 2022 року, строк виконання зобов`язання відповідачем продовжено до 01 березня 2022 року. До цього часу відповідач борг не повернув та уникає спілкування з позивачем. Тому позивач вирішив звернувся до суду з відповідним позовом.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги просила задовольнити, посилаючись на обставини вказані у позові.

Відповідач та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (Позикодавець) передала у власність позичальника грошові кошти у розмірі 4 200 000,00 грн., а ОСОБА_2 (Позичальник) зобов`язався повернути Позикодавцю таку ж суму грошових коштів визначених цим договором до 01 березня 2022 року (а.с. 18).

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тому письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не тільки факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

На підставі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом . Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Позивач звернувся з вимогою про стягнення заборгованості в сумі 4 200 000,00 грн.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до вимог ч.2 статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене визнання відповідачем позову не протирічить наявним матеріалам справи, тому суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача борг за договором позики від 01 лютого 2021 року.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

У зв`язку з цим позивач має право на стягнення з відповідача 3% річних за період прострочення грошового зобов`язання з 01 березня 2022 року по 04 травня 2023 року, що складає 430 календарних днів.

Відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних за період з 01 березня 2022 року по 04 травня 2023 року підлягають задоволенню, у розмірі 148 438,35 грн.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Індекс інфляції є статистичною інформацією, яка розміщена зокрема на офіційному сайті за посиланням: https://index.minfin.com.ua/.Відповідно до відкритих даних Міністерства фінансів України індекс інфляції у 2022 році: березень 104,5, квітень 103,1, травень 102,7, червень 103,1, липень 100,7, серпень 101,1, вересень 101,9, жовтень 102,5, листопад 100,7, грудень 100,7; у 2023 році: січень 100,8, лютий 100,7, березень 101,5.

Тому позивач також має право на стягнення з відповідача інфляційних витрат за період з 01 березня 2022 року по 04 травня 2023 року у розмірі 1 008 000,00 грн.

З врахуванням цього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 13420,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 525, 526, 530, 625,1046, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 128, 141, 200, 206, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму боргу за договором позики у розмірі 4 200 000,00 грн., 3 % річних від простроченої суми заборгованості у сумі 148 438,35 грн., інфляційні витрати у сумі 1 008 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 13 420,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.В. Самсонова