ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м.Суми

Справа №592/5213/23

Номер провадження 22-ц/816/950/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 квітня 2023 року, постановлену у складі судді Алфьорова А.М. у м. Суми,

у цивільній справі за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу, інфляційних збитків та трьох відсотків річних,

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» (далі - АТ «Сумигаз) звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу по о/р у сумі 1675 грн 01 коп., інфляційних збитків в сумі 21 грн 05 коп., трьох відсотків річних у розмірі 07 грн 42 коп. та судового збору у розмірі 268,40 грн.

Ковпаківський районний суд м. Суми ухвалою від 27 квітня 2023 року відмовив АТ «Сумигаз» у видачі судового наказу.

В апеляційній скарзі АТ «Сумигаз», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що відмовляючи заявнику у стягненні з ОСОБА_1 суми заборгованості за послугу з розподілу природного газу, інфляційних витрат та трьох відсотків річних, суд позбавляє можливості АТ «Сумигаз» отримати судовий наказ хоча б на суму основного боргу, чим порушує права стягувача на відновлення його порушених прав майнового характеру, які були порушені боржником через неналежне виконання договірних відносин, які утворилися між АТ «Сумигаз» та ОСОБА_1 .

На думку скаржника, суд першої інстанції при ухваленні судового рішення незаконно застосував постанову Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (далі - Постанова № 206 від 05 березня 2022 року), оскільки вказана постанова застосовується з 24 лютого 2022 року, а в заяві про видачу судового наказу заявником було нараховано інфляційні витрати та три відсотки річних за період з 01 червня 2021 по 31 січня 2022 року включно, тобто до початку дії вказаної постанови. Вважає, що з 01 червня 2021 року по 31 січня 2022 року включно норма ст. 625 ЦК України є чинною, а її виконання зупиняється саме з 24 лютого 2022 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви АТ «Сумигаз» про видачу судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, пені нарахованих на заборгованість утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житловокомунальні послуги. Оскільки заявлені заявником вимоги є взаємопов`язаними, їх окремий розгляд неможливий, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду, виходячи з наступного.

У відповідності до приписів ст.ст. 160, 161 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За змістом статті 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Підстави для відмови у видачі судового наказу визначено ч. 1 ст. 165 ЦПК України, відповідно до якої суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; заяву подано з порушенням правил підсудності.

Також частиною 3 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року за №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Відповідна постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Як убачається із наданих заявником до заяви про видачу судового наказу розрахунків, інфляційні збитки та три відсотки річних нараховані боржнику ОСОБА_1 за період з 01 червня 2021 року по 31 січня 2022 року, тобто за період до набрання чинності вказаної постанови № 206 від 05 березня 2022 року (а.с. 2, на звороті).

Не обґрунтовано місцевим судом і висновки про те які саме заявлені АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» вимоги він вважає взаємопов`язаними між собою що виключає їх окремий розгляд .

Суд першої інстанції наведене залишив поза увагою та дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу з підстав, передбачених ч. 3 ст. 165 ЦПК України.

Отже, оскаржувану ухвалу не можна визнати законною, у зв`язку із чим вона підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4, 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 квітня 2023 року про відмову у видачі судового наказу в даній справі скасувати, а справу за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з розподілу природного газу, інфляційних збитків та трьох відсотків річних, направити для продовження розгляду до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: О. Ю. Кононенко

В. І. Криворотенко