Справа № 367/4831/23
Провадження №2-н/367/551/2023
УХВАЛА

Іменем України

10 липня 2023 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Чернова О.В., перевіривши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергопостачання» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплоенергопостачання» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення.

Розглянувши заяву та надані матеріали, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Перевіривши заяву й додані до неї матеріали, суд встановив, що вказана заява не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України.

Відповідно до положень частини 2 статті 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, крім іншого, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Положеннями п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Згідно п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу також додаються і інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 165 ЦПК України, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу, суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Як вбачається, заявником не надано документів, які підтверджують обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги.

Так, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що ТОВ «Теплоенергопостачання» надає послуги з централізованого опалення будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі і квартирі за АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 .. Проте боржник свої зобов`язання щодо оплати отриманих послуг не виконує, у зв`язку з чим за період з 01.11.2020 по 31.05.2023 роки у останньої утворилась заборгованість в розмірі 12 477 грн. 89 коп..

При цьому, до заяви не додано копію договору (Типового договору) за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості.

Долучена заявником інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомості майна не містить інформації щодо дати набуття боржником права власності на об`єкт нерухомості, за яким утворилась заборгованість та яку заявник просить стягнути.

Інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, щодо факту приєднання споживача до умов індивідуального договору, факту отримання послуги у вказаний період, тощо, також не додано.

Враховуючи роз`яснення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», де зазначено, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржників на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення, та з урахуванням тієї обставини, що до заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергопостачання» про видачу судового наказу не додано документів, які підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, суд вважає необхідним відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 163, 165, 166, 167 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергопостачання» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення.

Відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В. Чернова