печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Головко Ю. Г.,

за участю секретаря судових засідань Солонухи Д. Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

представник позивачів ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог, із врахуванням змін позову, позивачі зазначали, що через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивачі позбавлені можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку. Відповідач декларує відсутність власного інтересу до кола спадкового майна, але підтвердити таку позицію документально відмовляється.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.06.2020 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

30.08.2021 провадження у справі зупинено у зв`язку зі смертю позивачки ОСОБА_6 .

Згідно з Розпорядженням керівника апарату Печерського районного суду м. Києва Ліннік Н. В. № 48 від 01.02.2022 справу № 757/16768/20-ц призначено до проведення повторного автоматизованого розподілу справи у зв`язку зі смертю судді ОСОБА_22., та з метою недопущення порушення строків розгляду справи.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2022 справу передано для розгляду судді Головко Ю. Г.

Ухвалою суду від 04.02.2022 цивільна справа № 757/16768/20-ц прийнята до провадження суддею Головко Ю.Г.

23.08.2022 провадження в цивільній справі № 757/16768/20-ц відновлено для подальшого вирішення питання про залучення правонаступника позивачки ОСОБА_6 , яка померла - ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 23.08.2022 залучено до участі у справі № 757/16768/20-ц правонаступника позивачки ОСОБА_6 - ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 27.09.2022 витребувано судом належним чином завірені копії спадкової справи № 873/2009, заведеної після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копію спадкової справи № 489/2021 (номер у спадковому реєстрі 68038226), заведеної після смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; копію спадкової справи № 03/2018 (номер у спадковому реєстрі 61900520), заведеної після смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.11.2022 закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2023 в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката Хомича Івана Олександровича про зупинення провадження у цивільній справі № 757/16768/20-ц до вирішення цивільної справи № 757/18319/21-ц - відмовлено.

15.02.2023 представник відповідача - адвокат Хомич І. О. подав клопотання до суду про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. До суду поданий відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з тим, що позивачі обрали не правильний спосіб своїх прав. Відповідач наголошує, що позивачі не мають правовстановлюючих документів на спірну квартиру, а відтак належним відповідачем у справі про визнання за позивачами право власності має бути територіальна громада в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_4 надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні 30.03.2023 позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та представник позивачів позовні вимоги підтримали та надали пояснення.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.10.1995, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Печорського району, квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності в рівних долях належала ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .

У подальшому, 20.02.2001 ОСОБА_10 , на підставі договору дарування 1/3 частини квартири, посвідченого державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Чіріч О.Л. та зареєстрованого в реєстрі за № 5с-100, подарувала належну їй 1/3 частину вказаної квартири своїй дочці - ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_8 на праві власності належала 1/3 частини вказаної квартири, а ОСОБА_7 - 2/3 частини вищевказаної квартири.

Разом з тим, необхідно зазначити, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.07.1987, проте кожен із них мав дітей від попередніх шлюбів.

Зокрема, ОСОБА_7 мала наступних дітей від попереднього шлюбу: донька - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; син - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У свою чергу ОСОБА_8 мав сина від попереднього шлюбу, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

На підставі рішення Київської міської ради від 07.07.2016 № 559/559 «Про перейменування вулиць, проспекту та провулку у місті Києві» АДРЕСА_1 перейменовано на « АДРЕСА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла внаслідок чого відкрилась спадщина до складу якої входить 2/3 частини вищевказаної квартири.

Шостою Київською державною нотаріальною конторою на підставі заяв про прийняття спадщини ОСОБА_1 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 заведено спадкову справу № 873/2009 щодо майна їх померлої матері, ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_1 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 є такими, що прийняли спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті їх матері ОСОБА_7 .

Разом з тим, ОСОБА_8 на момент відкриття спадщини після померлої ОСОБА_7 проживав разом із останньою у спірній квартирі, а також 08.10.2010 подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому ОСОБА_8 є таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті його дружини, ОСОБА_7 .

Таким чином, спадкоємцями померлої ОСОБА_7 які прийняли спадщину, є її діти, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а також її чоловік - ОСОБА_8 , кожному із яких у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця належить частка у спадщині, що складається із 1/6 частки вищевказаної квартири.

Протягом 2011-2019 років ОСОБА_8 неодноразово намагався в судовому порядку оскаржити та визнати недійсними вищезазначені свідоцтво про право власності па житло та договір дарування частини квартири, проте останньому було відмовлено у задоволенні його позовних вимог.

Зокрема, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02.02.2012 у справі № 2-3042/11 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_14 , Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, Чіріч O.A. , треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори Радіонової Л.І., відділу реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсними шлюбу, укладеного без наміру створити сім`ю, свідоцтва про право власності на житло, договору дарування частини квартири, яка є спільною власністю, та щодо зміни умов її приватизації, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.04.2012, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_8 у повному обсязі.

Також рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2019 у справі № 757/69276/17-ц за позовом ОСОБА_8 до Печерської районної у м. Києві державної адміністрації. ОСОБА_18 ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , третя особа ГТУ юстиції у м. Києві про визнання недійсним розпорядження, свідоцтва про право власності та договору дарування, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 07.10.2020, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_8 у повному обсязі.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_16 внаслідок чого відкрилась спадщина до складу якої входить усі права та обов`язки, що належали померлому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_16 хоча і прийняв спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_19 , проте, за життя не встиг її оформити, отримати свідоцтво про спадщину та зареєструвати за собою право власності на 1/6 частки вищевказаної квартири, оскільки у нього були відсутні правовстановлюючі документи на дану квартиру.

Таким чином, до складу спадщини (спадкової маси), що відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_14 , входить право на частку у спадщині після померлої ОСОБА_20 , яке набув ОСОБА_16 під час свого життя.

У свою чергу єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_14 є його син - позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , а отже останній має право на частку у спадщині після померлої ОСОБА_7 , яка складається із 1/6 частки вищевказаної квартири.

Постановою Шостої Київською державної нотаріальної контори від 24.10.2019 відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_21 у видачі свідоцтв про право власності на спадщину після померлої ОСОБА_7 у зв`язку із відсутністю у спадковій справі документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно та неможливістю підтвердити належність нерухомого майна померлій.

ІНФОРМАЦІЯ_11 померла ОСОБА_6 , внаслідок чого відкрилась спадщина до складу якої входить усі права та обов`язки, що належали померлій на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті.

Крім цього, хоча ОСОБА_15 і прийняла спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_7 , проте за життя не встигла її оформити, отримати свідоцтво про спадщину та зареєструвати за собою право власності на 1/6 частки вищевказаної квартири, оскільки у неї були відсутні правовстановлюючі документи на дану квартиру.

Таким чином, до складу спадщини (спадкової маси), що відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_13 входить право на частку у спадщині після померлої ОСОБА_7 , яке набула ОСОБА_15 під час свого життя.

Єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_13 є її чоловік - ОСОБА_2 , а отже останній мас право на частку у спадщині після померлої ОСОБА_7 , яка складається із 1 /6 частки вищевказаної квартири.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_8 внаслідок чого відкрилась спадщина до складу якої входить усі права та обов`язки, що належали померлому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Необхідно зазначити, що хоча ОСОБА_8 і прийняв спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_7 , проте за життя не встиг її оформити, отримати свідоцтво про спадщину та зареєструвати за собою право власності на 1/6 частки вищевказаної квартири.

Таким чином, до складу спадщини (спадкової маси), що відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_8 , входить право на частку у спадщині після померлої ОСОБА_7 , яке набув ОСОБА_8 під час свого життя.

Єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_8 є його син - ОСОБА_5 , а отже останній мас право на частку у спадщині після померлого ОСОБА_8 .

З метою захисту свого порушеного права позивачі звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності на частину квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Згідно положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові в позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що речові права на нерухоме майно, їх обтяжень та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то воно виникає з моменту проведення такої реєстрації.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод.

Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268-1270 ЦК України.

За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у разі їх відсутності, територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Потреба у визначенні часток майна в судовому порядку виникає як за життя співвласників спільної сумісної власності, так і у разі смерті одного з них.

Так, згідно п. 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року зазначено, що «… зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

В зв`язку зі смертю власника спільного майна потреба у визначенні часток майна та визнання права власності може виникнути з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Тому, якщо з`ясується, що в нотаріальному порядку одержати свідоцтво про право на спадщину на частку майна неможливо через смерть власника та не проведення такого розподілу за життя колишнього подружжя, то захистити своє право власності на частку майна можливо буде саме шляхом пред`явлення зазначеного позову.

В судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_21 було відмовлено у видачі свідоцтва про прав на спадщину після померлої ОСОБА_7 , оскільки нотаріусу не наданий правовстановлюючий документ, який би стверджував право власності у спадкодавців. Отже, позивачі були позбавлені права на спадкування після смерті ОСОБА_7 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 є її діти: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , а також її чоловік - ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

З врахуванням викладеного, суд приходить висновку, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; за ОСОБА_2 (як правонаступник ОСОБА_13 ) слід визнати право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; за ОСОБА_4 (як правонаступник ОСОБА_9 ) слід визнати право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Щодо вимоги позивачів про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору у сумі 10090, 50 грн., та витрат на правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №751/3840/15-ц від 20.09.2018 на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Проте, стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження понесених нею витрат на правничу допомогу, а саме: квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, які підтверджують сплату відповідно до виставлених рахунків. Тому суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення із відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн., відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 10090,50 грн., який сплачений позивачами в рівних частинах при зверненні до суду з даним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 182, 328, 331, 392, 1216, 1218, 1226, 1268, 1297, 1301 ЦК України, ст. 60, 61 СК України, ст. 4, 12-13, 81, 89, 141, 258-259, 265, 268, 284, 289, 352-355 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3363 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 3363 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 3363 грн. 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники судового провадження:

Позивач - ОСОБА_1 ; адреса: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Деснянським РУ ГУМВС України в місті Києві 18.06.2002; РНОКПП НОМЕР_2 ;

Позивач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 ; паспорт серії НОМЕР_3 ;

Позивач - ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_5 ; паспорт серії НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_5 ; адреса: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Ю. Г. Головко