Справа № 944/5/23 Головуючий у 1 інстанції Матвіїв І.М.
Провадження № 22-ц/811/854/23 Доповідач в 2-й інстанції Приколота Т. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м.Львів

Справа № 944/5/23

Провадження № 22-ц/811/854/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю прокурора Шимін Н.М.

розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області, постановлену у м. Яворові 21 лютого 2023 року у складі судді Матвіїв І.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України, Офісу Генерального прокурора України, Державної Казначейської служби України про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

3 січня 2023 року позивач звернувся з цим позовом.

Ухвалою суду від 21 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки така подана з порушенням вимог ст.175-177 ЦПК України.

Ухвалу суду в частині визначення розміру судових витрат через свого представника ОСОБА_2 оскаржив ОСОБА_1 . Вважає її незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. Вказує, що позивач звернувся з позовом до Національного антикорупційного бюро України, Офісу генерального прокурора та Державної казначейської служби України, у якому просить: стягнути з Державного бюджету України на його користь 1 681 815,64 грн., з яких: 1 180 000 грн., що були сплачені 3 вересня 2019 року на розрахунковий рахунок Будинкоуправління №1 Яворівської квартирно - експлуатаційної частини району та 501 815,64 грн. інфляційних втрат за період з 14 вересня 2019 року до 26 жовтня 2022 року, а також моральну шкоду в розмірі 2 500 000 грн. В обґрунтування позову він ( ОСОБА_1 ) посилався на те, що 23 серпня 2019 року до ЄРДР внесено запис про кримінальне провадження №0000752 щодо нього за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а 29 серпня 2019 року складено та затверджено обвинувальний акт відносно нього. Цього ж дня між прокурором та ОСОБА_1 укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої позивачем було перераховано 1 180 000 грн. на розрахунковий рахунок Будинкоуправління №1 Яворівської квартирно -експлуатаційної частини району. Зазначає, що ухвалою Вищого антикорупційного суду України від 13 вересня 2019 року у справі №4910/20/19-к у затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №00000752 від 23 серпня 2019 року відмовлено. 11 жовтня 2019 року йому ( ОСОБА_1 ) повідомлено про зміну підозри, змінено правову кваліфікацію діяння з ч. 2 ст. 364 на ч. 5 ст. 191 КК України. Вироком Вищого антикорупційного суду України від 9 грудня 2020 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду України від 7 квітня 2021 року та постановою Верховного Суду від 26 січня 2022 року, ОСОБА_1 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 191 КК та виправдано. Зазначає, що у зв`язку із внесенням 23 серпня 2019 року до ЄРДР запису про кримінальне провадження №0000752 та його здійснення відносно позивача, ним понесено матеріальні витрати, пов`язані із здійсненням процесуальних дій, а також йому завдано моральної шкоди внаслідок безпідставного перебування під слідством.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що провадження у справі належить закрити, виходячи з наступного.

Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11 рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення).

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст.352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Статтею 353 ЦПК України наведено вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржено в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Оскаржувана ухвала не входить до переліку ухвал, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (пункт 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України).

При відкритті апеляційного провадження суд виходив з того, що відповідно до пункту 13 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових втрат.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 607/23244/21 зроблено правовий висновок про те, що, застосовуючи пункт 10 частини першої статті 294 КАС України, який за змістом є тотожним пункту 13 частини першої статті 353 ЦПК України щодо можливості апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви (заяви) без руху в частині визначення розміру судових витрат окремо від рішення суду. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що апеляційному оскарженню лише разом з рішенням суду підлягає ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, якщо суд першої інстанції у цій ухвалі встановлює розмір судового збору, який позивач (заявник) має сплатити при зверненні до суду, або порядок його обчислення, однак особа не погоджується або з таким розміром, або з порядком його обчислення. Такі ухвали суду першої інстанції не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду. Також не підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. В такому випадку заявник може реалізувати своє право на апеляційне оскарження такого судового рішення, шляхом включення заперечень на нього до апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України (у випадку постановлення такого рішення місцевим судом).

З урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду та фактичних обставин справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційне провадження у цій справі належить закрити.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (частина друга статті 362 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 258-261, 353, 388 - 391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 21 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного антикорупційного бюро України, Офісу Генерального прокурора України, Державної Казначейської служби України про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 6 липня 2023 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк