Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/462/23
Справа № 281/42/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Волкович Н.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу №281/42/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що ОСОБА_2 31.03.2022 року близько 14-ої год. в умовах воєнного стану шляхом вільного доступу проник до будинку АДРЕСА_1 , з кімнати якого викрав грошові кошти потерпілого ОСОБА_1 в сумі 17240 грн.. Відповідача за такі дії було притягнуто до кримінальної відповідальності за ст.185 ч.4 КК України, 12.07.2022 року визнано винуватим та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в два роки, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконує покладені на нього обов`язки, відповідно до ст.76 КК України, 1800 грн., які повернуті ОСОБА_1 , згідно вироку були залишені останному, вирок оскаржено не було та набрав законної сили, цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було, оскільки відповідач пообіцяв добровільно все повернути позивачу, однак відповідач грошові кошти, які були ним у позивача викрадені, не повернув в повному обсязі. Стосовно моральної шкоди, то позивач зазначає, що отримує маленьку пенсію і відмовляв собі у придбанні деяких речей аби відкласти для того, щоб в разі потреби у нього була певна сума коштів, яку б він міг використати, а викрадені відповідачем у нього грошові кошти є досить значною сумою, яку ОСОБА_2 не повернув та ще й насміхається і усно зазначив, що кошти позивачу не поверне, вищевикладене значно вплинуло на моральний стан позивача, оскільки грошові кошти, які відповідач викрав у позивача і добровільно пообіцяв повернути, але не повернув впливає на його моральний стан.

Враховуючи вищевикладене, просив суд стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду у розмірі 15440 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн., завдані вчиненням кримінального правопорушення та понесені судові витрати.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (копію ухвали про відкриття провадження по справі, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового направлення отримав 04.05.2023 року) відзив на позов та інших заяв, клопотань не подав.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, заподіяної в результаті вчинення злочину, який регулюється положеннями ст.ст.23,1167,1168 ЦК України.

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.07.2022 року по справі №281/106/22 відповідача ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.4 КК України та призначено покарання за те, що він 31.03.2022 року близько 14-ої год. в умовах воєнного стану шляхом вільного доступу проник до будинку АДРЕСА_1 , з кімнати якого викрав грошові кошти потерпілого ОСОБА_1 в сумі 17240 грн..

У відповідності до ч.1 ст.61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди та яка в порядку встановленому кримінальним процесуальним кодексом України пред`явила позов.

Відповідно до ч.1, 7 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог п.п. 8,9 ч.2.ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав на інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.

Відповідної до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі.

Як передбачено ч. 1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Верховним судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Окрім матеріальної шкоди, неправомірними суспільно-небезпечними діями засудженим також завдано потерпілому немайнових втрат, тобто моральної шкоди. Відшкодування моральної шкоди передбачене статтею 23 Цивільного кодексу України.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Отже, відповідно дост. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч. 1ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4(з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

Згідно пункту 9 вищевказаної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При ньому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Судом достовірно встановлено, що винні дії відповідача знаходяться в прямому причинному зв`язку із заподіяною позивачу матеріальною та моральною шкодою.

З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись с .ст. 23,1167,1168 ЦК України ,263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану вчиненням кримінального правопорушення майнову шкоду у розмірі 15440 (п`ятнадцять тисяч чотириста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , завдану вчиненням кримінального правопорушення моральну (немайнову) шкоду, в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Волкова Н.Я.