УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 2-24/11

провадження № 61-18078ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила суд в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 червня 2023 року позов задоволено.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, у якій просила переглянути за нововиявленими обставинами постанову Черкаського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначала, що після вирішення спору в справі судом апеляційної інстанції донька сторін ОСОБА_3 23 вересня 2023 року надала старі документи, які належали матері відповідача, а саме: зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 від 03 квітня 2002 року про визнання приватизації квартири АДРЕСА_2 частково недійсною та визнання за ним права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ; апеляційну скаргу ОСОБА_4 з вимогами скасувати рішення Уманського міського суду від 09 липня 2002 року про відмову у задоволенні його вимог про виділ долі зі спільної квартири, у якій міститься твердження про отримання від ОСОБА_2 відступного за квартиру в сумі 600, 00 доларів США; договір міни про обмін ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 квартири АДРЕСА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ; розписку ОСОБА_5 від 06 червня 1996 року про отримання в якості завдатку за обмін квартир 140 мільйонів купоно-карбованців; розписку від 27 червня 2000 року, адресовану Уманському суду, про виплату ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1 650, 00 грн в якості погашення боргу.

ОСОБА_1 вказувала, що при обміні квартир, в результаті якого відповідач отримав у власність квартиру, ним сплачувалися кошти, тобто була здійснена доплата за отримання у власність іншої квартири, що, на думку заявника, є нововиявленою обставиною.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Черкаського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року залишено без задоволення.

15 грудня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Черкаського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року у вказаній справі.

Вимоги касаційної скарги заявник обґрунтовує порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що оскаржувані судові рішення ухвалені без врахування практики Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що у цьому випадку нововиявленими обставинами є юридичний факт, який спростовує факт того, що спірна квартира набута відповідачем у власність на підставі приватизації житлового фонду.

В частині оскарження в касаційному порядку ухвали Черкаського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року Верховний Суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п'ята статті 423 ЦПК України).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення. Нова обставина, що з'явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Апеляційний суд в оскаржуваній ухвалі про перегляд постанови суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами зазначив, що квартира, про поділ якої порушено питання у справі, набута ОСОБА_2 внаслідок обміну за договором від 14 червня 1996 року іншої квартири, яка була попередньо отримана лише ним у власність в ході приватизації державного житлового фонду та була об`єктом його особистої власності.

При цьому вартість як квартири, що приватизовувалася відповідачем, так і тієї, на яку здійснено її обмін, сторонами договору визначено в однаковому розмірі, що сторонами не оспорювалося і не спростовувалося у встановленому законом порядку. Нотаріально посвідчений договір міни, у якому зазначено, що обмін проводився без доплати, є чинним та дійсним.

Встановивши, що обставини, на які посилалась заявник, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами в порядку статті 423 ЦПК України, оскільки ці обставини не можуть свідчити про те, що вони існували, проте не були та не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи (що є необхідною умовою для висновку про нововиявлену суть відповідних фактичних даних), апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Черкаського апеляційного суду від 06 вересня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя.

Доводи, наведені у касаційній скарзі, висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Оскільки правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко