"10" липня 2023 р. Справа № 363/3577/23
У Х В А Л А

Іменем України

10 липня 2023 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Рудюк О.Д., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до слідчого СВ Вишгородського РВ ГУ НП старшого лейтенанта поліції Тарасюк Єлизавети С., слідчого СВ Вишгородського РВ ГУ НП поліцейського Ярмоленка Б.В., начальника Вишгородської РВ ГУ НП підполковника поліції Паланичка Леоніда Євгеновича, начальника Вишгородського РВ ГУ НП підполковника поліції Панфьорова Павла Івановича, старшого прокурора прокуратури Вишгородського району Штогуна Михайла Сергійовича про визнання протиправною бездіяльність службовими особами, передбаченими ст.ст. 367, 368 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1 в порядку цивільного судочинства звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до відповідача-1 слідчого СВ Вишгородського РВ ГУ НП старшого лейтенанта поліції Тарасюк Є.С., відповідача-2 слідчого СВ Вишгородського РВ ГУ НП поліцейського Ярмоленка Б.В., відповідача-3 начальника Вишгородської РВ ГУ НП підполковника поліції Паланичка Л.Є., відповідача-4 начальника Вишгородського РВ ГУ НП підполковника поліції Панфьорова П.І., відповідача-5 старшого прокурора прокуратури Вишгородського району Штогуна М.С., в якому просить: визнати відповаідачки-1 слідчого СВ Тарасюк Є.С. Вишгородського Управління поліції РВ ГУ НП Київської області винною у злочині з метою призначити відповідачці-1 у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або позбавленням волі на строк до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певного діяльністю на строк до трьох років, передбаченого першої частини статті 368 «Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправоміної вигоди службовою особою» Кримінального кодексу України; визнати відповідача-1 слідчого СВ Ярмоленка Б.В. Вишгородського УП РВ ГУНП Київської області винним у злочині з метою призначити відповідачу-2 у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певного діяльністю на строк до трьох років, передбаченого першої частини статті 367 «Службова недбалість» Кримінального Кодексу України; визнати відповідачу-3 начальника поліції Паланичка Л.Є. Вишгородського Управління поліції РВ ГУ НП Київської області винним у злочині з метою призначити відповідачу-3 у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, передбаченого першої частини стані 367 «Службова недбалість» Кримінального Кодексу України; визнати відповідача-4 начальника поліції Панфьорова П.І. Вишгородського Управління поліції РВ ГУ НП Київської області винним у злочині з метою призначити відповідача-4 у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, передбаченого першої частини статті 367 «Службова недбалість» Кримінального Кодексу України; визнати відповідача-5 прокурора Штогуна М.С. прокуратури Вишгородського району Київської області винним у злочині з метою призначити відповідачу-5 у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або позбавлення волі на строк до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, передбаченого першої частини статті 368 «Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою» Кримінального кодексу України; стягнути з відповідача-1 слідчого СВ Тарасюк Є.С. Вишгородського Управління поліції РВ ГУ НП Київської області на користь позивача за одержанням неправомірної вигоди службовою особою, кошти в розмірі 10 050 000 грн.; стягнути з відповідача-2 слідчого СВ Ярмоленка Б.В. Вишгородського Управління поліції РВ ГУ НП Київської області на користь позивача за невиконанням вимог службовим обов`язком, кошти в розмірі 3 350 000 грн.; стягнути з відповідача-3 начальника поліції Паланичка Л.Є. Вишгородського УП РВ Г`У НП Київської області на користь позивача за невиконанням вимог службовим обов`язком, кошти в розмірі 3 350 000 грн.; стягнути з відповідача-4 начальника поліції Панфьорова П.І. Вишгородського УП РВ ГУНП Київської області на користь позивача за невиконанням вимог службовим обов`язком, кошти в розмірі 3 350 000 грн.; стягнути з відповідача-5 прокурора Штогуна М.С. прокуратури Вишгородського району Київської області на користь позивача за одержанням неправомірної вигоди службовою особою, кошти в розмірі 10 050 000 гри.

Позов ОСОБА_1 подав на підставі ст.ст. 55, 56, 58, 61, 111, 370 Кримінального процесуального кодексу України.

До відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 175 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи питання про відкриття провадження у справі, суддя вважає, що у відкритті провадження за вищевказаним позовом слід відмовити за таких підстав.

Частина 3 пункту 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 03 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зобов`язує суди при вирішенні питання про відкриття провадження у справі перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Як визначено статтею 19 ЦПК України, суди загальної юрисдикції розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із сімейних правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Заявлені позивачем вимоги, оформлені у вищевказані позовній заяві, не можуть бути предметом розгляду в порядку цивільного судочинства.

В свою чергу, згідно із частиною першою статті 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне провадження, як зазначено у статті 3 КПК України, - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України.

Пунктом 1 частиною 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

З аналізу вищезазначених положень КПК України слідує, що у разі незгоди з рішенням, дією чи бездіяльністю слідчого або прокурора, особа має право звернутись зі скаргою до слідчого судді.

В даному випадку, у межах спірних правовідносин позивач і відповідачі діють як учасники, права і обов`язки яких визначені кримінальним процесуальним законом, адже позивач вважає протиправною бездіяльність Вишгородським РУП ГУНП в Київської області та Вишгородської окружною прокуратурою щодо після подання ним заяви про вчинення кримінальних правопорушень та дій/бездіяльності у кримінальному провадженні № 0000457 від 21.03.2013 року. За таких обставин, спір у цій справі не може бути предметом розгляду в порядку ЦПК України.

Вказана позиція відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 13.03.2019 у справі № 813/1596/18.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В зв`язку з чим, у відкритті провадження за вищевказаним позовом позивачу слід відмовити з роз`ясненням того, що він має право у встановленому законом порядку звернутись до суду з відповідним процесуальним документом в порядку кримінально-процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.186, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до слідчого СВ Вишгородського РВ ГУ НП старшого лейтенанта поліції Тарасюк Єлизавети С., слідчого СВ Вишгородського РВ ГУ НП поліцейського Ярмоленка Б.В., начальника Вишгородської РВ ГУ НП підполковника поліції Паланичка Леоніда Євгеновича, начальника Вишгородського РВ ГУ НП підполковника поліції Панфьорова Павла Івановича, старшого прокурора прокуратури Вишгородського району Штогуна Михайла Сергійовича про визнання протиправною бездіяльність службовими особами, передбаченими ст.ст. 367, 368 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Д. Рудюк