Справа № 444/2972/23
Провадження № 2/444/925/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Садова І.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_2 , третя особа: Жовківська Державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання дій неправомірними та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання дій неправомірними та визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .Після її смерті залишилося наступне спадкове майно 1 /3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 . Після його смерті залишилося наступне спадкове майно 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті залишилося наступне спадкове майно 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 . Після її смерті залишилося наступне спадкове майно 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 була власником житлового будинку в АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 26.06.1989 р. на праві колгоспного двору (голова двору).

ОСОБА_5 була донькою ОСОБА_3 . ОСОБА_5 змінила своє прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » у зв`язку з одруженням.

Довідкою Куликівської селищної ради від 11.11.2022 р. № 298 стверджується. ОСОБА_5 проживала зі своєю матір`ю на дату її смерті і вели спільне господарство.

ОСОБА_5 є такою, що спадщину після своєї матері прийняла але не оформила.

ОСОБА_5 була дружиною ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_5 спадщину після смерті свого чоловіка прийняла бо з ним разом проживала на дату його смерті і вели спільне господарство. ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_5 . ОСОБА_5 склала в користь ОСОБА_1 заповіт, який посвідчено секретарем Смереківської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 11.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_1 прийняла, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03.02.2023 року.

Зазначає, що оскільки, на час своєї смерті ОСОБА_5 мала право на отримання у власність вцілому житлового будинку АДРЕСА_1 але права власності на цей будинок належним чином не оформила, Позивач змушена звернутися до суду з позовом про визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування.

Відповідно до довідки від 01.03.2021 року № 95 станом на 30.06.1990 року членами колгоспного двору в с.Смереків (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) були:

ОСОБА_5 -голова двору;

ОСОБА_3 -член двору;

ОСОБА_4 -член двору;

ОСОБА_2 -член двору.

Таким чином всі вище перелічені особи, являються співвласниками даного будинковолодіння в рівних частинах тобто по 1/5.Однак ОСОБА_8 з квітня 1989 року вибула з житлового будинку АДРЕСА_1 та зареєструвала своє місце проживання в свого чоловіка в АДРЕСА_2 , а тому вона втратила членство в колгоспному дворі за адресою АДРЕСА_1 .Позивач ОСОБА_1 зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , однак нотаріус в письмовій формі їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки її мати такого права належним чином не зареєструвала.

А тому була змушена звернутися за захистом своїх прав з вказаним позовом, який просить задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений, однак ним надіслано заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи у відсутності представника.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Про час та місце трозгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилося наступне спадкове майно 1 /3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , що стверджується випискою з погосподарської книги від 01.03.2021 р. № 95.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_4 залишилося наступне спадкове майно 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , що стверджується випискою з погосподарської книги від 01.03.2021р. №95.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 .

Після смерті ОСОБА_5 залишилося наступне спадкове майно 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , що стверджується випискою з погосподарської книги від 01.03.2021р. № 95.

ОСОБА_5 була власником житлового будинку в АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 26.06.1989 р. на праві колгоспного двору (голова двору).

ОСОБА_5 була донькою ОСОБА_3 , що стверджується її свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_5 .

ОСОБА_5 змінила своє прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » у зв`язку з одруженням, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_6 .

Довідкою Куликівської селищної ради від 11.11.2022 р. № 298 стверджується, що ОСОБА_5 проживала зі своєю матір`ю на дату її смерті і вели спільне господарство, а тому вона є такою, що спадщину після своєї матері прийняла але не оформила.

ОСОБА_5 була дружиною ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадщину після смерті свого чоловіка прийняла бо з ним разом проживала на дату його смерті і вели спільне господарство.

ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 склала в користь ОСОБА_1 заповіла, який посвідчено секретарем Смереківської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 11.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_1 прийняла, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03.02.2023 року.

Оскільки, на час своєї смерті ОСОБА_5 мала право на отримання у власність вцілому житлового будинку АДРЕСА_1 але права власності на цей будинок належним чином не оформила, я змушена звернутися до суду з позовом про визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування.

Відповідно до довідки від 01.03.2021 року № 95 станом на 30.06.1990 року членами колгоспного двору в с.Смереків (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) були: ОСОБА_5 - голова двору; ОСОБА_3 -член двору; ОСОБА_4 -член двору; ОСОБА_2 - член двору.

Відповідно до ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином всі вище перелічені особи, являються співвласниками даного будинковолодіння в рівних частинах тобто по 1/5.

Відповідно п.6 до постанови Пленуми Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратилице право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Розмір частки члени двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 з квітня 1989 року вибула з житлового будинку АДРЕСА_1 та зареєструвала своє місце проживання в свого чоловіка в АДРЕСА_2 , а тому вона втратила членство в колгоспному дворі за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.З Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.З зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Позивач ОСОБА_1 зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , однак нотаріус в письмовій формі їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки її мати такого права належним чином не зареєструвала, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 891/01-16 від 03.02.2023р.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явиги позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Керуючись статтею 23, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Сопошинської сільської ради Жовківського району Львівської області щодо внесення запису у розділ «Прізвище, ім`я, по батькові члени домогосподарства» до погосподарської книги 1990-1992 роки по Сопошинській сільській раді Жовківського району Львівської області, як членів двору домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , будинок № - ОСОБА_8 визнавши недійсним вказаний запис та його скасувати.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 22 грудня 2023 року.

Суддя: Мікула В. Є.