Справа №:382/1462/22
Провадження №: 2-о/755/62/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" червня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Гончарука В.П.,

за участі секретаря - Гриценко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2023 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

До початку судового засідання до суду надійшла заява представника заінтересованої особи ОСОБА_3 - адвоката Круглова С.С. про залишення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення без розгляду обґрунтовуючи це тим, що вбачається спір про право.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши заявлене клопотання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката Круглова С.С. підлягає до задоволення і заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, з огляду на наступне.

Так, за приписом частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

В ч. 2 ст. 315 ЦПК України зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, згідно з ст. 293, ч. 2 ст. 317 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Отже, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 4 ст. 315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до заявлених вимог, заявник ОСОБА_1 просить суд встановити факт останнього місця проживання спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме АДРЕСА_1 .

Метою встановлення відповідного факту є прийняття спадщини за останнім місцем проживання спадкодавця, а не за місцем реєстрації.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 1 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 3 вищезазначеної постанови також роз`яснено, що у тому разі коли буде виявлено, що встановлення факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє у прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З матеріалів справи вбачається, що заінтересована особа ОСОБА_3 заперечує проти заявлених вимог про встановлення факту останнього місця проживання спадкодавця та встановлено, що заінтересованою особою було подано заяву до Яготинської державної нотаріальної контори про передачу спадкової справи в Десяту Київську державну нотаріальну контору. Отже, при розгляді справи виник спір про право, а тому, в даному випадку, відповідна справа має розглядатись в порядку позовного провадження з додержанням положень щодо змагальності сторін, які передбачені ЦПК України в межах здійснення судочинства за правилами позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259-261, 293, 294, 315, 353-355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявниці ОСОБА_1 , що вона має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя