№ 336/3293/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія «КРЕДО», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне підприємство «АВЕН-ЄЗЄР», про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі наземних транспортних засобів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТДВ Страхова Компанія «КРЕДО», ОСОБА_2 , який обґрунтований таким.

15.10.2022 р. о 18 год. 40 хв. в м. Києві по бул. Дружби Народів, ОСОБА_2 , керуючи автобусом «Атаман», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який від зіткнення відкинуло, що призвело до наїзду на автомобіль «Opel», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій автобуса ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3.б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, його дії є у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП). Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджено постановою Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2022 року (справа № 757/33162/22-п). Цивільно-правова відповідальність водія автобуса «Атаман», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована відповідно до полісу 210090841 ОСЦПВВНТЗ в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова Компанія «КРЕДО».

Позивач вказав, що він повідомив СК «КРЕДО» про настання страхового випадку та подав заяву на виплату страхового відшкодування. На дату подання позовної заяви до суду він отримав від СК «КРЕДО» страхове відшкодування у сумі 44 512,72 грн. Також позивач зазначив в позові, що він звернувся до судового експерта Тараканова Ю.Ю. щодо визначення матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП автомобілю позивача. Відповідно до висновку № 444 від 31.10.2022 року про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження в ДТП, що сталася 15.10.2022 року, матеріальний збиток на дату ДТП складає 422 132,00 грн. Ринкова вартість автомобіля в пошкодженому стані складає 222 127,26 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових становить 200 004,74 грн.

Позивач звернувся до СК «КРЕДО» с заявою щодо перегляду розміру страхового відшкодування відповідно до експертної оцінки ОСОБА_4 , проте відповіді не отримав, тому вимушений звернутися до суду з вказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача СК «КРЕДО» на користь позивача доплату за завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП у сумі 85 487, 28 грн.; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача витрати за експертні послуги у сумі 4500 грн. та за завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП у сумі 70 004,74 грн. Також просив суд стягнути з відповідачів на його користь судові витрати.

Ухвалою судді від 18 квітня 2023 р. відкрито провадження в даній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

03.05.2023 р. від відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія «КРЕДО» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначав, що вимоги позивача до ТДВ СК «КРЕДО» є незаконними та необґрунтованими і не можуть бути відшкодовані страховою компанією на підставі норм чинного законодавства України. Не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_1 , відповідач СК «КРЕДО» вказало у відзиві, що страхова компанія виконала всі умови для вчасного проведення огляду пошкодженого автомобіля у відповідності до п. п. 34.2., 34.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), а тому підстави для проведення експертизи позивачем відсутні. Крім того, розмір страхового відшкодування розраховано страховою компанією вірно на підставі статей 12, 22, 29, 32, 36 Закону № 1961-IV. Відповідно до звіту № 3006977/10/22 від 26.10.2022 р. вартість відновлювального ремонту КТЗ з врахуванням фізичного зносу без врахування ПДВ 20% на замінні складові та матеріали у «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 складає 47 762,72 грн. За вирахуванням франшизи, яка складає за полісом серії ЕР № 210090841 3200 грн., страхове відшкодування дорівнює 44 562,72 грн. Страховим актом 3006977-1 було визнано настання цивільно-правової відповідальності водія Забезпеченого ТЗ за спричинення пошкоджень частин та деталей автомобіля «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 , які сталися 15.10.2022 р., страховим випадком, передбаченим Законом і Полісом, та призначене страхове відшкодування у розмірі 44 562, 72 грн. Саме така сума 22.12.2022 р. була перерахована позивачеві від МТСБУ (на підставі Договору доручення № 120/1), тобто позивачу страховою компанією на виконання вимог Закону у повному обсязі відшкодовані збитки, спричинені ДТП.

Також у відзиві на позов представник відповідача СК «КРЕДО», аналізуючи зміст наданого позивачем висновку експерта № 444 від 31.10.2022 року, вказує, що за цим висновком вартість відновлювального ремонту автомобілю «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 складає 467 145,45 грн., ринкова вартість автомобілю до ДТП складає 422 132,00 грн. (тобто вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу до ДТП). Згідно п. 30.1 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Отже, автомобіль Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 вважається фізично знищеним і вартість матеріального збитку дорівнює ринкової вартості транспортного засобу до ДТП, та складає 422 132,00 грн. Згідно з п. 30.2 Закону якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. У висновку ринкова вартість автомобіля в пошкодженому стані складає 222 127,26 грн. Розрахунок суми страхового відшкодування здійснювався наступним чином: 422 132,00 грн. 222 127,26 грн. = 200 004,74 грн.

Крім того у відзиві на позов представник відповідача СК «КРЕДО» вказав на неточності, які наявні у висновку експерта № 444 від 31.10.2022 року та у калькуляції і договорі на проведення транспортно-товарознавчої експертизи. Посилаючись на те, що Звіт № 3006977/10/22 про оцінку КТЗ «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок пошкодження у ДТП, повністю відповідає вимогам Закону № 1961-IV і на підставі цього Звіту страховиком було здійснено розрахунок виплаченого позивачу страхового відшкодування в розмірі 44562, 72 грн., просив суд у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компаній «КРЕДО» відмовити у повному обсязі (а. с. 55-59).

Ухвалою суду від 30.05.2023 р. з урахуванням наведених у відзиві відомостей, що за полісом страхування серії ЕР № 210090841 від 17.07.2022, яким забезпечено транспортний засіб АТАМАN-А-092Н6, д.н.з. НОМЕР_4 , страхувальником є Приватне підприємство «АВЕН-ЄЗЄР», останнє залучено до участі у справі в якості третьої особи.

Від відповідача ОСОБА_2 відзив на позов не надходив, письмових пояснень від третьої особи також.

Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а. с. 7-8).

15.10.2022 року о 18 год. 40 хв. в м. Києві по бул. Дружби Народів, ОСОБА_2 , керуючи автобусом «Атаман», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який від зіткнення відкинуло, що призвело до наїзду на автомобіль «Opel», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій автобуса ОСОБА_2 порушив п. п. 2.3.б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, його дії є у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП).

Винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджено постановою Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2022 року (справа № 757/33162/22-п) (а. с. 43-44).

Сторонами не оспорюється факт ДТП, вина водія автобусу ОСОБА_2 та отримання позивачем страхового відшкодування у розмірі 44 562, 72 грн. Предметом спору є обставини щодо недостатності суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого автомобіля позивача.

Закон № 1961-IV регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 3 вказаного закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

Страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Укладаючи договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, особа розраховує на те, що у разі настання страхового випадку її майнові інтереси будуть захищені шляхом здійснення страховою організацією виплати на користь потерпілої особи у межах страхових сум (ліміту відповідальності), визначених таким договором.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автобуса «Атаман» д.н.з. НОМЕР_1 (власник Приватне підприємство «АВЕН-ЄЗЄР») була застрахована відповідно до полісу серії ЕР № 210090841 в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова Компанія «КРЕДО» (а с. 61-64).

Ні відповідачі, ні третя особа не надали суду відомостей про перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах із власником вказаного автобуса, а том суд виходить з того, що ОСОБА_2 лише керував транспортним засобом на відповідній правовій підставі.

За умовами Полісу ліміт страхового відшкодування по життю та здоров`ю складає 320000 грн., ліміт по майну складає 160000 грн., франшиза 3200 грн. У наданій відповідачем копії полісу зазначений винуватець ОСОБА_2 (а. с. 61-64).

Власник автомобіля «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 своєчасно звернувся до СК «КРЕДО» з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку та з заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 65-66; 67).

На замовлення ТдВ СК «КРЕДО» суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 було виконано Звіт № 3006977/10/22 від 22.10.2022 р. про оцінку колісного транспортного засобу (КТЗ) та до нього додано калькуляцію вартості відновлювального ремонту автомобіля, фотографії пошкодженого КТЗ, копії документів на підтвердження кваліфікації оцінювача ОСОБА_5 , страховий акт (а. с. 68-107).

З матеріалів справи видно, що СК «КРЕДО» визначило розмір страхового відшкодування як різницю між вартістю відновлювального ремонту КТЗ з врахуванням фізичного зносу без врахування ПДВ 20% та франшизою: 47 62,72 грн. 3200 грн. = 44 562,72 грн. (а. с. 62; акт від 22.12.2022р. на а. с. 107).

Саме така сума страхового відшкодування була 22.12.2022 р. перерахована від імені МТСБУ (за дорученням від страховика) на ім`я ОСОБА_1 (а. с. 108).

24.10.2022 р., не погоджуючись зі змістом Звіту № 3006977/10/22 від 22.10.2022 р. про оцінку колісного транспортного засобу (КТЗ), ОСОБА_1 за власною ініціативою звернувся до судового експерта Тараканова Ю.Ю. для дослідження свого автомобіля та визначення розміру матеріального збитку, завданого власникові пошкодженого в результаті ДТП від 15.10.2022 р. автомобіля Land Rover Range Rover, реєстраційний номер НОМЕР_2 та ринкової вартості автомобіля в пошкодженому стані.

Відповідно висновку експерта № 444 від 31.10.2022 р. ринкова вартість автомобіля «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 на момент пошкодження складає 422 132,00 грн., вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу складає 467 145,45 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 200 004,74 грн. Матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 станом на дату ДТП складає 422 132,00 грн., ринкова вартість в пошкодженому стані автомобіля «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату ДТП складає 222 127,26 грн. (а. с. 9-16).

Також до висновку експерта додана ремонтна калькуляція та висновок щодо вартості відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу, який складає 467 145, 45 грн. (а. с. 18-23; 24).

Отримавши висновок експерта Тараканова Ю.Ю. № 444 від 31.10.2022 р. ОСОБА_1 звернувся спочатку до ТдВ СК «КРЕДО» з заявою щодо перегляду розміру страхового відшкодування відповідно до експертної оцінки ОСОБА_4 , проте відповіді не отримав, тому вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Як убачається зі змісту висновку експерта № 444 від 31.10.2022 р., загальна сума відшкодування, вказана в позовних вимогах ОСОБА_1 , розрахована як різниця матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 станом на дату ДТП (422 132, 00 грн.) та ринкової вартості в пошкодженому стані автомобіля «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату ДТП (222 127, 26 грн.), тобто: 422 132,00 грн. 222 127,26 грн. = 200 004,74 грн. Ця ж сума вказана у висновку як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (а. с. 13; 14).

В позові вказану суму 200 004,74 грн. (з урахуванням вже виплаченого СК «КРЕДО» страхового відшкодування) позивач ОСОБА_1 розподілив на двох відповідачів та просив стягнути з ТдВ СК «КРЕДО» доплату у сумі 85 487,28 грн., а з ОСОБА_2 стягнути завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП у сумі 70 004,74 грн. Також просив стягнути з ОСОБА_2 витрати за експертні послуги у сумі 4500 грн. і стягнути з обох відповідачів судові витрати в повному обсязі, а саме, сплачений ним судовий збір 1599, 92 грн. (а. с. 5).

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, за змістом вказаної статті вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, можуть бути заявлені у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно статті 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п.п. 2.4, 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України і Фонду держмайна України № 142/2092 від 24 листопада 2003 року, вартість збитку, яка завдана колісному транспортному засобу і яка підлягає відшкодуванню, визначається з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля.

Таким чином виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом № 1961-IV покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом з цим, спеціальні норми Закону № 1961-IV встановлюють певні умови для визначення розміру шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а саме: відшкодовується оцінена шкода, розмір шкоди обмежується лімітом відповідальності, встановленим в полісі (пункт 22.1 статті 22 Закону); розмір шкоди обмежується вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29 Закону); розмір шкоди зменшується на суму франшизи, встановленої в полісі (статті 9, 12 Закону). Крім того, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу (пункти 32.4, 32.7 статті 32 Закону).

Згідно з п. 34.2 Закону № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Пунктом 34.4 Закону № 1961-IV передбачено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Судом досліджені такі письмові докази:

-Виконаний на замовлення відповідача ТдВ СК «КРЕДО» суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 звіт № 3006977/10/22 від 22.10.2022 р. про оцінку колісного транспортного засобу (КТЗ), калькуляція вартості відновлювального ремонту автомобіля, фотографії пошкодженого КТЗ, копії документів на підтвердження кваліфікації оцінювача ОСОБА_5 , страховий акт (а. с. 68-107); акт огляду транспортного засобу від 21.10.2022 р., з якого вбачається, що при огляді був присутній ОСОБА_1 , який підписався в акті в графі: «З актом ознайомлений, пошкодження вказані вірно» (а. с. 75-76);

-Виконаний на замовлення позивача ОСОБА_1 судовим експертом Таракановим Ю.Ю. висновок експерта № 444 від 31.10.2022 р. (а. с. 9-16); ремонтна калькуляція (а. с. 18-23; 24).

Відповідно до приписів ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», майном, яке може оцінюватися, вважаються об`єкти в матеріальній формі, у тому числі, машини, обладнання, транспортні засоби тощо. Згідно положень ч.2 ст.7 цього Закону проведення оцінки є обов`язковою, у тому числі, для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках встановленого законом.

Судом з`ясовано, що вищезазначені звіт № 3006977/10/22 від 22.10.2022 р. (складений ФОП ОСОБА_5 ) та висновок експерта № 444 від 31.10.2022 р. (складений судовим експертом Таракановим Ю.Ю.) виконано суб`єктами, які мають відповідні документи на підтвердження своєї кваліфікації та стажу стосовно права здійснювати оціночну діяльність за спеціалізацією «Оцінка дорожніх транспортних засобів».

Позивачем отримано висновок експерта № 444 від 31.10.2022 р. в позасудовому порядку у передбачений статтею 7 Закону № 2658-III України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та ч. 3 ст. 102 ЦПК України спосіб, що в силу ст. 77, ч. 1 ст.78 ЦПК України доводить його належність і допустимість як доказу.

Тому суд вважає обидва письмові докази належними та допустимими щодо підтвердження обставин справи та предмету спору з`ясування дійсної вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача.

Визначений у висновку експерта № 444 від 31.10.2022 р. розмір матеріальних збитків не спростований відповідачем у встановленому законом порядку. Вказаний звіт є письмовим доказом, на спростування якого відповідачем не надано належних та допустимих доказів.

В судовому засіданні не підтвердилися доводи представника відповідача СК «КРЕДО» стосовно того, що за висновком експерта № 444 від 31.10.2022 р. вартість відновлювального ремонту автомобілю «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 складає 467 145,45 грн., ринкова вартість автомобілю до ДТП складає 422 132,00 грн. (тобто, вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу до ДТП), а тому згідно п. 30.1 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. З тексту висновку експерта № 444 від 31.10.2022 р. вбачається, що ринкова вартість автомобіля «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 на момент пошкодження складає 422 132,00 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 200 004,74 грн. (а. с. 13; 14). Тобто, вартість відновлювального ремонту не перевищує вартість автомобіля до ДТП, що вказує на економічну обґрунтованість проведення ремонту пошкодженого транспортного засобу, а позивач має право на відшкодування цих витрат.

Також є неспроможними доводи представника відповідача СК «КРЕДО» щодо недостовірності висновку експерта № 444 від 31.10.2022 р., оскільки на калькуляції вказана дата 15.10.2022 р., а зазначена в акті огляду КТЗ дата 24.10.2022 р. Суд, дослідивши ці доводи та перевіривши додатки до висновку експерта № 444 вважає, що експерт допустив описку в даті, зазначеній на калькуляції, що взагалі не впливає на висновки експертного дослідження.

Доводи представника відповідача СК «КРЕДО» щодо невірно вказаного у розрахунках експерта ОСОБА_4 курсу євро не мають значного впливу на розмір визначеного експертом розміру спричиненої позивачеві шкоди.

З огляду на те, що страховим полісом передбачено страхову суму (страховий ліміт) 160 000 грн. (що також зазначено і в страховому акті № 3006977-1 від 22.12.2022 року), а відповідачем СК «КРЕДО» перераховано позивачеві ОСОБА_1 (за вирахуванням франшизи 3200 грн.) страхове відшкодування в сумі 44 562,72 грн., то на користь позивача з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю СК «КРЕДО» слід додатково стягнути страхове відшкодування у межах страхової суми за наступним розрахунком: 160 000 грн. 44 562, 72 грн. 3200 грн. = 112 237,28 грн.

В абзаці 3 пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналогічні правові висновки було викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 337/1673/16-ц та постанові від 20 червня 2019 року у справі № 362/5422/15.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)

Позивач, з посиланням на постанову Верховного Суду від 27 квітня 2018 року у справі № 910/9029/17, зазначає, що потерпілий має право відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди.

Однак таке посилання на вказану позицію Верховного Суду є безпідставними, адже такі висновки не узгоджуються із зробленими пізніше висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 752/16797/14-ц.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_2 на відповідній правовій підставі керував транспортним засобом, що був забезпечений полісом серії ЕР № 210090841, беручи до уваги відсутність даних щодо перебування ОСОБА_2 в трудових відносинах із власником цього транспортного засобу, суд вважає за можливе залишок невідшкодованої шкоди (вартості відновлювального ремонту автомобіля), який виходить за межі страхового ліміту стягнути зі страхувальника. Також страхувальник повинен відшкодувати позивачеві франшизу. Розмір відшкодування, який належить стягнути на користь позивача з відповідача ( ОСОБА_2 ) розраховується так: 200 004,74 грн. 160 000 грн. + 3200 грн. = 43 204,74 грн.

Відтак, за наведених вище міркувань, суд дійшов висновку що з ТДВ СК «Кредо» підлягає до стягнення страхове відшкодування у межах страхової суми в розмірі 112 237,28 грн., а з ОСОБА_2 решта збитку в розмірі 43 204,74 грн.

Однак, ОСОБА_1 заявлені вимоги до ТДВ СК «Кредо» про стягнення шкоди (здійснення доплати) в розмірі 85 487,28 грн., і суд, в силу принципу диспозитивності судочинства, встановленого ст. 13 ЦПК України, не може вийти за межі позовних вимог, а тому з ТДВ СК «Кредо» підлягає стягненню заявлена позивачем сума.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Стаття 141 ЦПК України встановлює, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1599, 92 грн., відшкодування якого покладається на відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог (а. с. 6).

Що стосується відшкодування витрат позивача на проведену експертизу, суд зазначає таке.

Стаття 106 ЦПК України визначає право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Згідно ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Таким чином ЦПК України встановлює порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

Правові позиції Верховного Суду з цього приводу викладалися у постановах від 16.12.2020 у справі №824/647/19-а, від 13.07.2021 у справі №640/19089/20, від 30.08.2021 у справі №826/11479/18.

Отже, оскільки в межах спірних правовідносин замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося за ініціативою ОСОБА_1 до звернення до суду з позовом, суд доходить висновку про відсутність підстав для відшкодування на його користь витрат на підготовку експертного висновку.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263- 265, 268, 274-279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 85 487,28 грн. (вісімдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят сім гривень 28 коп.).

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 43 204,74 грн. (сорок три тисячі двісті чотири гривні 74 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 854,87 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 432,05 грн.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо», знаходиться за адресою: м. Запоріжжя,пр. Моторобудівників, буд.34; .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП невідомий.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне підприємство «АВЕН-ЄЗЄР», 02094, м. Київ, вул. Віскозна, 5, .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.С. Боєв