Справа № 209/3640/23
Провадження № 2/209/951/23
08 листопада 2023 року м. Кам`янське
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Шендрика К.Л.,
за участі секретаря Драгунцевої С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,
Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути відповідачки на її користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 214562,37грн. та моральної шкоди в розмірі 100000 грн.
Ухвалою від 11 вересня 2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Третя особа у судове засідання не з`явилась, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, заяв чи клопотань від неї до суду не надходило.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не подала, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України.
Враховуючи викладене, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків:
Судом встановлено, що позивачка є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями технічного паспорта та свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с. 54-56).
16 січня 2023 року комісією у складі техніків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) (а.с. 12-13), відповідно до якого квартира за адресою: АДРЕСА_5 , знаходиться у наступному стані: у спальній кімнаті, де стіни зашиті гіпсокартоном, пошпакльовані та обклеєні шпалерами, видно сліди залиття, гіпсокартон вздувся, шпалери місцями відстали. Підлога покрита ламінатом, видно сліди залиття ,місцями ламінат вздувся. На дверях відклеїлись обналічники, відсутня електрика. Стеля натяжна, під нею утворився міхур; у кухні, де стеля натяжна, з-під світильників бігла вода, світильники демонтовані, відсутня електрика; у ванній кімнаті, де стеля натяжна, видно сліди залиття, з-під світильників бігла вода, світильники демонтовані, відсутня електрика, на дверях відклеїлись обналічники; у кімнаті, де стеля спільна суміжна зі спальнею зашита гіпсокартоном, пошпакльована та обклеєна шпалерами, видно сліди залиття, гіпсокартон вздувся, шпалери місцями відстали, на підлозі, яка покрита ламінатом, видно сліди залиття, місцями ламінат вздувся. За даними аварійної служби залиття квартири АДРЕСА_4 відбулося внаслідок прориву внутрішньоквартирних мереж у квартирі АДРЕСА_3 .
Крім того, 26 січня 2023 року комісією у складі техніків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було складено акт обстеження житлового приміщення (а.с. 11), відповідно до якого квартира за адресою: АДРЕСА_5 , знаходиться у наступному стані: у ванній кімнаті від стіни зашитої гіпсокартоном, відстає кахель, оскільки гіпсокартон повело, зі стелі обшитої пластиком з-під світильників бігла вода, електроенергія відсутня (замикання), необхідний демонтаж усієї стелі. Заявка до аварійної служби є. Зі слів заявника, залиття сталося через поломку крану на кухні у квартирі АДРЕСА_3 . При обстеженні мешканець квартири АДРЕСА_3 двері не відчинив.
Згідно із експертним висновком про нанесення матеріальної шкоди від 21 січня 2023 року з фототаблицею, складеним генеральним директором Правобережної товарної біржі Поляковим І.Г. (а.с. 14-28), вартість завданої матеріальної шкоди мешканцям квартири АДРЕСА_4 , яке піддалося затопленню водою, внаслідок чого, водою пошкоджено внутрішнє оздоблення квартири, меблі, технічні прилади, особисті речі мешканців будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , станом на дату оцінки, становить: 204741,62 грн.
У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Частинами 1-3 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.
Таким чином, враховуючи, що позивачка надала належні та достатні докази в обґрунтування своїх вимог щодо заподіяної їй майнової шкоди, з урахуванням положень ч. 2 ст. 264 ЦПК України, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині повністю.
Щодо відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.
Положеннями статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 635/6868/16-ц.
Як роз`яснює п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди зі змінами та доповненнями - шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони та які були досліджені у судовому засіданні, з урахуванням фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної заяви.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, пропорційно задоволенню позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ), третя особа ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_7 ), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 214562 (двісті чотирнадцять тисяч п`ятост шістдесят дві) гривні 37 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2245 (дві тисячі двісті сорок п`ять) гривень 62 копійки сплаченого нею судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя К.Л. Шендрик