Справа №463/6423/22
Провадження №6/463/83/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Мармаша В.Я.,

з участю секретаря с/з Гавц О.Б.,

представника стягувача ОСОБА_1 ,

представника боржника ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_3 про визнання судового наказу від 05.09.2022 у справі № 463/6423/22 (провадження № 2-н/463/14267/23) за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини, таким, що не підлягає виконанню, суд -

встановив

боржник у наказному проваджені ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеною вище заявою, яку мотивує тим, що йому не було відомо про ухвалення судового наказу та зазначає, що ОСОБА_4 у своїй заяві про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів вказала неправдиві відомості, зокрема, що він не надає матеріальної допомоги на утримання доньки ОСОБА_5 , однак він лише в період з січня по липень 2022 року перерахував на карткові рахунки ОСОБА_4 суму в розмірі 50315,77 грн. та доньки ОСОБА_5 суму в розмірі 6100 грн. Вважає, що обов`язки батька щодо надання матеріальної допомоги дитині він виконав добросовісно. ОСОБА_4 , скориставшись його відсутністю, умисно приховала зазначений факт перед судом. Тому просить на підставі ст.ст. 173, 432 ЦПК України визнати судовий наказ, як виконавчий документ, таким, що не підлягає виконанню.

Від представника стягувача у судове засіданні надійшли письмові пояснення щодо заяви ОСОБА_3 у яких вона просить відмовити у задоволенні заяви з тих підстав, що боржником обрано не правильний вид правового захисту, оскільки у разі незгоди із судовим наказом про стягнення аліментів законодавцем встановлено, що боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, зміну способу сплати аліментів, або такий може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу. При цьому, ст. 180 СК України встановлено рівний обов`язок утримання батьками своїх дітей

У судовому засідання представник боржника заяву підтримав з підстав та мотивів викладених у такій.

Представник стягувача у судовому засіданні у задоволенні заяви заперечила з підстав та мотивів викладених у письмових поясненнях, які долучені до матеріалів справи.

Вивчивши матеріали заяви та долучені до неї докази, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 05.09.2022 суддею Личаківського районного суду м. Львова видано судовий наказ у справі № 463/6423/22 (провадження №2-н/463/1426/22), яким вирішено стягнути щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання однієї дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_3 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05.09.2022 та до досягнення дитиною повноліття. Роз`яснено боржнику, що у відповідності до вимог ч. 7 , ч. 8 ст. 170 ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів скасуванню не підлягає. Боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, або такий може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Зазначено, що судовий наказ набрав законної сили 05.09.2022.

Судовий наказ у справі № 463/6423/22 (провадження №2-н/463/1426/22) від 058.09.2022 скеровано боржнику для відома за адресою: АДРЕСА_1 ., яка є аналогічною адресою зазначеною самим боржником, як адреса його проживання у заяві про визнання судового наказу про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається із поштового відправлення № 551 ОСОБА_3 зазначену вище кореспонденцію суду не отримав у зв`язку з чим документи були повернуті до суду із відміткою «за терміном зберігання».

Велика Палата Верховного Суду у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) у постанові від 25.04.2018 зазначає, що «направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним». Цю правову позицію неодноразово використовував Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду на підтвердження належності вручення стороні судових рішень, які повернулися із відміткою «за закінченням терміну зберігання» чи «інші причини» (постанова від 26.04.2021 у справі № 916/335/18, ухвала від 22.04.2021, ухвала від 13.10.2020 у справі № 910/5211/18 та інші).

Враховуючи наведені вище норми, суд вважає, що ОСОБА_3 отримав копію судового наказу у встановленому законом порядку.

Як вбачається із довідки від 09.10.2023 № 41954, ОСОБА_4 не отримувала в період з вересня 2022 по лютий 2023 аліменти згідно із виконавчим листом № 463/6432/22 виданого 26.09.2022 Личаківським районним судом м. Львова. Таким чином судом встановлено, що боржник не виконує обов`язок щодо сплати аліментів на утримання доньки.

29.06.2023 боржник звернувся до суду із заявою про визнання судового наказу від 05.09.2022 у справі № 463/6423/22 (провадження № 2-н/463/14267/23) за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини, таким, що не підлягає виконанню.

Мотиви цієї заяви зводиться до того, що він не погоджується із вимогами судового наказу з тих підстав, що при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу заявниця ввела в оману суд і не надала повну інформацію, зокрема не зазначила, що боржник як батько дитини в період з січня по липень 2022 року перерахував на карткові рахунки ОСОБА_4 суму в розмірі 50315,77 грн. та перерахував на карткові рахунки доньки ОСОБА_5 суму в розмірі 6100 грн.

Однак, як зазначено вище, у відповідності до вимог ч. 7 , ч. 8 ст. 170 ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів скасуванню не підлягає. Боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, про зміну способу їх сплати, або такий може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу (перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами).

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 423 ЦПК України).

Із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою III розділу V ЦПК України ОСОБА_3 не звертався. При цьому із позовом про зменшення розміру аліментів чи про зміну способу сплати аліментів боржник до суду також не звертався.

Слід зазначити, що обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу

Зазначені у заяві боржника обставини не є підставною для визнання судового наказу про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню та звільнення останнього від їх сплати.

При цьому суд звертає увагу, що розмір аліментів встановлений судовим наказом є мінімальним розміром аліментів визначений законом. Неповнолітня дитина щодо якої встановлений обов`язок по сплаті аліментів не є усиновленою іншою особою та у неї відсутній будь-який дохід.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.05.2021 у справі № 939/1078/20 зазначено, що обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Таким чином, будучи незгідним із постановленим судом судовим наказом про стягнення аліментів, обраний боржником спосіб захисту у виді визнання цього наказу таким, що не підлягає виконанню не відповідає чинному законодавству, оскільки такий спосіб захисту прямо визначений ч. 7 , ч. 8 ст. 170 ЦПК України, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 432, 353, 354, 355 ЦПК України, суд, -

постановив :

в задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання судового наказу від 05.09.2022 у справі № 463/6423/22 (провадження № 2-н/463/14267/23) за заявою ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини, таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 23.10.2023.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст.ст. 353, 354, 355ЦПК України

Суддя Мармаш В.Я.