Справа № 626/1899/23
Провадження № 2-о/626/159/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

10.07.2023 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області в складі

головуючого судді Дудченка В.О.,

за участю секретаря Зінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Краснограді, в окремому провадженні заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

07.07.2023 року до Красноградського районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наближатися ближче ніж на 50 метрів до зареєстрованого та постійного місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вести листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заява ОСОБА_1 обґрунтована тим, що 20 травня 2023 року за місцем проживання заявниці та їх спільних дітей, ОСОБА_2 , висловлювався нецензурною лайкою стосовно неї та дітей, на зауваження не реагував, чим вчинив домашнє психологічне насильство, внаслідок чого притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується постановою Красноградського районного суду Харківської області від 16.06.2023 р. по справі № 626/1638/23. Зазначені дії ОСОБА_2 та загроза їх повторення змусили ОСОБА_1 звернутися за допомогою до КЗ «Красноградського центру соціальних служб». За наслідками оцінювання вказаних обставин КЗ «Красноградського центру соціальних служб», де було складено акт оцінки потреб сім`ї/особи №46/н від 23.06.2023 р. та висновок оцінки потреб сім`ї від 23.06.2023 р., відповідно до яких встановлено, що конфлікт не залагоджений, постраждала особа боїться повторення домашнього насильства, має тривожний настрій, страх за своє майбутнє.

Враховуючи попередню поведінку ОСОБА_2 , побоюючись за власну безпеку, з метою уникнення продовження та повторного вчинення насильств, забезпечення безпеки власного фізичного та психічного здоров`я, вона вимушена звернутись до суду стосовно видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

Заявник ОСОБА_1 в заяві про видачу обмежувального припису просила справу розглядати за її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно ч.1,2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 20 травня 2023 року за місцем проживання заявниці та їх спільних дітей, ОСОБА_2 , висловлювався нецензурною лайкою стосовно неї та дітей, на зауваження не реагував, чим вчинив домашнє психологічне насильство, внаслідок чого притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується постановою Красноградського районного суду Харківської області від 16.06.2023 р. по справі № 626/1638/23. Зазначені дії ОСОБА_2 та загроза їх повторення змусили ОСОБА_1 звернутися за допомогою до КЗ «Красноградського центру соціальних служб». За наслідками оцінювання вказаних обставин КЗ «Красноградського центру соціальних служб», де було складено акт оцінки потреб сім`ї/особи №46/н від 23.06.2023 р. та висновок оцінки потреб сім`ї від 23.06.2023 р., відповідно до яких встановлено, що конфлікт не залагоджений, постраждала особа боїться повторення домашнього насильства, має тривожний настрій, страх за своє майбутнє.

Враховуючи попередню поведінку ОСОБА_2 , побоюючись за власну безпеку, з метою уникнення продовження та повторного вчинення насильств, забезпечення безпеки власного фізичного та психічного здоров`я, вона вимушена звернутись до суду стосовно видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

У той же час згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

При цьому враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства психологічного характеру щодо своєї дружини - заявника ОСОБА_1 , а тому заяву слід задовольнити та видати обмежувальний припис шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 1, 4 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В силу ч. 3ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 350-1, 350-6 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 6 (шість) місяців.

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та покласти на нього наступні обов`язки:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наближатися ближче ніж на 50 метрів до зареєстрованого та постійного місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

-заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вести листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Красноградський районний відділ поліції ГУНП в Харківській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Красноградську районну військову адміністрацію Харківської області та виконавчий комітет Красноградської міської ради Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківській апеляційний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя