суддів Великої Палати Верховного Суду Мартєва С. Ю., Пількова К. М.,
Справа № 299/1923/16-ц
Провадження № 14-56цс23
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 27 квітня 2022 року у справі за заявою Фермерського господарства «Колос» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Колос», Виноградівської міської ради Закарпатської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Виноградівська районна державна адміністрація Закарпатської області, про зобов`язання вчинити певні дії
Відповідно до змісту частини третьої статті 35 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку; про наявність окремої думки повідомляються учасники справи без оголошення її змісту в судовому засіданні.
І. Обставини справи
1. У цій справі суд першої інстанції задовольнив позов рішенням, яке суди апеляційної та касаційної інстанцій залишили без змін.
Відповідач звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення місцевого суду за нововиявленими обставинами.
2. Суд першої інстанції ухвалою відмовив у задоволенні заяви про перегляд зазначеного судового рішення.
Суд апеляційної інстанції скасував ухвалу місцевого суду, задовольнив заяву про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, розглянув справу по суті, відмовивши у позові з урахуванням нововиявлених обставин.
3. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступу від правових висновків, висловлених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 грудня 2020 року у справі № 910/1415/18 та від 24 грудня 2020 року у справі № 910/4818/16 щодо повноважності касаційного суду розглядати по суті заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень судів попередніх інстанцій, поданих до судів як першої, так і апеляційної інстанції.
4. Колегія суддів вважала, що суд касаційної інстанції не має повноважень скасовувати рішення судів попередніх інстанцій і постановляти нове судове рішення з самостійним вирішеннямпо суті заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду попередньої інстанції, відмовляти в її задоволенні (залишати без задоволення), оскільки це належить до компетенції суду, судове рішення якого переглядається.
5. Вважала, що Велика Палата Верховного Суду має відповісти на питання про те, чи має касаційний суд (суд апеляційної інстанції) повноваження розглядати заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень, ухвалених судами нижчих інстанцій, поданих до судів першої або апеляційної інстанції, та самостійно приймати рішення щодо задоволення таких заяв або про відмову у їх задоволенні.
6. Ухвалою від 04 липня 2023 року Велика Палата Верховного Суду повернула справу на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду.
7. Порівнюючи обставини справи, що переглядається, з обставинами у справах № 910/1415/18 та № 910/4818/16, Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що вони не є подібними.
Зокрема послалася на те, що у справі, яка переглядається, місцевий суд не переглянув своє рішення за нововиявленими обставинами по суті, а дійшов висновку про відсутність підстав для такого перегляду, передбачених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, та відмовив ухвалою у задоволенні заяви.
8. Зазначила, що суд апеляційної інстанції, незаважаючи на те, що рішення місцевого суду за нововиявленими обставинами в порядку, передбаченому в пункті 1 частини другої статті 423 ЦПК України, по суті не переглядалося, у своїй постанові самостійно визнав нововиявленою обставиною висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 907/39/19, скасував рішення суду першої інстанції та відмовив у позові.
9. Послалася на те, що у господарській справі № 910/1415/18 місцевий суд задовольнив заяву позивача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, своє рішення у справі скасував і ухвалив нове про часткове задоволення позову.
Отже суд першої інстанції визнав наведену заявником обставину нововиявленою та на її підставі переглянув своє рішення по суті, скасував його та ухвалив нове.
Це рішення апеляційний суд переглянув та залишив без змін.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду рішення судів попередніх інстанцій скасував і ухвалив нове про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, попереднє рішення Господарського суду міста Києва залишив в силі.
10. У господарській справі № 910/4818/16, тако наведеній як приклад неоднакового застосування норми процесуального права, за нововиявленими обставинами переглядалася постанова Київського апеляційного господарського суду.
Визнавши наведені заявником обставини нововиявленими за пунктом 1 частини другої статті 320 Господарського процессуального кодексу України (далі - ГПК України), тобто істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, апеляційний суд постановою від 08 вересня 2020 року заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задовольнив.
Постанову Київського апеляційного господарського суду від 13 червня 2017 року скасував. Рішення господарського суду міста Києва від 18 квітня 2017 року залишив без змін.
11. Постановою 24 грудня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постанову Північного апеляційного господарського суду від 08 вересня 2020 року скасував.
У задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовив.
Постанову Північного апеляційного господарського суду від 13 червня 2017 року у справі № 910/4818/16 залишив у силі.
12. Повертаючі справу до касаційного суду, Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що фактичні обставини цієї справи є відмінними від справ, на які послалася колегія суддів. Як на приклад неоднакового застосування процесуального права.
Послалася на те, що суди при розгляді заяви про перегляд рішень за нововиявленими обставинами керувалися різними нормами процесуального закону, по суті перегляду постановили різні рішення: у цивільній справі - ухвалу про відмову у перегляді у зв`язку з відсутністю нововиявлених обставин, у господарських справах - суди вважали, що наведені у заяви обставини є нововиявленими і переглянули свої рішення по суті, а відтак обсяг перегляду є різним.
13. Дійшла висновку, що не може вирішувати питання відступу / невідступу від висновку щодо повноважень касаційного суду розглядати заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень, ухвалених судами нижчих інстанцій, подані до судів як першої, так і апеляційної інстанцій.
ІІ. Зміст окремої думки
14. З ухвалою Великої Палати Верховного Судуне погоджуємося. Вважаємо, що слід було прийняти справу для провадження Великої Палати.
15. Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду (частина третя статті 403 ЦПК України).
16. В пунктах 24-32, 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі№ 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20) міститься правовий висновок про те, що для цілей застосування приписів процесуальних законів подібність правовідносин слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.
З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.
Суб`єктний і об`єктний критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад саме цих правовідносин та/чи їх специфічний об`єкт.
17. У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід, насамперед, визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів.
Отже для застосування відповідних приписів процесуального закону не будь-які обставини справ є важливими для визначення подібності правовідносин.
18. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що таку подібність суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи.
Це врахування слід розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини).
19. На предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях.
Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом.
А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно.
Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.
20. Вважаємо, що зазначені Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 24 травня 2023 року висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, від яких порушено питання про відступ, сформульовані стосовно процесуальних правовідносин, які є подібними до процесуальних правовідносин учасників цієї справи № 299/1923/16-ц.
Визначальним у цьому випадку є питання наявності/відсутності повноважень суду вищої інстанції вирішити по суті заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду попередньої інстанції, подану до суду попередньої інстанції, який вирішив справу по суті.
Підхід касаційного суду цивільної юрисдикції діаметрально відрізняється від підходу касаційного суду господарської юрисдикції.
21. Згідно із частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
22. Відповідно до статті 425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.
23. Відповідно до частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:
1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;
2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;
3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду (абзац перший).
За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції (абзац другий).
У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд: 1) ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду; 2) постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала суду; 3) приймає постанову - якщо переглядалася постанова (частина шоста статті 426 ЦПК України).
Судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах (частина сьома статті 429 ЦПК України).
24. Аналогічні норми містять статті 320, 321, 325 ГПК України.
25. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду передав справуна розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстави існування різної судової практики Касаційного цивільного суду та Касаційного господарського суду щодо тлумачення положень процесуального закону стосовно повноважень суду касаційної інстанції (суду апеляційної інстанції), реалізованих за наслідками перегляду судового рішення, ухваленого за результатами перегляду за нововиявленими обставинами.
26. Відповідно до частини третьої статті 429 ЦПК України (частини третьої статті 325 ГПК України) як задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими, так і відмова у її задоволенні є результатом розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими по суті.
Тобто будь-яке з рішень, передбачених частиною третьою статті 429 ЦПК (частиною третьою статті 325 ГПК України), є реалізацією судами повноважень за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по суті.
27. У цивільній справі у задоволенні заяви про перегляд судового рішення апеляційний суд відмовив за відсутністю нововиявлених обставин, у господарських справах - суд касаційної інстанції заяву задовольнив і переглянув судове рішення по суті.
28. Зміст порівнюваних процесуальних правовідносин у цій справі № 299/1923/16-ц і господарських справах № 910/1415/18 та № 910/4818/16 полягає у реалізації судами апеляційної та касаційної інстанції повноважень за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Визначальною ознакою справ є те, що заява про перегляд судового рішення подавалася до суду нижчої інстанції та розглянута по суті судом вищої інстанції.
29. Відмінність у результаті розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (відмова / задоволення) не впливає на вирішення однієї і тієї ж процесуальної проблеми щодо наявності у суду вищої інстанції розглядати по суті заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, подану до суду нижчої інстанції.
Ця відмінність між справами не є визначальною для порівняння спірних процесуальних правовідносин.
30. Велика Палата Верховного Суду в межах розгляду цієї справи не була позбавлена процесуальної можливості сформулювати вищенаведену правову позицію щодо повноважень суду касаційної (апеляційної) інстанції розглядати заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень, ухвалених судами нижчих інстанцій, поданих до судів першої або апеляційної інстанції.
31. Отже спірні процесуальні правовідносини у справі № 299/1923/16-ц і господарських справах № 910/1415/18 та № 910/4818/16є подібними, насамперед, за змістовим критерієм, незважаючи на певні відмінності конкретних обставин.
1. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду достатньо обґрунтував підстави для вирішення питання про необхідність відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 грудня 2020 року у справі № 910/1415/18 та від 24 грудня 2020 року у справі № 910/4818/16. Справу № 299/1923/16-ц слід було прийняти для продовження розгляду у Великій Палаті Верховного Суду.
2. Велика Палата Верховного Суду, постановляючи ухвалу про повернення справи на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, не врахувала, зокрема, специфіку процесуальних правовідносин стосовно реалізації судами вищої інстанції повноважень за результатами розгляду по суті заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, поданої до суду нижчої інстанції, які у наведених справах необхідно порівнювати тільки за змістом, а не за іншими критеріями. Крім того, Велика Палата Верховного Суду має обов`язок перевірити наявність підстав для відступу від висновку колегії суддів іншого касаційного суду щодо застосування норм права під час розгляду справи, а не під час вирішення питання про її прийняття для продовження розгляду.
Судді: С. Ю. Мартєв