Провадження № 2/752/8093/23
У Х В А Л А

05 грудня 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання попереднього договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання попереднього договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

Як видно зі змісту зазначеної вище позовної заяви вона подана без додержання правил, викладених у ч.4 ст.177 ЦПК України, згідно якої до позовної заяви додаються оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві позовні вимоги, а саме: 1) визнання попереднього договору дійсним, що є вимогою немайнового характеру; 2) позовну вимогу майнового характеру - визнання права власності на нерухоме майно.

Згідно ч. 2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позову майнового характеру судовий збір сплачується за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При розрахунку ставки судового збору необхідно враховувати прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на 01.01.2023 року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2023 року встановлено у розмірі 2 684, 00 грн.

При цьому, дослідивши матеріали справи № 752/25183/23, суддею встановлено, що позивач сплатив судовий збір за одну позовну вимогу немайнового характеру у сумі 1 073 грн. 60 коп., що підтверджується доданою платіжною інструкцією № ПН136 від 29.11.2023 року.

Щодо сплати судового збору за позовну вимогу майнового характеру вважаю за необхідне зазначити, що згідно ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Так, всупереч вимогам п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява про визнання права власності на майно не містить зазначення ціни позову.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості

При цьому вважаю за необхідне звернути увагу позивача на те, що суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 176, пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача, тягар доказування вартості майна несе саме позивач.

Однак, позивач в порушення вимог п.3 та п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України не зазначив у позовній заяві ціни позову, а також не надав доказів вартості спірного майна, про визнання права власності на яке заявлено позов, із якої необхідно визначити ціну позову та сплатити судовий збір. Позивач має підтвердити відповідність сплати судового збору належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову, докази про вартість майна, на яке позивач просить визнати право власності або інші належні докази).

Враховуючи викладене вище, позивач має зазначити вартість спірного майна на момент звернення до суду з заявленим позовом; надати докази на підтвердження вартості даного майна; зазначити ціну позову, з якої з урахуванням вимог закону «Про судовий збір» слід визначити розмір судового збору, який підлягає сплаті за заявлену вимогу майнового характеру.

Відповідно до правил ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позову без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений суддею, заява буде вважатись неподаною та буде повернута останньому.

Враховуючи наведене, у відповідності до ст.ст. 175,185 ЦПК України, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 185, 258 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання попереднього договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху, наддавши позивачу строк для усунення виявлених недоліків, протягом семи днів з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали для виконання надіслати позивачу - ОСОБА_1 , для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.Г. Плахотнюк