Справа №638/1104/23
Провадження № 2/638/2190/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м.Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Рибальченко Л.М.

за участі секретаря Почерніної А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі за текстом-позивач) звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до АТ КБ «ПриватБанк» (далі за текстом -відповідач), в якій з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь позивачки всього 170108,81 гривень, з яких: 47930,76 гривень недоплачених процентів за договором №SAMDNWFD200 від 25.01.2017 за період з 14.06.2021 по 03.10.2022; 95861,52 гривень пені у розмірі 3 % щоденних за прострочення повернення коштів в сумі 47930,76 гривень по договору №SAMDNWFD200 від 25.01.2017 за період з 07.02.2023 по 18.04.2023; 279,71 (двісті сімдесят дев`ять гривень 71 копійку) гривень, як розмірі 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України за прострочення повернення коштів в сумі 47930,76 гривень по договору №SAMDNWFD200 від 25.01.2017 за період з 07.02.2023 по 18.04.2023; 1054,48 (одну тисячу п`ятдесят чотири гривень 48 копійок) гривень, як сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції згідно ст. 625 ЦК України за прострочення повернення коштів в сумі 47930,76 гривень по договору №SAMDNWFD200 від 25.01.2017 за період з 07.02.2023 по 31.03.2023; 8 250,99 гривень як заборгованість згідно Додаткової угоди № 1 до договору №SAMDNWFD200 від 25.01.2017; 16501,98 гривень пені у розмірі 3 % щоденних за прострочення повернення коштів в сумі 8 250,99 гривень згідно додаткової угоди № 1 до договору №SAMDNWFD200 від 25.01.2017 за період з 07.02.2023 по 18.04.2023; 48,15 (сорок вісім гривень 15 копійок) гривень, як 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України за прострочення повернення коштів в сумі 8 250,99 гривень згідно додаткової угоди № 1 до договору №SAMDNWFD200 від 25.01.2017 за період з 07.02.2023 по 18.04.2023; 181,52 (сто вісімдесят одну гривню 52 копійки) гривень, як сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції згідно ст. 625 ЦК України за прострочення повернення коштів в сумі 8 250,99 гривень згідно додаткової угоди № 1 до договору №SAMDNWFD200 від 25.01.2017 за період з 07.02.2023 по 31.03.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25.01.2017 року між нею та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено договір № SAMDNWFD200 вклад «Депозит Плюс» терміновий строком на 3 місяці. Того ж дня грошові кошти в розмірі 200 000,00 грн. були внесені до каси банку готівкою для розміщення на депозитному вкладі під 16% річних строком до 25.04.2017 року. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.11.2019 у справі № 638/150/18 задоволено частково позов ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк». Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (код ) на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 200 000,00 (двісті тисяч) грн. 00 коп. Постановою Харківського апеляційного суду від 22.05.2020 у справі № 638/150/18 рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.11.2019 скасовано в частині вирішення спору про стягнення відсотків та пені та ухвалено в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення відсотків та пені задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 проценти в розмірі 23 933,91 грн (двадцять три тисячі дев`ятсот тридцять три грн 91 коп.) та пеню у розмірі 3 753,60 грн (три тисячі сімсот п`ятдесят три грн 60 коп.) Судові рішення по справі № 638/150/18 набрали законної сили 22 травня 2020 року. 04 жовтня 2022 року у порядку примусового виконання вказаних судових рішень на рахунок ОСОБА_1 було перераховано стягнуті із АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти.

За умовами договору №SAMDNWFD200 проценти нараховуються кожен день.

Договором передбачена умова його автоматичного продовження необмежену кількість разів, якщо відсутня воля сторін на його розірвання. Договір не передбачає дострокового повернення вкладу. За умовами Договору його дія припиняється з виплатою вкладникові всієї суми вкладу разом з процентами. Банк нараховував проценти на тіло вкладу після ухвалення рішень суду у справі № 638/150/18, що також дає підстави вважати, що договір вкладу є чинним. Остання операція з нарахування процентів на вклад відбулась 13.06.2021 (нараховано 230,74 гривень відсотків за червень 2021 року та утримано 45,00 грн. податку).

На адвокатський запит від 16.12.2022 про актуальний стан рахунків позивачки, АТ КБ «Приватбанк» листом від 27.12.2022 № 20.1.0.0.0/7-221223/6631 повідомило, що за згаданим вище депозитним рахунком обліковується сума 271 864,67 грн. (пункт 4 листа).

Таким чином, станом на 16.12.2022 залишок неповернутих банком ОСОБА_1 коштів становить 47 930,76 грн. (271 864,67-223 933,91), де 271 864,67 грн. визнаний банком поточний борг перед позивачкою, 223 933,91 грн. сплачений банком борг за згаданими вище рішеннями судів.

Крім того, у вказаному листі відповідач повідомив, що на підставі додаткової угоди до договору №SAMDNWFD200 від 25.01.2017 ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок НОМЕР_1 , на якому станом на 16.12.2022 знаходяться кошти 8250,99 гривень.

30 січня 2023 року на адресу АТ КБ «Приватбанк» цінним листом було направлено заяву (вих. № 055/01-2023 від 30.01.2023) про повернення в 3-денний строк коштів в сумі залишку 56 161,75 грн., що складається з: 47 930,76 грн. залишку по вкладу за договором №SAMDNWFD200 від 25.01.2017 та 8 250,99 грн. за додатковою угодою до нього.

За даними трекінгу АТ «Укрпошта» Відповідач отримав лист із заявою 03.02.2023.

Станом на 05.03.2023 кошти позивачці не повернуті. Банк не звертався до позивачки для узгодження іншої дати повернення коштів. З огляду на це позивач звернулась до суду для захисту своїх порушених прав споживача.

Позивачка вважає свої права споживача банківських послуг порушеними та просить стягнути вищезгадані суми, розрахунок яких навела в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 17.02.2023 відкрито провадження по справі.

У судове засідання 04 липня 2023 року сторони не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її повноважного представника. Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання. Уповноваженого представника до суду не направив, про причини неявки свого представника суд не повідомив.

У додаткових поясненнях, які за своїм змістом є відзивом, представник відповідача висловила незгоду з позовом та просила відмовити в його задоволенні з тих підстав, що договір вкладу був розірваний 26 жовтня 2017 року на підставі заяви позивачки від 09 жовтня 2017 року. Посилається на те, що під час апеляційного перегляду цивільної справи № 638/150/18 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про усунення перешкод в користуванні і розпорядженні коштами на її карткових рахунках та про стягнення 200 000,00 гривень в апеляційній скарзі просила банк не продовжувати дію договору вкладу. Тому, на думку Банку, договір вкладу №SAMDNWFD200 від 25.01.2017 є розірваним, позивач не вправі вимагати нарахування відсотків за користування вкладом.

Також відповідачка зазначає про те, що у провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа № 638/5601/22 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення 3% річних та інфляційні нарахування за тим же депозитним договором №SAMDNWFD200 від 25.01.2017, що і в даній справі.

З урахуванням наведеного представник відповідача просила повністю відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивачка заперечила проти доводів відповідача з тих міркувань, що сторони договору вкладу не укладали жодних правочинів, в яких містяться умови про зміну порядку припинення цього договору, а сам договір вкладу припиняється з виплатою вкладнику всієї суми вкладу разом з процентами, відповідно до умов договору, а тому депозитний договір є діючим. Щодо доводів відповідача про нібито подвійне нарахування 3% річних в цій справі та у справі № 638/5601/22 позивачка заперечила у зв`язку з різними призначенням сум, на які такі проценти нараховані.

Враховуючи приписи ст.223 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у справі доказами.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є клієнтом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк», користується послугами банку, як вкладник за договором вкладу №SAMDNWFD200 від 25.01.2017 та додатковою угоди до нього від 25.01.2017 щодо відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 для розрахунку банківською карткою.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.11.2019 у справі № 638/150/18 задоволено частково позов ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк». Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 200 000,00 (двісті тисяч) грн. 00 коп.

Постановою Харківського апеляційного суду від 22.05.2020 у справі № 638/150/18 рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.11.2019 позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення відсотків та пені задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 проценти в розмірі 23 933,91 грн (двадцять три тисячі дев`ятсот тридцять три грн 91 коп.) та пеню в розмірі 3 753,60 грн (три тисячі сімсот п`ятдесят три грн 60 коп.) Судове рішення по справі № 638/150/18 набрали законної сили 22 травня 2020 року.

Сторонами не заперечувалось, що 04 жовтня 2022 року у порядку примусового виконання згаданих судових рішень на рахунок ОСОБА_1 було перераховано стягнуті із АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до пункту 2 договору №SAMDNWFD200 сторони домовились, що проценти на вклад нараховуються кожен день.

Договір укладений на умовах неодноразової автоматичної пролонгації за умови відсутності згоди сторін на його розірвання (пункти 14-19 договору).

Пунктом 20 згаданого договору встановлена умова про те, що не передбачено дострокового повернення вкладу.

За умовами пункту 21 договору його дія припиняється з виплатою вкладникові всієї суми вкладу разом з процентами.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що на даний момент відсутні підстави вважати договір вкладу розірваним, оскільки його сторони не досягли взаємної згоди щодо цього, а право дострокової вимоги вкладу як і розірвання договору його умовами не передбачено.

Крім того відповідач нараховував проценти на тіло вкладу після ухвалення рішень суду у справі № 638/150/18, що, на думку суду, свідчить про чинність договору вкладу.

З листа відповідача від 27.12.2022 № 20.1.0.0.0/7-221223/6631, наданого у відповідь на адвокатський запит представника позивачки, АТ КБ «Приватбанк» повідомило, що за згаданим вище депозитним рахунком обліковується залишок грошових коштів в сумі 271 864,67 грн.

З наведеного вбачається, що залишок неповернутих відповідачем коштів становить різницю між визнаною у листі суми боргу та стягнутих на підставі постанови Харківського апеляційного суду від 22.05.2020 у справі № 638/150/18 сум, а саме: 271 864,67-223 933,91= 47 930,76 грн.

Також матеріалами справи підтверджено, що відповідно до додаткової угоди до договору №SAMDNWFD200 від 25.01.2017 ОСОБА_1 було відкрито поточний рахунок для розрахунку банківською карткою № НОМЕР_1 , на якому станом на 16.12.2022 обліковуються грошові кошти позивачки в сумі 8 250,99 гривень.

Судом встановлено, що 30.01.2023 року на адресу відповідача позивачка цінним листом направила заяву (вих. № 055/01-2023 від 30.01.2023) із вимогою про повернення в триденний строк коштів в сумі залишку 56 161,75 грн., що складається з: 47 930,76 грн. залишок по вкладу за договором №SAMDNWFD200 від 25.01.2017 та 8 250,99 грн. за додатковою угодою до нього. За даними трекінгу АТ «Укрпошта» Відповідач отримав лист із заявою 03.02.2023.

На момент ухвалення рішення суду грошові кошти позивачці не повернуті.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Частиною другою статті 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Згідно з ч.3 ст. 1058 ЦК України, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Статтею 1061 ЦК України встановлено, що банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Банк має право змінити розмір процентів, які виплачуються на вклади на вимогу, якщо інше не встановлено договором. У разі зменшення банком розміру процентів на вклади на вимогу новий розмір процентів застосовується до вкладів, внесених до повідомлення вкладників про зменшення процентів, зі спливом одного місяця з моменту відповідного повідомлення, якщо інше не встановлено договором.

Встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад, внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом.

Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів на строковий вклад в односторонньому порядку є нікчемною. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу.

У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Згідно зі статтею 526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги наведені норми закону та умови договору вкладу №SAMDNWFD200 від 25.01.2017, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 47930,76 гривень недоплачених процентів за вказаним договором вкладу.

Крім того, згідно із наявною в матеріалах справи банківською випискою сума 8 250,99 грн. по рахунку, відкритому на підставі додаткової угоди від 25.01.2017 до договору вкладу, є процентами за договором «Депозит плюс» строковий на 3 місяці, які також підлягають стягненню із відповідача на користь позивачки.

Суд також погоджується із правом позивачки, як споживача банківських послуг, на нарахування пені у розмірі 3 % щоденних на прострочені відповідачем до сплати проценти за вкладом.

Так, відповідно до абзацу 1 ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

В пункті 101 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.01.2022 по справі № 761/16124/15-ц у справі за позовом вкладника до банку про стягнення з банку в тому числі пені за ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» присудженої судом до стягнення після рішення про стягнення вкладу та відсотків, виснувала про те, що до спірних правовідносин споживача фінансових послуг та банку в разі невиконання банком зобов`язань за договором банківського вкладу підлягає застосуванню частина п`ята статті 10 Закону про захист прав споживачів, проте дійсний зміст приписів цієї норми слід трактувати так, що пеня, яка має бути сплачена виконавцем, нараховується на суму, що складає грошовий вимір відплатності відповідного договору. У такому разі базою нарахування пені згідно з частиною п`ятою статті 10 Закону про захист прав споживачів слід вважати проценти на суму вкладу або дохід в іншій формі (статті 1058, 1061 ЦК України), що підлягає сплаті банком вкладникові за використання вкладу. Сума вкладу не може бути врахована в базі нарахування пені відповідно до приписів частини п`ятої статті 10 Закону про захист прав споживачів».

Аналогічні висновки щодо підстав та порядку стягнення пені за ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» зроблені Великою Палатою Верховного Суду у справі № 199/3152/20 (постанова від 18.04.2023).

Поряд з цим суд враховує, що у вищезгаданій постанові Харківського апеляційного суду від 22.05.2020 № 638/150/18 у спорі між тими ж сторонами стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 в тому числі 3 % від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної видачі, а саме: 3 753,60 грн. на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи встановлені вище обставини спірних правовідносин сторін, суд дійшов висновку, що оскільки договір вкладу є чинним та 47 930,76 грн. залишку по вкладу є невиплаченими відповідачем процентами на внесений позивачкою вклад в сумі 200 000,00 гривень.

З урахуванням цього, позивачка має право вимагати стягнення з банку 3 % за кожен день за прострочення повернення 47 930,76 грн. та 8250,99 грн. за період з 07.02.2023 по 18.04.2023.

В той же час, суд враховує роз`яснення Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 20.03.2019 по справі № 761/26293/16-ц про те, що пеня за ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» нараховуються в національні валюті та не може перевищувати більше ніж вдвічі розмір простроченого зобов`язання.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 95861,52 гривень за прострочення виконання банком зобов`язань із сплати відсотків у розмірі 47930,76 грн., а також пеня у розмірі 16501,98 грн. за прострочення виконання банком зобов`язань із сплати відсотків у розмірі 8250,99 грн. за період з 07.02.2023 по 18.04.2023 (розмір якої не перевищує більше ніж вдвічі розмір простроченого зобов`язання).

З урахуванням обставин спору, тривалості прострочення та бездіяльності відповідача, що призвело до істотного порушення прав позивачки, а також відсутність відповідної заяви відповідача, суд не вбачає підстав для зменшення пені в порядку ст. 551 ЦК України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки у АТ КБ «Приватбанк» 07 лютого 2023 року виникло грошове зобов`язання перед ОСОБА_1 щодо повернення їй 47930,76 гривень та 8250,99 гривень, яке не було ним добровільно виконане, то до спірних правовідносин підлягає до застосування положення ст. 625 ЦК України щодо сплати боржником суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц та від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц.

Зокрема Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. У цій статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Суд погоджується із розрахунком позивача розміру інфляційних нарахувань та 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України та вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення із відповідача на користь ОСОБА_1 327,86 гривень як 3 % річних, та 1235,70 гривень як сума боргу з урахуванням індексу інфляції.

Щодо доводів представника відповідача про ідентичність правових підстав стягнення інфляційних нарахувань та 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України в рамках даної справи та справи № 638/5601/22, суд зазначає, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.06.2023 у справі № 638/5601/22 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів. Зокрема, судом встановлено, що інфляційні втрати позивача за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за судовими рішеннями у справі № 638/150/18 за період з 22.05.2020 по 20.01.2022 складають 34626,98 гривень, з яких 11396,85 гривень як 3 % річних за порушення строків виконання грошового зобов`язання та 23230,13 гривень як сума боргу з урахуванням індексу інфляції.

Тобто судом встановлено, що предмет позову у справах № 638/5601/22 та 638/1104/23 є різним.

Щодо посилань представника відповідача на те, що інформація надана відповідачем на запит представника позивача про продовження строку дії договору та нарахування відсотків за договором від 25.01.2017 є помилковою та на даний час триває службове розслідування, суд зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів вказаних тверджень.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задовлення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів у повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

На підставі приведеного вище, керуючись ст. ст. 526, 549, 610, 1058, 1060, 1061 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 274-279, 354, пп.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 47930,76 (сорок сім тисяч дев`ятсот тридцять гривень 76 копійок) гривень недоплачених процентів за №SAMDNWFD200 від 25.01.2017.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 95861,52 (дев`яносто п`ять тисяч вісімсот шістдесят одну гривню 52 копійки) гривень, як пеня у розмірі 3 % щоденних за прострочення повернення коштів в сумі 47930,76 гривень по договору №SAMDNWFD200 від 25.01.2017 за період з 07.02.2023 по 18.04.2023.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 279,71 (двісті сімдесят дев`ять гривень 71 копійку) гривень, як розмірі 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України за прострочення повернення коштів в сумі 47930,76 гривень по договору №SAMDNWFD200 від 25.01.2017 за період з 07.02.2023 по 18.04.2023

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 1054,48 (одну тисячу п`ятдесят чотири гривень 48 копійок) гривень, як сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції згідно ст. 625 ЦК України за прострочення повернення коштів в сумі 47930,76 гривень по договору №SAMDNWFD200 від 25.01.2017 за період з 07.02.2023 по 31.03.2023

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 8 250,99 (вісім тисяч двісті п`ятдесят гривень 99 копійок) гривень, як заборгованість згідно Додаткової угоди № 1 до договору №SAMDNWFD200 від 25.01.2017.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 16501,98 (шістнадцять тисяч п`ятсот одну гривню 98 копійок) гривень, як пеня у розмірі 3 % щоденних за прострочення повернення коштів в сумі 8 250,99 гривень згідно додаткової угоди № 1 до договору №SAMDNWFD200 від 25.01.2017 за період з 07.02.2023 по 18.04.2023.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 48,15 (сорок вісім гривень 15 копійок) гривень, як 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України за прострочення повернення коштів в сумі 8 250,99 гривень згідно додаткової угоди № 1 до договору №SAMDNWFD200 від 25.01.2017 за період з 07.02.2023 по 18.04.2023.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 181,52 (сто вісімдесят одну гривню 52 копійки) гривень, як сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції згідно ст. 625 ЦК України за прострочення повернення коштів в сумі 8 250,99 гривень згідно додаткової угоди № 1 до договору №SAMDNWFD200 від 25.01.2017 за період з 07.02.2023 по 31.03.2023.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (, адреса: м. Київ, вул. Грушевського 1-Д).

Суддя Л.М. Рибальченко