Справа № 467/171/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді Кірімової О.М.

секретаря судового засідання Розмеріци О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Мотивуючи вимоги позивач вказав, що він з відповідачем є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через несумісність характерів, втрату почуття любові та поваги один до одного, постійні сварки та конфлікти вони, як подружжя, припинили шлюбні відносини та більш ніж рік проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на його утримані. Мати не бере участі у її вихованні, не провідує, не цікавиться її здоров`ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально її не підтримує. Позивач прохав позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки.

Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 21 березня 2023 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області та зобов`язано орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області надати суду: акт обстеження умов проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; акт обстеження умов проживання батька дитини ОСОБА_1 та належно оформлений висновок щодо розв`язання спору щодо можливості (доцільності) позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 29 травня 2023 року відмовлено у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 19 червня 2023 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`являвся, надавав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, в судові засідання не з`являється. Надала суду заяви про розгляд справи за її відсутності на підставі наявних матеріалів.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради в судові засідання не з`являлась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись принципом верховенства права, приходить до наступного.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, згідно копії свідоцтва про народження від 19 травня 2016 року серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Южноукраїнськ Миколаївської області, в графі батьки останньої записані батько - ОСОБА_1 та мати - ОСОБА_2 .

Малолітня ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 зареєстровані та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання, складений Службою у справах дітей Южноукраїнської міської ради від 11 квітня 2023 року позивач разом з донькою проживають у приватному одноповерховому будинку. На момент відвідування у будинку чисто та затишно, зроблено сучасний ремонт, наявні меблі, побутова техніка та інші предмети тривалого вжитку. Продукти харчування та їх запас у наявності. Умови задовільні. Для дитини є окрема кімната, в якій чисто та затишно, наявне спальне місце, місце для навчання, шкільне приладдя, комп`ютерна техніка для онлайн занять. Шафа з одягом, який відповідає віку та сезону. Умови для дитини задовільні.

З висновку органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради затвердженого рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 160 від 17 травня 2023 року слідує, що орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради, вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно своєї доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до довідки від 06 квітня 2023 року за № 73/01-21 наданої Южноукраїнським ліцеєм № 5 малолітня ОСОБА_3 є ученицею 3(7) класу ліцею, матір дитини ОСОБА_2 участі у вихованні дитини не бере: не спілкується з класним керівником та вчителями ні в телефонному режимі, ні особисто, участь у вихованні доньки бере батько ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки від 12 квітня 2023 року за № 57369, виданої НКП «Южноукраїнський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» малолітня ОСОБА_3 регулярно відвідує дитячого лікаря з приводу хвороби та медичних оглядів. На прийом, обстеження з дитиною звертається тільки батько ОСОБА_1 . Мама жодного разу на прийомі у лікаря з дитиною не було.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради від 16 травня 2023 року, встановлено підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України - ухиляння від виконання обов`язків щодо виховання дочки, не проявляючи до неї щонайменшої батьківської турботи, а саме: не піклується про стан здоров`я, фізичний та духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя як важливою складовою всебічного розвитку та виховання дитини. Не забезпечує їй необхідне харчування та медичний догляд, не спілкується з дочкою, що необхідно для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не проявляє інтересу до розвитку та внутрішнього світу дитини.

Така міра є найкращим способом захисту насамперед прав та інтересів дитини, враховуючи, що матір не позбавлена можливості виконувати батьківські обов`язки, але вона не проявляє жодної зацікавленості дитиною, а також має пасивну позицію щодо захисту свого батьківського права, адже відповідно до заяви, посвідченої приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу 07 лютого 2023 року за реєстровим № 112, ОСОБА_2 згодна на позбавлення її батьківських прав відносно дочки.

Позбавлення батьківських прав не є абсолютним, в майбутньому матір не позбавлена можливості відновити свої батьківські права.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 5 СК України встановлено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Частинами 6-10 ст. 7 СК України передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Статтею 190 СК України встановлені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема вони зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно зі статтями 8, 11, 15 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Водночас статтею 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Зокрема, якщо вона чи він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Як випливає з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Пунктом 15 вказаної вище Постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Суд, враховуючи вищевикладені обставини справи, погоджується з висновком органу опіки та піклування, який є належним чином мотивованим та обґрунтованим, приходить до висновку щодо необхідності позбавлення відповідача батьківських прав.

Суд вважає, що позбавлення батьківських прав у даному випадку, буде відповідати інтересам дитини.

Зокрема, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц вказав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як наслідок, позбавлення відповідача батьківських прав є пропорційною мірю за установлених судом обставин і буде відповідати інтересам малолітньої дитини, так як судом достовірно установлено порушення їх прав з боку матері, позаяк, згідно із положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789- ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За такого, вимога про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає до задоволення, оскільки відповідає інтересам дитини.

На вимогу позивача, судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп., сплачений ним при зверненні до суду з позовом, не підлягають стягненню з відповідача, оскільки останнім зазначено, що він не бажає стягувати з відповідача судовий збір у разі задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 268, 280-281 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстровану та проживаючу за адресою: смт. Костянтинівка Вознесенського району Миколаївської області, батьківських прав щодо її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Южноукраїнська Миколаївської області.

Роз`яснити, що згідно положень ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова