Ухвала

05 липня 2023 року

м. Київ

справа № 712/7178/20

провадження № 61-1310св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Крата В. І.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Акціонерне товариство «Кредобанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьов Володимир Юрійович,

третя особа - Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ),

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 серпня 2021 року у складі судді Пересунька Я. В. та постанову Черкаського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року у складі колегії суддів: Фетісової Т. Л., Гончар Н. І., Сіренко Ю. В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал»), Акціонерного товариства «Кредобанк» (далі - АТ «Кредобанк»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьова В. Ю., третя особа - Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Київ), у якому просив визнати недійсними: договір про відступлення права вимоги від 25 січня 2012 року за іпотечним договором від 28 травня 2008 року № 31/2008/1-1, укладений між публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (далі - ПАТ «Кредобанк») та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (далі - ТОВ «Кредекс Банк»); договір про відступлення права вимоги від 06 жовтня 2010 року за кредитним договором від 27 травня 2008 року № 31/2008/1; скасувати і вилучити запис з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про обтяження іпотекою, реєстраційний номер обтяження 7274781 від 25 січня 2012 року, зареєстрований приватним нотаріусом Пономарьовим В. Ю.; зобов`язати ПАТ «Кредобанк» звернутись до приватного нотаріуса із заявою про зняття іпотечного обтяження від 28 травня 2008 року № 7274719.

Позов обґрунтовано тим, що 27 травня 2008 року між ним та відкритим акціонерним «Кредобанк» укладено кредитний договір №31/2008/1 про видачу кредитних коштів у розмірі 55 080 доларів США на придбання житла. З метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору між сторонами 28 травня 2008 року укладено договір іпотеки №31/2008/1, згідно з умовами якого він передав в іпотеку банку належну йому квартиру АДРЕСА_1 . З матеріалів виконавчого провадження від 04 грудня 2012 року № НОМЕР_1 йому стало відомо, що 13 лютого 2017 року ТОВ «Кредекс Фінанс» подало до виконавчої служби заяву про звернення стягнення на предмет іпотеки, до якої долучило договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 25 січня 2012 року. У вказаній заяві від 13 лютого 2017 року представник ТОВ «Кредекс Фінанс» зазначив, що на виконанні перебуває виконавчий лист від 12 вересня 2012 року № 2-539 про стягнення з ОСОБА_1 на користь зазначеного товариства заборгованості за кредитним договором у розмірі 629 693, 62 грн. Зазначає, що такий виконавчий лист не міг перебувати на примусовому виконанні, оскільки в задоволенні заяви про видачу дубліката відповідного виконавчого листа та поновленні строку на його пред`явлення до виконання судом було відмовлено. Крім того, матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_1 містять заяву ТОВ «Вердикт Капітал» від 04 лютого 2020 року про повернення виконавчого документа.

Відступлення права вимоги від банку до ТОВ «Кредекс Фінанс» здійснено 06 жовтня 2010 року лише за грошовими зобов`язаннями за кредитним договором та у зв`язку з укладенням договору факторингу, тоді як за договором іпотеки відступлення прав банком не здійснювалось. Вважає, що договір відступлення права вимоги від 06 жовтня 2010 року містить ознаки договору факторингу, тоді як ТОВ «Кредекс Фінанс» не мало права надавати фінансові послуги з факторингу споживачу фінансових послуг та укладати договір факторингу за споживчим кредитом, а також за договором іпотеки. ТОВ «Кредекс Фінанс» спеціальних дозволів та ліцензій на здійснення валютних операцій небанківським фінансовим установам та щодо надання фінансових послуг, однією з яких є факторинг, не отримувало. При цьому законодавством заборонено відступлення прав за договорами факторингу щодо фізичних осіб-споживачів, тоді як відповідачам було відомо, що отриманий позивачем кредит був споживчим. Умови кредитного та іпотечного договорі не передбачають права відступлення права вимоги від банку до інших осіб.

25 січня 2012 року приватний нотаріус Пономарьов В. Ю., діючи як державний реєстратор та без вчинення нотаріальних дій щодо іпотечного майна, який не посвідчував нотаріально договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, неправомірно вніс до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно оспорювані записи.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що ТОВ «Кредекс Фінанс», яке у подальшому перейменовано на ТОВ «Вердикт Капітал, отримало свідоцтво про реєстрацію фінансової установи, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фінансових установ, відтак мало право на укладення договору про відступлення права вимоги за кредитним договором. Форма та зміст договору про відступлення прав за іпотечним договором від 25 січня 2012 року, укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс», відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про іпотеку», а також нотаріально посвідчений, тому доводи позивача в цій частині не заслуговують на увагу. Позовні вимоги в частинівилучення запису з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно про обтяження іпотекою не є належним способом захисту, ураховуючи зміст статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно». За таких обставин суд вважав, що позивач не підтвердив обставин, які стали підставою для висновку про недійсність відповідних правочинів.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 серпня 2021 року змінено в частині мотивів відхилення позовних вимог. В іншій частині судове рішення залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції правильно виходив із того, що позовні вимоги про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечними договорами є необґрунтованими. Проте суд першої інстанції не надав належну оцінку всім доводам ОСОБА_1 . Оспорювані правочини є купівлею-продажем прав вимоги та за своєю правовою природою є договорами відступлення права вимоги, укладення яких регулюється статтями 512-519 ЦК України і суб`єктний склад якими не обмежений ні загальними, ні спеціальними нормами цивільного законодавства, тому наявність у відповідача як нового кредитору ліцензії, необхідної для здійснення фінансових послуг факторингу, не вимагається. При цьому обсяг зобов`язань позивача (як позичальника) за кредитним та іпотечним договором не змінилася внаслідок укладення договорів про відступлення прав за кредитним та іпотечним договорами. Суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні позовних про вилучення запису з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно про обтяження іпотекою у зв`язку з неналежним способом захисту, оскільки визначальним є те, що у задоволенні основних позовних вимог відмовлено, відтак і вказана вимога, яка є похідною, не може бути задоволена.

21 січня 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 серпня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 14 грудня 2021 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2022 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 06 липня 2022 року справу № 206/4841/20 передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду та зазначив, що виникла необхідність передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступу (шляхом конкретизації) від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у її постановах від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження

№ 14-222цс18), від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) про те, що «відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор-банк або інша фінансова установа» та що «відступлення права вимоги за кредитними і забезпечувальними договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації».

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року справу № 206/4841/20 (провадження № 14-55цс22) прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Правовідносини у цій справі є подібними до правовідносин у справі №206/4841/20.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється в випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Тому колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 712/7178/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 206/4841/20 (провадження № 14-55цс22).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат