УХВАЛА

06 липня 2023 року

м. Київ

справа № 263/4787/15-ц

провадження № 61-7049ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 травня

2023 року у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про видачу дубліката виконавчого документа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2023 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 травня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2023 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявнику усунути її недоліки шляхом подання до Верховного Суду доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів та належним чином завірені відомості декларації приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. за 2022 рік з копією квитанції ДПС.

У червні 2023 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 31 травня

2023 року приватний виконавець виконавчого округу Донецької області

Матвійчук Н. Є. надіслала на адресу Верховного Суду заяву про виконання вимог ухвали суду.

У заяві зазначає, що приватний виконавець є фізичною особою і має право користуватись пільгами, передбаченими статтями 5 та 8 Закону України «Про судовий збір».

Вказує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 у справі № 0940/2276/18 зроблений такий висновок, що питання відстрочення

та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача -фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком

до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком

до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої

чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають

у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший

з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками),

які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Отже приватний виконавець - суб`єкт незалежної професійної діяльності не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи і відповідно до нього можуть бути засновані умови звільнення від сплати від судового збору, передбачені статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Зазначає, що до 24 лютого 2022 року проживала і працювала у м. Маріуполі Донецької області, яке майже повністю зруйноване та окуповане військами російської федерації. Все нерухоме майно (житло, офіс) та рухоме майно знищено в результаті воєнних дій. Доходу з 24 лютого 2022 року вона не отримує.

Також є внутрішньо переміщеною особою, матір`ю багатодітної сім`ї. На даний час знаходиться у скрутному матеріальному становищі.

На підтвердження зазначеного, надала суду докази відсутності отримання винагороди та витрат виконавчого провадження, зокрема виписки з банківських рахунків приватного виконавця, копію податкової декларації, відомості

з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів ГУ ДПС у Донецькій області як самозайнятої особи у 2022 році.

Щодо направлення на адресу боржника копії касаційної скарги зазначила,

що боржник зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 . Місто Маріуполь є тимчасово окупованою територією відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), до якого Укрпошта не здійснює пересилання. Таким чином направити на поштову адресу боржника копію касаційної скарги немає можливості. Інші засоби зв`язку з боржником відсутні.

На підставі викладено приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. просить звільнити її від сплати судового збору та відкрити касаційне провадження.

Заява про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше

як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних

з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (частина третя статті 136 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше

ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи

за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину

з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину

з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє

в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати

на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Тобто, за певних умов суд може звільнити від сплати судового збору саме сторону у справі.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною другою статті 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.

Оскільки у цій справі приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. не діє в особистих інтересах, а є суб`єктом, який здійснює виконання судового рішення, отже вона не є особою, яка належить до категорії осіб, стосовно яких законодавцем встановлені пільги щодо сплати судового збору, тому підстав для звільнення її від сплати судового збору немає.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 червня

2023 року у справі № 235/1207/20 (провадження № 61-4055св23).

Отже, приватному виконавцю виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 429,44 грн, який має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити приватному виконавцю виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. строк для усунення недоліків касаційної скарги, викладених в ухвалі Верховного Суду від 31 травня 2023 року, та повідомити про це заявника.

Керуючись статтею 127 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити приватному виконавцю виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівні в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Продовжити приватному виконавцю виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгенівні строк для усунення зазначених недоліків, вказаних

в ухвалі Верховного Суду від 31 травня 2023 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк