Справа № 365/353/23
Номер провадження: 2/365/179/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 липня 2023 року смт Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участі секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду № 1 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягнення додаткових витрат,-

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що вона з відповідачем ОСОБА_2 перебували у цивільному шлюбі з жовтня 2014 року по липень 2017 року та є батьками неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Згурівського районного сулу Київської області від 05 квітня 2018 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн щомісячно. Такий розмір аліментів є недостатнім для забезпечення сина всім необхідним. З цього року син розпочне відвідувати школу та необхідно буде здійснювати витрати на придбання шкільного приладдя, відповідного одягу, оплачувати харчування у школі. На даний час позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Позивачці не відомо чи працевлаштований відповідач. Стан здоров`я відповідача задовільний. Інших неповнолітніх дітей відповідач не має. Також дитина часто хворіє, внаслідок чого потребує додаткових витрат на лікування. Крім того, позивачка планує здійснювати витрати на розвиток здібностей сина. Враховуючи викладене, позивачка просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина ОСОБА_4 до 2500 грн, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання сина у розмірі по 5000 грн двічі на рік, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Позивачка ОСОБА_1 у позовній заяві просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позові вимоги визнав повністю. Додатково зазначив, що 20 квітня 2023 року він був призваний до Збройних Сил України на військову службу по мобілізації. Клопотання про зупинення провадження у справі з цих підстав не заявляв.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої дитини, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5 копія свідоцтв про народження).

Згідно рішення Згурівського районного суду Київської області від 05 квітня 2018 року у справі № 365/85/18, з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення сином повноліття (а.с. 6-8 копія рішення суду).

Відповідно до положення ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 20 квітня 2023 року був призваний до Збройних Сил України на військову службу по мобілізації (а.с. 23 копія довідки).

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо.

П.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на нього покладено обов`язок щодо його матеріального забезпечення для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Аліменти, які сплачується відповідачем на утримання сина є недостатніми, у звязку з тим, що змінився майновий стан позивачки, оскільки збільшились витрати на утримання сина через початок навчання у школі. Також змінився сімейний стан позивачки, оскільки вона народила ще одну дитину.

Розмір аліментів на дитину має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка просить збільшити розмір аліментів до 2500 грн, проти чого відповідач не заперечує.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, присуджений згідно рішення Згурівського районного суду Київської області від 05 квітня 2018 року у справі № 365/85/18, та надалі стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.

Суд не знаходить підстав для стягнення аліментів у збільшеному розмірі, починаючи з дня подачі позовної заяви, оскільки аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). З огляду на це, позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі рішення Згурівського районного суду Київської області від 05 квітня 2018 року у справі № 365/85/18. Виконавчий лист у справі № 365/85/18 відкликати.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У позовній заяві позивач зазначає, що остання несе та планує нести додаткові витрати на дитину щодо лікування, розвитку здібностей дитини.

Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати на дитину мають нести обоє батьків.

Відповідач не заперечує щодо стягнення з нього додаткових витрат на утримання сина.

Відтак, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок двічі на рік.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

За подання позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що при подачі позову позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181,182, 185, 192 СК України, ст.ст. 2,141,206,263,264,265,268,273,352,354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягнення додаткових витрат, задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, присуджений згідно рішення Згурівського районного суду Київської області від 05 квітня 2018 року у справі № 365/85/1 8, та надалі стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі рішення Згурівського районного суду Київської області від 05 квітня 2018 року у справі № 365/85/18. Виконавчий лист у справі № 365/85/18 відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок двічі на рік.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В.ХИЖНИЙ