Справа № 361/127/23
Провадження № 2-о/355/110/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 червня 2023 року Баришівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Чальцевої Т.В.,
за участю секретаря Ющенко Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Баришівка в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного Фонду України в Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -
Згідно паспорта громадянина України серії (ID), номер: НОМЕР_2 , орган видачі: 3219, дата видачі: 01.11.2018 року, заявник ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . 08.04.1983 року було оформлено трудову книжку серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , в яку на підставі паспорта громадянина України були внесені відомості, однак на титульній сторінці в даті народження є допис, який не належним чином оформлений. Допущена помилка не дає можливості зарахувати трудовий стаж, а тому заявник ОСОБА_1 просить суд встановити факт належності йому трудової книжки для оформлення пенсії.
Ухвалою суду від 18.05.2023р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами окремого провадження.
Судові засідання призначались на 06.06.2023р., 27.06.2023р. та відкладалися через неявку відповідача.
У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, надав письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник заінтересованої особи - Головного Управління Пенсійного фонду України в Київській області у судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на заяву не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.
Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд може встановлювати факти належності документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, в тому числі трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
У порядку окремого провадження суд розглядає цивільні справи на підтвердження наявності юридичних фактів, що мають значення для створення умов здійснення особою особистих немайнових чи майнових прав відповідно до ст. 293 ЦПК України.
Встановлення факту належності зазначених заявником документів має для нього юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права на пенсійне забезпечення.
Згідно паспорта громадянина України серії (ID), номер: НОМЕР_2 , орган видачі: 3219, дата видачі: 01.11.2018 року, заявник ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12-13).
08.04.1983 року було оформлено трудову книжку серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , в яку на підставі паспорта громадянина України були внесені відомості, однак на титульній сторінці в даті народження є допис, який не належним чином оформлений.
При дослідженні копії трудової книжки серії НОМЕР_1 встановлено, що вона видана 08.04.1983р. на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому на титульній сторінці зліва зазначено наступне: « Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 згідно паспорта громадянина України № НОМЕР_2 виданий органом 3211від 01.11.2018р.» Запис зроблено начальником ВК та ОСОБА_2 (а.с. 16-28).
Згідно з відповіддю Головного Управління Пенсійного фонду України Київській області від 21.10.2022р. № 1000-0209-8/106246, ОСОБА_1 врахувати трудовий стаж за наданою трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 08.04.1983 року, не можливо у зв`язку з тим, що вона заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» (а.с. 29).
Як роз`яснено у п. 1, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами. Згідно із частиною 2 статті 24 Закону, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (01.01.2004).
Згідно з частиною 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж територіальними органами Пенсійного фонду відповідно обчислюється до Вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.
Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи.
Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.
Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.
Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відсутність підстав ставити під сумнів її належність заявникові.
Допущені у документі невідповідності є перешкодою реалізації заявником права на призначення пенсії.
За таких обставин суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними доказами по справі, такими, що спрямовані на створення умов для здійснення прав заявника, а тому такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 7ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 77-80, 89, 265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд
Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Головне Управління Пенсійного Фонду України в Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка видана 08 квітня 1983 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Баришівського

районного суду Т. В. Чальцева