Номер провадження: 88-ц/813/27/23
Справа № 521/4345/21
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, -

встановила:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява обґрунтована тим, що з 2015 року ОСОБА_1 обіймала посаду голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Весна-Новоселів 53». Наприкінці 2016 року група осіб з числа співвласників ОСББ організувала щодо неї травлю, ініціювала безпідставні перевірки її діяльності, розповсюджуючи щодо неї недостовірну інформацію.

11 грудня 2016 року рішенням загальних зборів позивача, як голову ОСББ «Весна-Новоселів 53», було неправомірно переобрано.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 березня 2017 року у справі №521/5738/17 протокол загальних зборів ОСББ «Весна-Новоселів 53» від 11 грудня 2016 року визнано недійсним.

Рішенням Південно-західного апеляційного господарського суду від 27 жовтня 2020 року у справі № 916/178/20 ОСОБА_1 було поновлено на посаді голови правління ОСББ «Весна-Новоселів 53» з 21 грудня 2016 року. В ході розгляду справи у господарському суді надійшло пояснення від 29 січня 2021 року, підписане групою осіб, у тому числі і відповідачкою, яке розповсюджує відносно неї недостовірну інформацію, містить твердження щодо начебто її неправомірної поведінки, розтрати грошових коштів та інших зловживань, допущених за час перебування на посаді голови правління ОСББ «Весна-Новоселів 53».

Посилаючись на те, що ця інформація є недостовірною, такою, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 у відшкодування заподіяної їй моральної шкоди 3000 грн., на користь бюджету України 3000 грн., а також спростувати недостовірну та неправдиву інформацію відносно неї шляхом зобов`язання відповідача звернутися до Південно-західного апеляційного господарського суду і просити вилучити документи за її підписом протягом одного місяця.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 3000 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 було задоволено, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

17 травня 2023 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року, у якій просила скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2023 року було відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року.

25 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського апеляційного суду із заявою про перегляд постанови Одеського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року за нововиявленими обставинами.

Заява обґрунтована тим, що нововиявленими обставинами є рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 13 червня 2022 року у справі №521/3601/21, у якому досліджувалася пояснення мешканців багатоквартирного будинку, розташованого по АДРЕСА_1 про те, що «неодноразово ОСОБА_1 вводила в оману всіх мешканців будинку, дурила їх, що вона і зараз робить не тільки з ними, й в суді, надає недійсну інформацію». Це рішення набрало законної сили. На думку заявника, судом при розгляді справи №521/3601/21 вже було встановлено, що оспорювані у даній справі пояснення, підписані також і ОСОБА_2 , є недостовірними.

Сторони про розгляд справи на 05 грудня 2023 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явилась ОСОБА_1 .

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року необхідно відмовити, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року обґрунтована тим, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеса від 13 червня 2022 року у справі №521/3601/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, досліджувались в суді пояснення мешканців багатоквартирного будинку, розташованого по АДРЕСА_1 про те, що «неодноразово ОСОБА_1 вводила в оману всіх мешканців будинку, дурила їх, що вона і зараз робить не тільки з ними, й в суді, надає недійсну інформацію». Це рішення набрало законної сили, а тому, на думку заявника, судом при розгляді справи №521/3601/21 вже було встановлено, що оспорювані у даній справі пояснення, підписані також і ОСОБА_2 , є недостовірними, і вказані обставини є нововиявленими для даної справи.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає щоб остаточне рішення суду не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає також повагу до судових рішень. Згідно з ним жодна сторона не може вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду справи та постановлення у ній нового рішення. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України»).

За частиною першою ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору і які існували на час постановлення рішення, але про які не було і не могло бути відомо особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення суду.

Не можуть бути визнані нововиявленими обставини, щодо яких суду зрозуміло, що вони були відомі (або мали бути відомі) заявнику на час розгляду справи.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній та касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine», заява № 4994/04, § 42-43)).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Тобто, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

He вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Із пунктів 27, 28 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі № 69529/01 «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia) та пункту 46 рішення Європейського Суду з прав людини від 06 грудня 2005 року у справі № 19960/04 «Попов проти Молдови» (Popov v. Moldova) вбачається, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду справи. Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, провадження № 12-158гс19, (пункти 7.4-7.5)).

У даному випадку, колегія суддів доходить до висновку про відсутність правових підстав для перегляду постанови Одеського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року за нововиявленими обставинами, так як обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не є істотними, оскільки позовні вимоги у справі №521/3601/21 були заявлені ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , відповідач у даній справі ОСОБА_4 не є стороною справи №521/3601/21, і правова оцінка діям ОСОБА_4 судом першої інстанції при розгляді справи №521/3601/21 не надавалася.

Крім того, обставини, на які посилається ОСОБА_1 , існували на час розгляду даної справи, були відомі заявнику на час її розгляду, а тому ці обставини не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 381, 429 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року відмовити.

Постанову Одеського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року залишити в силі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 29 грудня 2023 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе