Справа № 180/961/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Тананайської Ю.А.,

за участю секретаря Назаренко А.В.,

позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу №180/961/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем у нього є спільна донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області, яке набрало законної сили 20.11.2011 року з нього було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 в розмірі частини всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконавчий лист з примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів знаходиться на примусовому виконанні у Марганецькому відділі державної виконавчої служби Нікопольського району Дніпропетровської області ПМУ МЮ (м. Одеса). ВП № 30437690. В рахунок сплати аліментів ним вносилися платежів, але державним виконавцем не було враховані суми грошових коштів, які ним перераховувалися. Внаслідок чого у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 182337,30 грн., яка на думку позивача є необґрунтованою. В наслідок виникнення такої заборгованості 22 липня 2015 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області було винесено рішення про позбавлення його батьківських прав по відношенню доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, він є військовослужбовцем і в нього є постійна необхідність у витратах на забезпечення себе: він постійно купую одяг, спеціальний одяг та інші речі необхідні йому для захисту Батьківщини. Ці всі витрати є досить великими, через що він не може повною мірою оплачувати такий розмірі аліментів, який йому був призначений йому судом через що в нього зростає заборгованість і є ризик, що в майбутньому вона зросте, що створить для нього в подальшому проблеми з виплатою аліментів.

Тому позивач просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області по цивільній справі № 2-1018/11 з 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку на аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала пояснення, що у позивач постійно прострочує сплату аліментів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

28 листопада 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Марганецького міського управління юстиції Костенко В.В. винесено постанову про відкриття провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1018/11 виданого 24.11.2011 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області про стягнення ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини доходів, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29 серпня 2011 року.

Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, підставою для перегляду раніше визначеного розміру аліментів є також погіршення або поліпшення стану здоров`я учасників аліментних відносин.

Частина 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що витрати які він несе по сплаті заборгованості по аліментним платежам і по забезпеченню себе, як військовослужбовця, оскільки він постійно купує одяг, спеціальний захист, інші речі, які йому необхідні для несення служби по захисту Батьківщини, ці витрати є досить великими, через що він не може повною мірою сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі частини. Заборгованість по аліментним платежам буде постійно збільшуватися, що створить для нього в подальшому проблеми з виплатою аліментів.

Однак, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі.

Інші доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 80, 81, ч.1 ст. 141, 263, 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити за необґрунтованістю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення постанови апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 05 липня 2023 року.

Суддя: Ю. А. Тананайська