Справа № 567/1243/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Гічиновська Я.В.

з участю

представника позивачки - адвоката Хмарук Ю.М.

представника відповідача Митрофанової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Острозької міської ради Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до Острозької міської ради Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 та мотивує свою заяву тим, що у власності її баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували земельні ділянки загальною площею 2,15 га, які розташовані на території колишньої Вельбівненської сільської ради Острозького району, право на які посвідчувалось державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №044309 від 28.02.2005 та будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , який відповідно до виписки з погосподарської книги зазначеного населеного пункту №07.02-12/318/3 від 04.07.2023 рахується за померлою ОСОБА_2 , спадщину на які вона не може оформити, так як з поважної причини, а саме у зв`язку з вагітністю та народженням ІНФОРМАЦІЯ_2 сина ОСОБА_3 і його доглядом, пропустила строк на прийняття спадщини.

Зазначила, що після спливу 25.11.2006 строку на прийняття спадщини також не мала можливості звернутися до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті баби, так як в цей період її син неодноразово хворів.

Ухвалою суду від 11.07.2023 було відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження та визначено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач Острозька міська рада Рівненської області позов не визнала, зазначаючи про те, що наведені позивачкою причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не є поважними, оскільки не пов`язані з об`єктивними, необхідними та істотними труднощами для позивачки для вчинення зазначеної дії.

Ухвалою суду від 09.11.2023 було витребувано з Острозької міської ради Рівненської області копію заповіту ОСОБА_2 , посвідченого 06.03.1996 Вельбівненською сільською радою Острозького району Рівненської області.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги з підстав та доводів, викладених в позовній заяві.

Додатково зазначила, що 06.03.1996 ОСОБА_2 було складено заповіт, за яким все своє майно вона заповіла дочці ОСОБА_4 , яка була громадянкою рф і ІНФОРМАЦІЯ_3 померла та пояснила, що спадкові справи після смерті ОСОБА_2 не заводились.

Також зазначила, що позивачка весь час проживала в АДРЕСА_1 і не мала можливості звернутися до сільської ради для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що наведені позивачкою причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не є поважними, оскільки не пов`язані з об`єктивними, необхідними та істотними труднощами для позивачки для вчинення зазначеної дії, оскільки позивачка в період строку на прийняття спадщини недовгий час перебувала в лікувальному закладі у зв`язку з пологами та в подальшому мала можливість звернутись до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини.

Вважає, що неприйняття спадщини протягом більше 16 років вказує на те, що позивачка не була зацікавлена у вирішенні питання прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні з листа відділу в Острозькому районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області та з копії державного акту на право власності на земельні ділянки серії ЯД №044309 встановлено, що ОСОБА_2 належали земельні ділянки загальною площею 2,15 га, які розташовані на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, призначені для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :07:001:0060, площею 1,75 га, кадастровий номер :06:002:0214, площею 0,09 га, кадастровий номер :09:001:0016, площею 0,31 га).

Окрім того, з виписки з погосподарської книги №7 особовий рахунок № НОМЕР_1 с.Вельбівно Рівненського району Рівненської області встановлено, що за ОСОБА_2 обліковується будинок АДРЕСА_1 .

Водночас, з повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день смерті була зареєстрована за місцем проживання і проживала в АДРЕСА_1 одна (довідка виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області №173 від 23.02.2021).

Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Таким чином, в суді встановлено, що 25.05.2006, відповідно до ст.1220 ЦК України, відкрилась спадщина після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , строк прийняття якої, відповідно до ст.1270 ЦК України закінчився 25.11.2006.

Відповідно до свідоцтв про народження позивачки серії НОМЕР_3 , її батька ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 та свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) встановлено, що позивачка є онукою ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В судовому засіданні з витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) встановлено, що спадкові справи після смерті ОСОБА_2 не заводились, а відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та заповіту від 06.06.1996 встановлено, що зазначеного числа у Вельбівненській сільській раді Острозького району Рівненської області було посвідчено заповіт ОСОБА_2 , за яким вона заповіла все своє майно ОСОБА_4 .

Представник позивачки стверджує, що ОСОБА_4 була дочкою ОСОБА_2 та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що надала суду копію свідоцтва про смерть.

Вирішуючи справу, суд виходить з того, що матеріали справи, а саме витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) щодо ОСОБА_2 , однозначно вказують на те, що ніхто зі спадкоємців ОСОБА_2 3 заявою про прийняття спадщини після її смерті не звертався.

За правилами ч.1 ст.1266 ЦК України, позивачка є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 .

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини, визначені у частинах 3, 4 ст.1268, ст.1269 ЦК України.

Так, згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що на час смерті ОСОБА_2 проживала одна, то спадкоємець, який бажав прийняти спадщину після її смерті, мав подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що в період 25.05.2006-25.11.2006 ніхто зі спадкоємців ОСОБА_2 заяв про прийняття спадщини не подавав.

З листа приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Грунтківської І.А. від 03.07.2023 встановлено, що лише в липні 2023 року позивачка звернулась до нотаріуса для вирішення питання про спадкування після смерті ОСОБА_2 і їй було роз`яснено, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини та те, що для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини вона може звернутися до суду.

Частиною 3 статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цієї дії.

З позовної заяви та пояснень представника позивачки в судовому засіданні встановлено, що підставою для визначення позивачці додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини вони вважають вагітність позивачки, народження нею ІНФОРМАЦІЯ_2 сина ОСОБА_3 при складному перебігу пологів, хворобу сина позивачки в період 11.09.2006-18.09.2006 та те, що позивачка є одинокою матір`ю.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 26.07.2006 Вельбівненською сільською радою Острозького району Рівненської області, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_3 , а з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України вбачається, що відомості про батька дитини записані за вказівкою матері.

Народження позивачкою сина 07.07.2006 підтверджується і дублікатом обмінної картки пологового будинку та дублікатом епікризу після операції кесарева розтину, з яких вбачається, що з 07.07.206 по 14.07.2006 позивачка перебувала в медичному закладі у зв`язку з народженням сина та була виписана в задовільному стані.

Водночас, з наданих позивачкою медичних документів вбачається, що в період часу на прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_2 , а саме 11.09.2006-18.09.2006, син позивачки перебував на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Острозької ЦРЛ з приводу функціонального розладу травлення.

Водночас, при вирішенні спору судом враховується, що зазначеними медичними документами не підтверджено тривалості та безперервності хвороби позивачки чи її сина впродовж шестимісячного строку на прийняття спадщини, яка б об`єктивно перешкоджала зверненню до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Нетривале перебування позивачки та її сина в медичних закладах протягом шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, не може розцінюватися як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини, а отже не позбавляло позивачку можливості подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

При цьому, в наданих лікувальними закладами документах відсутні застереження щодо обмеження позивачці під час пересування при хворобі або те, що позивачка не могла пересуватись самостійно.

Відповідно до п.207 Розділу 22 Глави 3 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004, чинної на момент виникнення спірних правовідносин, письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

З зазначеної норми вбачається, що для подання заяви про прийняття спадщини позивачці було достатньо особисто подати свою письмову заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори або навіть надіслати свою письмову заяву поштою, що спростовує доводи позивачки про те, що зазначену заяву вона не могла подати із-за перебування в медичному закладі та догляду за сином.

Станом на період прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 була чинною Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затверджена наказом Міністерства юстиції України №22/5 від 25.08.1994.

Відповідно до пункту 1 Розділу 1 зазначеної Інструкції, у відповідності зі статтею 37 Закону "Про нотаріат" у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів (далі - посадові особи виконавчих комітетів) вчиняють такі нотаріальні дії:

1) вживають заходів до охорони спадкового майна;

2) накладають та знімають заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

У населених пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів окрім дій, передбачених у частині першій цієї статті, вчиняють також такі нотаріальні дії:

1) посвідчують заповіти;

2) посвідчують довіреність;

3) засвідчують вірність копій документів і виписок з них;

4) засвідчують справжність підпису на документах.

В період часу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 в с.Вельбівно Острозького району Рівненської області, де на той час проживала позивачка, функціонувала Вельбівненська сільська рада Острозького району Рівненської області (припинила діяльність 23.03.2021), де 26.07.2006 сама ж позивачка зареєструвала народження свого сина ОСОБА_3 .

Таким чином, при вирішенні спору, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 цілком мала можливість на підставі Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №22/5 від 25.08.1994, засвідчити свій підпис на заяві про прийняття спадщини спадкодавця ОСОБА_2 та особисто, або засобами поштового зв`язку подати її нотаріусу, оскільки такі дії особливих зусиль від позивачки не потребували.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що в позивачки в період з 25.05.2006 по 25.11.2006 не було жодних об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а тому в позові слід відмовити.

На підставі ст.1222, 1223, 1261, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.5, 12, 13, 211, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в позові ОСОБА_1 до Острозької міської ради Рівненської області про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ),

відповідач - Острозька міська рада Рівненської області (місцезнаходження: м.Острог, вул.Героїв Майдану, 4 Рівненської області, ).

Повний текст рішення складено 02.01.2024.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.