Справа № 314/151/16-ц
Провадження № 2/314/40/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2023 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі головуючий суддя Кононенко І.О., секретар судового засідання Билименко Т.В. за участю представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 314/151/16-ц за позовом ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ) про поділ майна , що є спільною сумісною власністю

встановив:

У грудні 2015 року позивач ОСОБА_3 з урахуванням уточнених вимог звернувся до колишньої дружини (відповідача) ОСОБА_4 з цим позовом. В обґрунтування позову зазначено , що в період шлюбу з відповідачем за спільні кошти сторонами придбано майно , тому просив поділити майно, яке є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на наступне майно:

- на 1/2 частину трикімнатної квартири за адресою; АДРЕСА_1 . котра зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.12.2011 р. на ім`я ОСОБА_4 , реєстраційний номер майна:6886І79; номер запису про право власності:2764 в книзі: 19;

на 1/2 частину торгівельного кіоску № НОМЕР_3 розміром 3,0 м х 4,0 м з торговим місцем розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , котрий зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Тиханською С.Я. 02.06.2009 р., вартістю 123 900,00 грн.;

на 1/2 частину будівлі магазину за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.12.2016 р. на ім`я ОСОБА_4 , реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна: 215; номер запису про право власності: 18187891, вартістю 446 040,00 грн.;

на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0056 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :14:002:0028 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 215, зареєстрованої 19.02.2019 р. на ім`я ОСОБА_4 вартістю 20 000,00 грн.;

- 1/2 на частину цінного майна, яке знаходиться в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 :

- телевізора Samsyng з екраном 22 дюйми вартістю 4 000,00 грн.;

- телевізора Samsyng з екраном 49 дюймів вартістю 15 000,00 грн.;

- телевізора Samsyng з екраном 32 дюйми вартістю 4 000,00 грн.;

- пилососа вартістю 2 000,00 грн.;

- комп`ютера вартістю 8 000,00 гри;

- принтера вартістю 2 500,00 грн.;

- прихожої шафи вартістю 10000,00 грн.;

- кухонних меблів вартістю 10000,00 грн.;

- дитячих меблів вартістю 20000,00 грн.;

- холодильника LG вартістю 8 000,00 грн.;

- газової печі Веко вартістю 5000,00 грн.;

- газового котла Daewoo вартістю 8000,00 грн.;

- пральної машини Gorenia вартістю 4 000,00 грн.; загальною вартістю 100 500,00 грн.

Також просив стягнути на користь ОСОБА_3 , 136 185,00 грн. в рахунок грошової компенсації вартості 1/2 частини легкового автомобіля «VOLKSWAGEN», «TIGUAN», 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_4 , проданого нею 11.02.2016 р. за 272 370,00 грн.; втрати від інфляції в сумі 156 422,10 грн. та 3 % річних в сумі 28 598,85 грн. з невиконання ОСОБА_4 грошового зобов`язання, що разом складає 321 205,95 грн. Також позивач просив стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8029 грн. та інші судові витрати згідно наданих платіжних документів.

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги , додавши, що скасування декларації про готовність об`єкта майна не скасовує право власності , позивач зловживає правами , умисно здійснює дії за яких скасовується декларація, здійснюється притягнення до адміністративної відповідальності, позивач самостійно не надає правовстановлюючих документів, не заперечує щодо наявності спірного майна, посилався також на перехід права на земельну ділянку у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, що розміщені на ній відносно спірного магазину, відповідач ж позов не визнав повністю , звернув увагу на те, що доказів придбання рухомого майна (телевізорів, іншої побутової та комп`ютерної техніки , меблів , МАФ ) немає, договір купівлі продажу житлової квартири укладався з відкладальною умовою, а тому невідомо чи була здійсненна ця умова, у зв`язку з чим незалучення іншої сторони цього договору до справи унеможливлює прийняття законного рішення оскільки впливає на права та інтереси цієї сторони, МАФ (кіоск) невідомо чи взагалі наразі існує , належних документів щодо земельної ділянки (оренди ) на якій він розміщений не надано, магазин хоча і зареєстрований у відомостях речових прав на нерухоме майно, проте декларація про його готовність скасована, а в рішенні суду в іншій справі щодо автомобілю немає жодних речень щодо його придбання , а тому у позові слід відмовити .

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, зокрема рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2019 року у справі 336/6199/19-ц, а також свідоцтвом про шлюб від 14.06.2008 р. НОМЕР_6 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області та свідоцтвом про народження від 27.11.2008 року НОМЕР_7 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області що сторони з 14.06.2008 року перебували у шлюбі, який розірвано зазначеним рішенням суду, від шлюбу є донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, при цьому судом підстави для відступлення від рівності часток подружжя не встановлені За таких обставин суд дійшов до висновку про необхідність поділу майна подружжя в порядку, визначеному ч.1 ст.70 СК України, виходячи з принципу рівності їх часток у цьому майні, в той же час позов підлягає задоволенню частково враховуючи наступне.

Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав (реєстраційний номер 215) будівля магазину по АДРЕСА_2 , власником є ОСОБА_4 , при цьому відомостей про скасування зазначеної реєстрації відсутні, само ж по собі скасування декларації про готовність до експлуатації на думку суду не може свідчити про скасування права власності , оскільки останнє є абсолютним й передбачений порядок такого скасування згідно закону. Також згідно цієї інформації земельна ділянка зазначеного місця розташування з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі з зазначенням відповідного кадастрового номеру щодо якого й просив позивач, тому з урахуванням того що право власності виникло в період шлюбу, презумпцію спільної сумісної власності подружжя не спростовано , в частині зазначеного майна позов підлягає задоволенню.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав (реєстраційний номер 6886179) (квартира) по АДРЕСА_1 , власником зазначено ОСОБА_4 з датою прийняття рішення про реєстрацію 27.12.2011, право власності виникло в період шлюбу, презумпцію спільної сумісної власності подружжя не спростовано , в частині зазначеного майна позов також підлягає задоволенню, доводи щодо відкладальної умови договору купівлі -продажу тавплив рішення на права та інтереси попереднього власника суд вважає недоведеними належними та допустимими доказами.

Крім того Постановою Запорізького апеляційного суду від 21.03.2023 року встановлено у справі 314/4732/19 , що під час судового розгляду ОСОБА_4 не спростувала презумпцію спільної сумісної власності подружжя, а тому правильним є висновок суду про те, що автомобіль марки «VOLKSWAGEN», моделі, «TIGUAN», 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , при цьому відповідно до договору купівлі-продажу від 11.02.2016 року №891/2342 посвідченого ТСЦ 2342 РСЦ МВС в Запорізькій області ОСОБА_4 від імені якої діяла ОСОБА_6 на підставі доручення серії НАТ № 042107 від 10.02.2016 року продала зазначений автомобіль ОСОБА_7 за ціною 272 370,00 грн., за таких обставин твердження відповідача щодо невідомості коли і як було придбано спірний автомобіль суд відхиляє, з урахуванням того що зазначене не спростовано, разом з тим вимога щодо застосування ст. 625 ЦК відносно такої компенсації, яку просив позивач суд вважає такою , що не підлягає задоволенню , оскільки грошові суми в розмірі частки відчуженого спільного майна без визнання правочину недійсним та застосування реституції за своєю правовою природою є компенсаційним відшкодовуючим засобом іншому подружжю, у зв`язку з неправомірною поведінкою одного з подружжя (відчуження без згоди іншого) , тобто ст. 625 ЦК в даному випадку застосована бути не може.

Щодо вимог 1/2 на частину цінного майна, яке знаходиться в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 :

- телевізора Samsyng з екраном 22 дюйми вартістю 4 000,00 грн.;

- телевізора Samsyng з екраном 49 дюймів вартістю 15 000,00 грн.;

- телевізора Samsyng з екраном 32 дюйми вартістю 4 000,00 грн.;

- пилососа вартістю 2 000,00 грн.;

- комп`ютера вартістю 8 000,00 гри;

- принтера вартістю 2 500,00 грн.;

- прихожої шафи вартістю 10000,00 грн.;

- кухонних меблів вартістю 10000,00 грн.;

- дитячих меблів вартістю 20000,00 грн.;

- холодильника LG вартістю 8 000,00 грн.;

- газової печі Веко вартістю 5000,00 грн.;

- газового котла Daewoo вартістю 8000,00 грн.;

- пральної машини Gorenia вартістю 4 000,00 грн.; загальною вартістю 100 500,00 грн. , то належними та допустимими доказами не доведено цих вимог.

Щодо вимог стосовно торгівельного кіоску , то слід зазначити , що паспорт торгівельного кіоску № НОМЕР_3 з терміном дії дозволу 02.06.2010 року ;дозвіл надано на підставі оренди від 02.06.2009 року № 23 з міською радою сам по собі не є доказом обґрунтованості вимог щодо такої малої архітектурної форми, так статтею 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" визначено, що малі архітектурні форми є елементами (частинами) об`єктів благоустрою.Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством.Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника, об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил. Само по собі здійснене позивачем будівництво (створення) майна, не обгрунтовує можливості виникнення права власності на об`єкт з урахуванням вищезазначеного, тому із аналізу обставин справи судом не встановлено та позивачем не доведено належними та допустимими доказами виникнення у сторін права власності на тимчасову споруду торговельного призначення за відповідною адресою.

З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 5332,30 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-65, 88, 208, 212-214, 216, 223 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ) про поділ майна , що є спільною сумісною власністю задовольнити частково .

В порядку поділу майна , що є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнати за ОСОБА_3 , право особистої приватної власності на наступне майно:

- на 1/2 частину квартири за адресою; АДРЕСА_1 , яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.12.2011 р. на ім`я ОСОБА_4 , реєстраційний номер майна:6886179; номер запису про право власності:2764 в книзі: 19;

на 1/2 частину будівлі магазину за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.12.2016 р. на ім`я ОСОБА_4 , реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна: 215; номер відомостей про речове право : 18187891

на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0056 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :14:002:0028 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 215;

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) в рахунок грошової компенсації вартості 1/2 частини легкового автомобіля «VOLKSWAGEN», «TIGUAN», 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_4 у сумі 136185 (сто тридцять шість тисяч сто вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 5332 (п`ять тисяч триста тридцять дві) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Іван Олександрович Кононенко

10.07.2023