Провадження №: 2/336/104/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Нєдєльчевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

В С Т А Н О В И В:

09.08.2021 р. представник позивача звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що є співвласником квартири АДРЕСА_1 , разом з донькою ОСОБА_3 . Квартира розташована на сьомому поверсі, зазначеною квартирою позивач користується та постійно в ній проживає, разом з чоловіком ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 , квартира відповідача розташована на восьмому поверсі.

22.10.2019 р., в денний час, квартиру позивача було затоплено. Згідно з актом обстеження технічного стану квартири, складеним комісією ОСББ «Добробут ХХІ» від 22.10.2019 р., причиною затоплення було самостійне втручання до водопровідної мережі холодного водопостачання мешканців квартири АДРЕСА_3 , які зірвали трубу холодного водопостачання та спричинили її поломку. В результаті затоплення приміщення кухні квартири позивача зазнало ушкоджень.

Повторним актом обстеження квартири від 01.11.2019 р., проведеним комісією ОСББ «Добробуд ХХІ» було встановлено, що внаслідок протиправних дій відповідача, а саме залиття квартири, позивачу завдано майнову шкоду: в кухні площею 7,9 кв.м. на стелі обклеєної шпалерами, спостерігаються плями та патьоки по всій площі стелі; в кухні кахельна стінова плитка частково відстала від основи на стіні площею 4,5 кв.м.; в кухні зіпсовано покриття підлоги, яка застелена ліноліумом, залита водою, площею 5 м.кв., внутрішня сторона ліноліуму має біологічне ушкодження (грибок).

26.11.2019 р. квартиру було обстежено спеціалістом оцінювачем Запорізької товарної біржи «Гілея» ОСОБА_5 з метою визначення характеру пошкоджень та визначення розміру ринкового майнового збитку після затоплення 22.10.2019 р. та складено акт натурного огляду квартири.

Згідно висновку про розмір майнового матеріального збитку, нанесеного майну станом на 22.10.2019 р. в результаті затоплення квартири, складеному ЗТБ «Гілея», шкода становить 8826,56 грн.

Крім того, 06.01.2021 р. приблизно о 10.00 год. квартиру позивача було затоплено повторно.

Згідно з актом обстеження технічного стану квартири, складеним комісією ОСББ «Добробут ХХІ» від 06.01.2021 р., причиною затоплення стало халатне ставлення мешканців квартири АДРЕСА_3 , при користуванні водопроводом в ванній кімнаті квартири АДРЕСА_3 . В результаті затоплення квартира позивача зазнала ушкодження приміщень коридору, ванної кімнати.

Повторним актом обстеження квартири від 18.01.2021 р., проведеним комісією ОСББ «Добробут ХХІ» було встановлено, що внаслідок протиправних дій відповідача, а саме залиття квартири, позивачу було завдано таку майнову шкоду: в коридорі площею 7,4 м.кв. на стелі обклеєної шпалерами, спостерігаються плями та патьоки площею 1,5 м.кв. з частковим відставанням шпалер від основи площею 1 м.кв. стелі; в ванній кімнаті площею 2,7 м.кв. стеля має сліди зволоження, брудні плями площею 1,5 м.кв. біологічне ураження (грибок) площею 1,2 м.кв.; в ванній кімнаті площею 2,7 м.кв. кахельна стінова плитка частково відстала від основи, площею 1 м.кв.

28.02.2021 р. квартиру було остежено спеціалістом оцінювачем Запорізької товарної біржи «Гілея» ОСОБА_5 з метою визначення характеру повноважень та визначення розміру ринкового майнового збитку після затоплення 06.01.2021 р. та складено акт натурного огляду квартири.

Згідно висновку про розмір майнового матеріального збитку, нанесеного майну станом на 06.01.2021 р. в результаті затоплення квартири, складеному Запорізькою товарною біржою «Гілея», шкода становить 18 638,16 грн.

За проведення зазначеного дослідження позивачем було сплачено суб`єкту оціночної діяльності ЗТБ «Гілея» 1000 грн.

Неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладати додаткові зусилля для його нормалізації. В результаті залиття квартири, стан здоров`я позивача погіршився через перенесений нервовий струс, а так як вона має хронічне захворювання - гіпертонічну хворобу, то стала погано себе почувати і вимушена була звернутись за медичною допомогою.

Посилаючись на ст.ст.15, 16, 22, 23, 319, 383, 1166, 1167 ЦК України, представник позивача просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в результаті залиття квартири 22.10.2019 р. в розмірі 8826,56 грн.; матеріальну шкоду в результаті залиття квартири 06.01.2021 р. в розмірі 18 638,16 грн.; моральну шкоду в розмірі 20000 грн.; витрати на оплату оцінки майна в сумі 1000 грн. та судові витрати.

Ухвалою від 27 серпня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в загальному порядку на 29 вересня 2021 року.

29.09.2021 р. підготовче судове засідання відкладено на 16.11.2021 р. на підставі п.1 ч.2 ст.198, п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України.

16.11.2021 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 18.01.2022 р.

18.01.2022 р. розгляд справи відкладено на 15.02.2022 р. за клопотанням відповідача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України.

15.02.2022 р. розгляд справи відкладено на 08.04.2022 р. за клопотанням представника позивача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України.

08.04.2022 р. розгляд справи відкладено на 11.05.2022 р. за клопотанням представника позивача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України.

11.05.2022 р. розгляд справи відкладено на 29.06.2022 р. за клопотанням позивача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України.

29.06.2022 р. розгляд справи відкладено на 22.09.2022 р. за клопотанням позивача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України.

22.09.2022 р. розгляд справи відкладено на 09.12.2022 р. за клопотанням позивача.

09.12.2022 р. розгляд справи відкладено на 03.02.2023 р. через зайнятість судді в іншому провадженні.

03.02.2023 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 29.03.2023 р. для виклику свідків на підставі ч.2 ст.240 ЦПК України.

29.03.2023 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 18.04.2023 р. на підставі ч.1 ст.240, п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України за клопотанням представника позивача.

18.04.2023 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 29.05.2023 р. на підставі ч.1 ст.240, п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України за клопотанням представника позивача.

29.05.2023 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 18.07.2023 р. на підставі ч.1 ст.240, п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України за клопотанням представника відповідача.

18.07.2023 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 31.08.2023 р. у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

31.08.2023 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 26.09.2023 р. на підставі ч.2 ст.240 ЦПК України для виклику свідків.

26.09.2023 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 04.10.2023 р. на підставі ч.1 ст.240, п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України за клопотанням позивача.

04.10.2023 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 07.11.2023 р. за клопотанням представника позивача.

07.11.2023 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 24.11.2023 р. через перебування судді в нарадчій кімнаті.

24.11.2023 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 19.12.2023 р. перед судовими дебатами.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив (т.1 а.с.57-61).

Відповідач та її представник просили відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві (т.1 а.с.34-37).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.8,9).

ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 належить квартира АДРЕСА_2 (а.с.40).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст.317 ЦК України).

Ст.322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач, як співвласник житлового приміщення з якого сталося залиття квартири, несе відповідальність за завдані позивачу збитки.

З акту обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_1 , складеним 22.10.2019 р. комісією ОСББ «Добробут ХХІ», судом встановлено, що проведеним обстеженням технічного стану квартири АДРЕСА_4 за фактом залиття водою з вище розташованої квартири визначена причина затоплення, якою було самостійне втручання до водопровідної мережі холодного водопостачання мешканців квартири АДРЕСА_3 , які зірвали трубу холодного водопостачання та спричинили її поломку. При візальному обстеженні квартири АДРЕСА_4 встановлено: кухня площею 7,9 м.кв.: стеля обклеєна шпалерами - спостергається залиття на всій площі стелі; стіни викладені кахлем - спостергається залиття площею 4,5 м.кв. у вигляді патьоків; підлога застелена лінолеумом - покрита водою площею 5 м.кв. (т.1 а.с.6).

Згідно акту обстеження квартири АДРЕСА_4 від 01.11.2019 р., проведеним комісією ОСББ «Добробуд ХХІ», внаслідок залиття квартири, встановлено: в кухні площею 7,9 кв.м. на стелі обклеєної шпалерами, спостерігаються жовті плями від залиття площею 7 кв.м., відставання шпалер від основи площею 5 м.кв.; стіни викладені кахлем, спостерігаються відставання кахлю від стіни площею 4 м.кв.; підлога застелена ліноліумом, спостерігається враження грибком площею 2,2 м.кв. (т.1 а.с.6зв.).

26.11.2019 р. квартиру було обстежено спеціалістом оцінювачем Запорізької товарної біржи «Гілея» ОСОБА_5 з метою визначення характеру пошкоджень та визначення розміру ринкового майнового збитку після затоплення 22.10.2019 р. та складено акт натурного огляду квартири. Згідно висновку про розмір майнового матеріального збитку, нанесеного майну станом на 22.10.2019 р. в результаті затоплення квартири, складеному ЗТБ «Гілея», шкода становить 8826,56 грн. (т.1 а.с.15зв., 137-203).

Крім того, 06.01.2021 р. квартиру позивача було затоплено повторно.

Згідно з актом обстеження технічного стану квартири, складеним комісією ОСББ «Добробут ХХІ» від 06.01.2021 р., причиною затоплення стало халатне ставлення мешканців квартири АДРЕСА_3 , при користуванні водопроводом в ванній кімнаті квартири АДРЕСА_3 . В результаті затоплення квартира позивача зазнала ушкодження приміщень коридору, ванної кімнати (т.1 а.с.7).

Відповідно до акту обстеження квартири АДРЕСА_4 від 18.01.2021 р., проведеним комісією ОСББ «Добробут ХХІ» внаслідок залиття квартири виявлено:

коридор площею 7,4 м.кв.: стеля обклеєна шпалерами, спостерігаються жовті плями та патьоки площею 1,5 м.кв. з частковим відставанням шпалер від основи площею 1 м.кв.; стіни обклеєні шпалерами - спостерігаються жовті сліди залиття площею 1,4 м.кв. у вигляді плям та патьоків, з частковим відставанням шпалер від основи площею 2 м.кв.;

ванна кімната площею 2,7 м.кв.: на стелі встановлено пластик, при демонтажі пластика видно темні плями від залиття площею 1,5 м.кв., спостерігається враження грибком площею 1,2 м.кв. на стіні здувся кахель площею 1 м.кв. (а.с.7зв.).

Згідно актів обстеження від 22.10.2019 р. та від 06.01.2021 р., мешканці квартири АДРЕСА_3 з актами ознайомлюватись відмовились.

28.02.2021 р. квартиру було остежено спеціалістом оцінювачем Запорізької товарної біржи «Гілея» ОСОБА_5 з метою визначення характеру повноважень та визначення розміру ринкового майнового збитку після затоплення 06.01.2021 р. та складено акт натурного огляду квартири. Згідно висновку про розмір майнового матеріального збитку, нанесеного майну станом на 06.01.2021 р. в результаті затоплення квартири, складеному Запорізькою товарною біржою «Гілея», шкода становить 18 638,16 грн. (т.1 а.с.15, 65-136).

За проведення зазначеного дослідження позивачем було сплачено суб`єкту оціночної діяльності ЗТБ «Гілея» 1000 грн. (т.1 а.с.16).

Допитана судом свідок ОСОБА_9 повідомила, що вона є головою ОСББ « Добробут ХХІ». Підтвердила, що у 2019 р. та в 2021 р. приймала участь при складанні актів про залиття квартири АДРЕСА_4 . Згідно повідомлення сантехніка ОСОБА_10 причиною аварії в жовтні 2019 р. було самостійне втручання мешканців квартири АДРЕСА_3 до водопровідної мережі, в результаті чого було зірвано трубу холодного водопостачання. Причина залиття в січні 2021 р. була встановлена шляхом виключення інших причин, оскільки власники квартири АДРЕСА_3 членам комісії доступу до їх приміщення не надали. Вказала, що всі обставини, викладені в актах, відповідають дійсності.

Свідок ОСОБА_11 також підтвердила, що була членом комісії під час складання акту про залиття кваритири АДРЕСА_4 в жовтні 2019 р. Про причини залиття їй стало відомо зі слів сантехніка, а наслідки бачила особисто. ОСОБА_1 запрошувала їх до квартири, де по стінам текла вода, була залита підлога, предмети побуту.

Свідок ОСОБА_12 в суді пояснила, що вранці 06.01.2021 р. її запросила сусідка ОСОБА_2 та попрохала оглянути квартиру на предмет наявності витоку води. ОСОБА_2 пояснила, що їй зателефонувала голова ОСББ і повідомила про залиття квартири АДРЕСА_4 . Свідок оглядала приміщення квартири відповідача і може засвідчити, що в квартирі було сухо.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦІК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77 - 80 ЦПК України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина статті 76 ЦПК України).

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина 2 статті 76ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Досліджені судом докази, є належними, допустимим та у своїй сукупності доводять викладені у позові фактичні обставини та обґрунтованість позовних вимог.

Оставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України), а тому покази свідка ОСОБА_12 , за відсутності інших доказів сторони відповідача, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 Постанови Верховного суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76, передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4).

Згідно додатку № 4 Правил ЖКГ, акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) має містити відомості: про дату та місце його складання; склад комісії; адресу, за якою трапилось залиття; описуються подія та наслідки події (що залито, обсяги робіт, ушкодження); причина залиття; висновки та рекомендації комісії; відомості про особу, яка заподіяла шкоду; підписи членів комісії.

Крім того, з вказаним актом мають бути ознайомлені мешканці квартир.

Тобто, факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність. В такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи підписувати складений акт відмовилися та зазначити причини такої відмови.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подані позивачем акти слід вважати належним та допустимим доказом.

Розмір збитків, завданих позивачу залиттям її квартири визначено у звітах про оцінку майна.

Тому, позовні вимоги про стягнення майнової шкоди знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню на суму відповідно 8826,56 грн. та 18638,16 грн.

Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає і 1000 грн., яка була сплачена ОСОБА_1 ТБ «Гілея» за визначення майнового збитку (а.с.16).

Виіршуючи вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру у розмірі 20 000,00 грн.

Разом з тим, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення прав позивача, що потягнуло завдання позивачу моральних страждань, наявний причинний зв`язок між моральною шкодою і протиправним діянням відповідача та виною відповідача в її заподіянні, тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стосовно заявлених позовних вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що 20.03.2021 р. між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Логіновою В.В. укладено договір надання правової допомоги (а.с.17), на виконання умов якого позивач сплатила адвокату 2000 грн., про що надано квитанцію № 11 від 20.03.2021 р. (а.с.20).

04.10.2023 р. між ОСОБА_1 та адвокатом Ямою Д.М. було укладено договір про надання правничої допомоги і здійснення представництва № 501-ц-2023 (т.2 а.с.31, 32), на виконання умов якого позивач сплатила, згідно акту передачі-приймання послуг та квитанції б/н від 24.11.2023 р. 4000 грн. та згідно акту передачі-приймання передачі та квитанції б/н від 19.12.2023 р. 2000 грн. (т.2 а.42, 43), що разом складає 6000 грн.

Згідно п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Аналізуючи надані позивачем докази в обґрунтування понесених витрат на правову допомогу, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 8000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 211, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті залиття квартири 22.10.2019 р., 8 826,56 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті залиття квартири 06.01.2021 року, 18 638,16 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату оцінки майнового відшкодування в сумі 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 8000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 29 грудня 2023 року.

Суддя О.В.Дмитрюк