ЄУН № 201/7022/23
Провадження 2/201/2465/2023
УХВАЛА

Іменем України

19 червня 2023 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Покопцева Д.О., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними та усунення від спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла зазначена цивільна справа.

16.06.2023р. справу отримано в провадження відповідно проведеного авторозподілу.

Одночасно із поданням заяви подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- нежитлову будівлю літ. А за адресою в АДРЕСА_1 , право власності ня яку виникло на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 30.07.2003р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 ;

- домоволодіння загальною площею 136 кв.м., житлова площа 78,4 кв.м., розташований на земельній ділянці кадастровий номер :03:023:0040, розташований за адресою в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельну ділянка кадастровий номер :03:023:0040, площею 0,1 га за адресою в АДРЕСА_2 , цільове призначення - для обслуговування та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), 02.01, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- 2- кімнатну квартиру, загальною площею 35,7 кв.м., житлова 16,7, розташована за адресою в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер в реєстрі - 3654483;

шляхом заборони ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вчиняти будь-які дії у відношенні наступного майна:

- нежитлової будівлі Літ. А за адресою в АДРЕСА_1 , право власності ня яку виникло на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 30.07.2003р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 ;

- домоволодіння загальною площею 136 кв.м., житлова площа 78,4 кв.м., розташований на земельній ділянці кадастровий номер :03:023:0040, розташований за адресою в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- земельної ділянки кадастровий номер :03:023:0040, площею 0,1 га за адресою в АДРЕСА_2 , цільове призначення - для обслуговування та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), 02.01, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

шляхом заборони ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) вчиняти будь-які дії у відношенні 2- кімнатної квартири, загальною площею 35,7 кв.м., житлова 16,7, розташована за адресою в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер в реєстрі - 3654483.

На обґрунтування обрання саме цього заходу забезпечення позову, зазначає, що є спадкоємцем ОСОБА_4 , оскільки подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, а тому у випадку задоволення позовних вимог про визнання спірних правочинів недійсними матиме право на оформлення спадкового майна. В той же час, наявність права власності в ОСОБА_2 до моменту вирішення справи по суті надає останній можливість відчужити отримане спірне майно та позбавити позивача можливості набути таке майно в порядку спадкування.

Позивач вважає, що на 2- кімнатну квартиру, загальною площею 35,7 кв.м., житлова 16,7, розташована за адресою в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер в реєстрі - 3654483 також слід застосувати заборону для недопущення можливості укладати з приводу зазначеної квартири будь-яких угод до вирішення спору, позаяк звертається до суду із позовом визнання недійсними правочинів щодо розпорядження майном, яке належало його матері та яке входить до спадкової маси.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, розглянувши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 2 статті 150 визначено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006р., єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Також відповідно до пункту 20 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також, враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження будь-яким способом майна, яке належить відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб є видом забезпечення позову, передбаченими ст. 150 ЦПК України і відповідає предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого суд вважає можливим задовольнити заяву про забезпечення позову, в зв`язку з чим заборонити відповідачам розпоряджатися спірним нерухомим майном, оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа та між сторонами виник спір щодо вище зазначеного майна, що є предметом спору.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснень Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що існує реальна загроза невиконання судового рішення у випадку прийняття його на користь позивача, тому заявлені вимоги про забезпечення позову в частині заборони є обґрунтованими та співмірними позовним вимогам.

Підстав для застосування двох заходів забезпечення позову, про що просить позивач - заборону і арешт - суд не вбачає, позаяк заява про забезпечення позову мотивована недопущенням можливості укладати з приводу нерухомого майна, яка позивач вважає спадковим і претендує на нього як спадкоємець, будь-яких угод до вирішення спору, і таке розпорядження унеможливлене застосуванням заборони.

Інших підстав для накладення арешту на майно позивач не зазначив і суд не встановив.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними та усунення від спадкування - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вчиняти будь-які дії у відношенні наступного майна:

- Нежитлової будівлі Літ. А за адресою в АДРЕСА_1 , право власності ня яку виникло на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 30.07.2003р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 ;

- Домоволодіння загальною площею 136 кв.м., житлова площа 78,4 кв.м., розташований на земельній ділянці кадастровий номер :03:023:0040, розташований за адресою в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- Земельної ділянки кадастровий номер :03:023:0040, площею 0,1 га за адресою в АДРЕСА_2 , цільове призначення - для обслуговування та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), 02.01, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Заборонити ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) вчиняти будь-які дії у відношенні наступного майна:

- 2- кімнатної квартири, загальною площею 35,7 кв.м., житлова 16,7, розташована за адресою в АДРЕСА_3 , реєстраційний номер в реєстрі - 3654483.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, але може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В залежності від результатів вирішення спору по суті, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову діє у строки, встановлені ч.ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України.

Копії ухвали надіслати сторонам для відома та для виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання, як виконавчого листа, три роки.

Позивач: ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області від 26.03.2001р., ІПН НОМЕР_5 місце реєстрації: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , паспорт № НОМЕР_6 , запис №109, РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання згідно позову: АДРЕСА_5 , адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач: ОСОБА_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_7 , виданий органом 1216 від 12.08.2019р., запис №300, РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання згідно позову: АДРЕСА_6 .

Суддя: Д.О. Покопцева