САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1108/23
Провадження №2/726/197/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі Попович Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-суд

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому вказує, що 23.07.2022 року у м.Чернівці по вул. Хотинська, 68, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «NISSAN LIAF», д.н.з. НОМЕР_1 , допустила наїзд на т/з «HONDA ACCORD», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортний засіб «MERCEDES-BENZ GLE 300D», д.н.з. НОМЕР_3 , наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці ОСОБА_2 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, власнику транспортного засобу ОСОБА_4 було завдано значної майнової шкоди. Право звернення до суду та відшкодуванням шкоди було делеговано позивачу згідно Довіреності.

Для встановлення суми завданої майнової шкоди, 04 серпня 2022 року, довірена особа власника звернувся із заявою про проведення автотоварознавчої експертизи до судового експерта Павлишина Ярослава Дмитровича. При проведення вищевказаного експертного автотоварознавчого дослідження був присутній представник страховика.

Згідно висновку експерта №55-08-22 від 11.08.2022 р. матеріальний збиток складає 98087,61 грн.

Вказує, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент ДТП, була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ЕР- 206743771.

Стороною позивача здійснювалося досудове врегулювання спору шляхом звернення до ПрАТ «СК «КНЯЖА» із заявою про страхове відшкодування, однак відповідач не задовольнив заяву в повному обсязі. Задоволено було до виплати тільки 42978,96 гривень.

Отже, позивачу, належить право на відшкодування майнової шкоди у повному обсязі за рахунок страховика (страхової компанії) винної особи, а тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду за пошкодження транспортного засобу у розмірі 55108,65 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч сто вісім гривень шістдесят п`ять копійок) та 5500 грн. (п`ять тисяч п`ятсот гривень) витрати на проведення експертизи.

Представник ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа воєнна іншуранс груп» надіслала до суду письмові пояснення в яких вказує, що страховик, за договором страхування, відшкодовує шкоду, яка визначена та оцінена в порядку встановленому законом. При цьому, особі відшкодовуються витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку встановленому законом. Окрім того, згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку складеного на замовлення страховика, вартість матеріального збитку склала 45766,18 гривень та ці кошти були виплачені позивачу. Таким чином, виплата страхового відшкодування свідчить про виконання страховиком свого зобов`язання. Просить врахувати дані пояснення при вирішенні спору.

В судове засідання позивач та його представник не зявились, однак надіслали до суду заяву з проханням справу розглянути без їхньої участі, позовні вимоги просили задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не зявився, проте належним чином повідомлений про дату та час розгляду цивільної справи. У відзиві на позовну заяву просили суд відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 та розглянути справу без представника відповідача.

Суд, вивчивши позовну заяву, встановивши належність, допустимість та достовірність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що власником автомобіля «HONDA ACCORD», д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_4 . Останній у свою чергу, уповноважив ОСОБА_1 від свого імені здійснювати відношення до всіх суб`єктів з метою встановлення обставин ДТП та їх наслідків, пред`явлення цивільно-правових претензій, які з цього випливають та отримання відшкодування матеріальної та моральної шкоди у цивільних справах.

Встановлено, що 23.07.2022 о 14 год. 40 хв. у м.Чернівці по вул. Хотинська, 68, керуючи транспортним засобом «NISSAN LIAF», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 не вибрала безпечну швидкість руху, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого допустила наїзд на т/з «HONDA ACCORD», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та транспортний засіб «MERCEDES-BENZ GLE 300D», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Потерпілих немає.

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 09.08.2022 року ОСОБА_2 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Врезультаті вчинення водієм ОСОБА_2 даної дорожньо-транспортної пригоди власнику транспортного засобу ОСОБА_4 було завдано матеріальних збитків у звязку із пошкодженням його транспортного засобу.

Як встановлено із витягу з онлайн-сервісу перевірки полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент ДТП, була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ЕР- 206743771, страховиком є Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп. Ліміт страхового відшкодування становить 130 000,00 гривень, франшиза відсутня.

З метою визначення розміру майнової шкоди, позивач звернувся із заявою про проведення автотоварознавчої експертизи до судового експерта Павлишина Ярослава Дмитровича.

До проведення експертизи було залучено також представника страховика, який був присутній при огляді пошкодженого автомобіля.

Згідно висновку експерта №55-08-22 від 11.08.2022 р. матеріальний збиток, з урахуванням коофіцієнту фізичного зносу, складає 98087,61 грн.

У подальшому а саме 29.08.2022 року, позивач звернувся до ПрАТ «СК «КНЯЖА» із заявою про страхове відшкодування у якому просив компенсувати йому завдану майнову шкоду у розмірі 98087,61 гривень, а також витрати на проведення експертизи в розмірі 5500,00 гривень.

12.09.2022 року позивачу, на його картковий рахунок, було перераховано 42 978,69 гривень, у якості страхового відшкодування.

Разом із тим, відповідачем надано акт огляду транспортного засобу від 26.07.2022 року, згідно якого, представником страховика було оглянуто транспортний засіб, описано його пошкодження.

На замовлення страховика, ФОП ОСОБА_6 було складено звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «HONDA ACCORD», д.н.з. НОМЕР_2 , яка складає 45766,18 гривень.

Згідно п 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Згідно зі ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зобов`язання з відшкодування шкоди - це такі цивільно-правові зобов`язання, в яких потерпіла сторона має право вимагати від заподіювача шкоди повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків.

Згідно статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) (далі Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року (справа № 147/66/17) послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-ІУ у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17).

Статтею 36 Закону встановлено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Статтею 34 Закону визначено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Варто вказати, що датою оцінки, за звітом, складеного ФОП ОСОБА_6 на замовлення ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», вказано 23.07.2022 року. Вихідний номер 2344 оцінки датується 05.09.2022 року.

Разом із тим, суд ставить під сумнів достовірність дати оцінки за вказаним звітом, позаяк огляд транспортного засобу представником страховика було проведено тільки 26.07.2022 року, тобто через три дні після заявленої суб`єктом оціночної діяльності дати проведення оцінки.

Натомість, на замовлення ОСОБА_7 (особи, яка керувала автомобілем автомобіля «HONDA ACCORD», д.н.з. НОМЕР_2 у момент ДТП) було надано висновок експерта № 55-08-22 від 11.08.2022 року. Згідно зазначеного висновку експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля «HONDA ACCORD», з врахуванням коофіцієнту фізичного зносу, складає 98087,61 грн.

Варто зауважити, що при огляді вказаного автомобіля була присутня доручена особа власника ТЗ, директор СТО а також представник ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ». Огляд проведено на території ТДВ «Буковина-авто», СТО філіалу «Садгора автом» по вул. Ярослава Мудрого, 30 у м. Чернівці.

Саме на підставі вказаного висновку експерта, проти якого не заперечував представник відповідача, позивач звернувся до страховика із заявою про страхове відшкодування.

Натомість у подальшому, страховик, не повідомивши про це позивача, замовив звіт про визначення матеріального збитку. Такий звіт датований 23.07.2022 р., що не є достовірною датою, оскільки огляд автомобіля представником страховика було здійснено тільки 26.07.2022 року. Визначення обсягу відновлювальних робіт, необхідних для цього запчастин та метеріалів проводилось на підставі протоколу огляду спеціалістом СК «Княжа» та фото додатками. Таким чином, субєкт оціночної діяльності безпосередньо не ознайомлювався із об`єктом дослідження. При цьому вказаний звіт не містить пояснень щодо відсутності у оцінювача можливості особистого огляду транспортного засобу.

Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). Зазначений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року по справі №753/21177/16-ц, від 30 червня 2020 року по справі №200/12295/17, від 03 червня 2021 року по справі №461/2217/19.

Оцінка майна має здійснюватися з урахуванням Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440, яким визначено загальні засади. Відповідно до п.51 Національного стандарту №1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби). Разом із цим, відповідно до п.56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення тощо. Отже, виходячи з наведених норм, підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього. Наведений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07 квітня 2021 року по справі №753/3055/18, від 19 травня 2021 року по справі №523/17998/17.

У випадку, якщо ж звіт про оцінку транспортного засобу складений взагалі без його огляду, такий звіт є не належним доказом у справі (п.45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі №752/16797/14-ц).

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що матеріали цивільної справи містять суперечливі один одному докази, які визначають розмір відновлювального ремонту автомобіля позивача, а отже і розмір страхового відшкодування, яке мало бути сплачено відповідачем позивачу, що зумовлює необхідність оцінки судом таких доказів на предмет їх належності, допустимості та достатності для вирішення справи по суті. Здійснюючи таку оцінку, суд приходить до висновку про необхідність покладення в основу розрахунку страхового відшкодування саме експертний висновку, проведеного на замовлення позивача, ґрунтуючи свою правову позицію на наступному.

Так, дії страховика щодо визначення розміру страхового відшкодування регулюються в тому числі і положеннями ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно яких у страховика є обов`язок протягом десяти робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Такий працівник брав участь при огляді пошкодженого транспортного засобу, не заперечував проти результатів огляду та обставин, встановлених в його ході. За таких умов, складений на замовлення потерпілого експертний висновок стає обов`язковим для страховика при розрахунку останнім суми страхового відшкодування.

Викладені обставини є цілком самодостатньою та правомірною підставою для оцінки судом означеного висновку експерта як належного та допустимого доказу розміру завданої позивачу внаслідок ДТП майнової шкоди, а отже і достатньою та законною підставою для покладення в основу розрахунку страхового відшкодування саме такого висновку експерта, а не складеного пізніше на замовлення відповідача звіту про оцінку вартості (розміру) збитків. Більше того, означений звіт не може бути прийнятий судом до уваги як належний доказ, оскільки він складений на підставі відомостей протоколу огляду транспортного засобу, який (протокол) було складено аварійним комісаром, а не оцінювачем, який складав звіт. При цьому, сам звіт в порушення вимог п.56 Національного стандарту №1 не містить пояснень щодо неможливості особистого огляду оцінювачем пошкодженого авто позивача та необхідність використання протоколу огляду, складеного іншою особою. Натомість, висновок експерта, який суд приймає до уваги як належний доказ, вказаних недоліків не містить.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дійсний розмір страхового відшкодування мав розраховуватись відповідачем на підставі вищевказаного висновку експерта, складеного на замовлення позивача, та становити 98087,61 гривень.

Натомість, відповідачем неправомірно покладено в основу розрахунку страхового відшкодування звіт про оцінку вартості (розміру) збитків та виплачено позивачу суму страхового відшкодування лише в розмірі 42978,96 гривень. Відтак, сума недоплати страхового відшкодування становить 55108,65 гривень і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі, як заявлено у позові.

Що стосується відшкодування витрат на проведення робіт із оцінки вартості матеріальних збитків у розмірі 6500,00 гривень, варто вказати про наступне.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, тобто ті, які б він не ніс у разі, якби майно не було пошкоджене.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 55-08-22 від 11.08.2022 року, виданого, ФОП ОСОБА_8 , вартість проведення товарознавчої експертизи становить становить 6500,00 гривень.

Дані витрати відносяться до реальних збитків, оскільки понесені позивачем безпосередньо у зв`язку із пошкодженням майна та не мали б місце, якби майно не було пошкоджене, є витратами, які необхідні для відновлення порушених прав позивача, а тому також підлягають стягненню із відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 22, 1187, 1194, 999, 1192, 1172, 1166 ЦК України, ст.ст. 22, 9, 36, 29, 28, 41, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути із ПрАТ "Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп", , 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання якого зареєстровано у АДРЕСА_1 , матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 55108,65 гривень та витрати на проведення експертизи у розмірі 6500,00 гривень.

Стягнути з ПрАТ "Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на користь ОСОБА_1 сплачений ним при поданні позову судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук