Справа № 364/251/23
Провадження № 2/364/98/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023 , суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

ознайомившись з позовною заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» ( , адреса: Україна, 03087, місто Київ, вулиця Єреванська, будинок 1, адреса для листування: вул. Січових Стрільців, 10 Б, місто Київ, 04053, № тел. +24)

представник позивача: Слісаренко Людмила Леонідівна ( діє на підставі довіреності № 444, адреса: проспект Перемоги, 44, м. Чернігів, 14017, № тел. НОМЕР_1 , е-пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , № тел. НОМЕР_3 )

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

До Володарського районного суду Київської області 20.04.2023 надійшла вказана позовна заява, у якій позивач зазначає, що 22.01.2021 ОСОБА_1 шляхом подання заяви - договору №2021/1_С/028-000261(договір карткового рахунку) уклала договір про приєднання до правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» № 2021/ОВР/028-000113. Відповідачці було відкрито картковий рахунок та субрахунок за програмою кредитування: «Еко-кредитка», на якому встановлено орієнтована сума кредиту 10000,00 грн, можливу суму кредиту-0,00 грн - 30000,00 грн, відсоткова ставка 42,00% річних, відсоткова ставка на прострочену заборгованість 48,00 %; комісія за видачу кредиту - 2,99%, строк кредитування 12 місяців.

Позивач зобов`язання за договором виконав, відповідачка в свою чергу належним чином не виконує зобов`язання. Станом на 24.01.2023 утворилася кредитна заборгованість: по кредиту прострочена - 9971,27 грн; по процентам поточна- 197,23 грн; по процентам прострочена - 3313,80 грн, загальна сума - 13482,30 грн.

Позивач, посилаючись на обставини викладенні у позові та на ст.ст. 11, 15-16, 509, 525, 530, 610-612, 625, 629, 631, 633, 634, 641, 644, 1046-1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 12, 27, 28, 43, 49, 76, 141, 187, 274-279 ЦПК України, просить суд:

-стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 13482,30 гривень,

-стягнути з відповідача судові витрати у розмірі сплаченого судового збору 2684,00 гривень.

Ухвалою про відкриття провадження у позивача судом були витребувані письмові докази, а саме: витребувати від позивача та зобов`язати його надати для дослідження судом оригінали документів, які містяться у кредитній справі відповідача ( електронні докази, що відповідають вимогам чинного законодавства), а саме: оригінал кредитного договору та договору позики (заяву про приєднання ), додаткові угоди до них, документи щодо погодження на надання кредиту: кредитний висновок та додатки до нього; умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та тарифами банку, зі згодою відповідача про те, що ці документи становлять договір про надання банківських послуг; виписки по картковому рахунку про отримання саме відповідачем платіжної картки, що надає доступ до кредитних коштів, витяг основних умов надання кредиту; розпорядження про надання кредиту; матеріали щодо поточної роботи з клієнтом; фінансову бухгалтерську звітність позичальника; картку кредитної справи встановленого зразка в якій міститься загальна інформація про позичальника і т.п.; контрольні документи (інформація щодо моніторингу кредиту): картку контролю виконання позичальником умов кредитного договору; документація з бухгалтерського обліку кредиту та процентів: розпорядження на відкриття кредитного рахунку та рахунку нарахованих процентів, позабалансових рахунків для обліку кредитних зобов`язань, забезпечення, про зміни умов кредитного договору ; виписки з кредитного рахунка; розрахунки заборгованості по кредиту, процентів, комісійних, штрафних санкцій; статистичну та бухгалтерську звітність; розшифровку дебіторської, кредиторської заборгованості; довідку про рух грошових коштів за рахунком; звіт про фінансові результати ( первинні документи та виписки з особових рахунків клієнта банку, які підтверджують існування певних банківських операцій, нарахування позичальнику кредитних коштів, боргу по основній сумі кредиту та процентам) тощо.

Роз`яснено позивачу наслідки ненадання доказів, витребуваних судом, передбачені п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Ознайомившись з матеріалами справи, суддя встановила, що позивач не виконав вимоги суду викладені в ухвалі від 28.04.2023 та не надав оригіналів документів.

Статтею 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 10 лютого 2021 року (справа №9901/335/20, провадження № 11-361заі20), звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 22 травня 2003 року № «Про електронні документи та електронний документообіг» у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Матеріальний носій - лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Усі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та його представниця отримали ухвалу про відкриття провадження та витребування письмових доказів 02.05.2023 та 04.05.2023.

Станом на 06.07.2023 витребувані судом докази позивачем надані не були.

Одночасно слід вказати, що судом позивачу було надано достатньо часу для виконання ухвали якою суд витребував відповідні письмові (електронні) докази. Так, суд відкрив провадження у справі 28.04.2023. Ухвалу суду позивачі отримали вчасно. Витребувані судом письмові (електроні) докази позивачу слід було надати за п`ять днів до 06.06.2023. Однак позивач не виконав ухвалу від 28.04.2023 , що і стало підставою для відкладення судового розгляду на 06.07.2023, але навіть станом на зараз ухвала не виконана та письмові (електронні) докази суду не надані.

Згідно вимог ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Отже, для вирішення даного спору та прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, не надання позивачем належних письмових доказів, унеможливлює встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а відтак в силу наведених вище положень статті 257 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Одночасно слід роз`яснити позивачу положення ч. 2 ст. 257 ЦПК України, зокрема, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Враховуючи викладене, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Залишити без розгляду позовну заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Роз`яснити позивачу його право , після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г. Л. Моргун