печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Григоренко І.В.,,

при секретарі судового засідання - Андрієнко І.І.,,

за участю:

представника заявника: не з`явився,

представника банку: не з`явився,

особи, щодо якої вимагається

розкриття банківської таємниці

не з`явився,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, за участю особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, ОСОБА_1 , обслуговуючого банку - Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області (далі - заявник, ГУ ДПС у Запорізькій області), заінтересовані особи: ОСОБА_1 (далі - особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, ОСОБА_1 ), Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - обслуговуючий банк; АТ КБ «Приватбанк»), звернулося до Печерського районного суд м. Києва із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, в якій просить суд зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» надати інформацію, що містить банківську таємницю щодо ОСОБА_1 шляхом надання у паперовому або електронному вигляді інформації про рух грошових коштів по розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 за період часу з 01.01.2017 року по 09.01.2020 року, який належить ОСОБА_1 , із зазначенням контрагентів, дат проведення операцій, сум та призначень платежів, найменувань, кодів ЄДРПОУ.

В обґрунтування заяви ГУ ДПС у Запорізькій області зазначає, що ГУ ДПС у Запорізькій області отримано відомості від державного реєстратора про припинення з 09.01.2020 року підприємницької діяльності платника податків ОСОБА_1 . Відповідно до наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 05.05.2023 року № 659-п на підставі вимог п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п. п. 78.1.1, 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, п. 52-2 та п. 69.2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі - ПК України) від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами), п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (зі змінами), призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 з 09.05.2023 року тривалістю 5 робочих днів, за період діяльності з 06.06.2018 року по 09.01.2020 року з метою перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства та з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Для вручення наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 05.05.2023 року № 659-п та пред`явлення направлень на перевірку від 08.05.2023 року № № 952, 952 було здійснено вихід за податковою адресою платника податків, а саме: АДРЕСА_1 та встановлено факт неможливості проведення позапланової виїзної перевірки у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 за податковою адресою, про що складено акт від 10.05.2013 року № 479/08-01-24-06/ про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків - фізичної особи за податковою адресою. Зазначена інформація була передана до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області та направлено запит про встановлення місцезнаходження платника податків. Крім того, на адресу ОСОБА_1 було направлено запит від 08.05.2023 року № 17640/6/08-01-24-06-03 про надання інформації та документального підтвердження, який залишився без реагування. Відповідно до інформаційних даних АІС «Податковий блок» платник податків - фізична особа ОСОБА_1 для проведення розрахунків використовував наступний банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк». Для реалізації повноважень податкового органу щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків, з метою здійснення контролю за додержанням податкового, валютного та іншого законодавства, ГУ ДПС у Запорізькій області просить розкрити щодо ОСОБА_1 інформацію, яка містить банківську таємницю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2023 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2023 року в порядку окремого провадження відкрито провадження у цивільній справі за Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, за участю особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, ОСОБА_1 , обслуговуючого банку - Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, та судове засідання призначено на 26.09.2023 року.

26.09.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника ГУ ДПС у Запорізькій області Стародумової А.С. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій остання зазначила, що заяву підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.09.2023 року у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 08.11.2023 року.

08.11.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника ГУ ДПС у Запорізькій області Стародумової А.С. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій остання зазначила, що заяву підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

В судове засідання 08.11.2023 року учасники судового процесу не з`явились, про дату, час і місце цього засідання повідомлені належним чином, в тому числі, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України, причини неявки невідомі. Представник заявника у заяві від 26.09.2023 року просив розглядати справу за його відсутності.

Як визначено у ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності учасників судового процесу.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 06.06.2018 року по 09.01.2020 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 23 - 24).

Наказом ГУ ДПС у Запорізькій області від 05.05.2023 року № 659-п на підставі вимог п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п. п. 78.1.1, 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, п. 52-2 та п. 69.2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі - ПК України) від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами), п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (зі змінами), призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 з 09.05.2023 року тривалістю 5 робочих днів, за період діяльності з 06.06.2018 року по 09.01.2020 року з метою перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства та з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а. с. 22).

Для вручення наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 05.05.2023 року № 659-п та пред`явлення направлень на перевірку від 08.05.2023 року № № 952, 952, 10.05.2023 року було здійснено вихід за податковою адресою ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , проте за вказаною адресою місцезнаходження останнього не встановлено.

10.05.2023 року за № 479/08-01-24-06/ ГУ ДПС у Запорізькій області складено акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків - фізичної особи за податковою адресою (а. с. 21).

Для встановлення місцезнаходження платника податків ГУ ДПС у Запорізькій області направлено запит № 4002/5/08-01-24-06 до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області про встановлення місцезнаходження платника податків за податковою адресою (а. с. 18).

10.05.2023 року за № 17914/6/08-01-24-06-03 ГУ ДПС у Запорізькій області направлено запит до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про надання відомостей щодо реєстрації місця проживання та інших персональних даних, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі щодо ОСОБА_1 (а. с. 15).

На адресу ОСОБА_1 було направлено запит від 08.05.2023 № 17640/6/08-01-24-06-03 про надання інформації та документального підтвердження (а. с. 23 - 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Згідно ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.

Порядок розкриття банківської таємниці визначений ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по-друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним.

З аналізу зазначеної правової норми слідує, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Відповідно до п. 5 глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 року № 267, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 03.08.2006 року за № 935/12809, банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду.

Як визначено у пп. 1 п. 11.18 Розділу XІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року № 1588 (далі - Порядок № 1588), зняття з обліку самозайнятих фізичних осіб як платників податків у контролюючих органах здійснюється у такому порядку: підставою для зняття фізичної особи - підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням, або за судовим рішенням, або у разі її смерті, або оголошення її померлою, або визнання її безвісно відсутньою. Дата зняття з обліку фізичної особи - підприємця відповідає даті отримання відомостей про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Дані про зняття з обліку платника податків фіксуються в журналі за формою № 6-ОПП. Номер зняття з обліку відповідає номеру відповідного запису в журналі за формою № 6-ОПП. Дані про зняття з обліку фізичної особи - підприємця передаються контролюючим органом за основним місцем обліку такого платника податків до Єдиного державного реєстру із зазначенням: дати та номера запису про зняття з обліку, назви та ідентифікаційного коду контролюючого органу, у якому платника податків знято з обліку.

Згідно пп. 5 та пп. 6 п. 11.18 Розділу XІ Порядку № 1588, врегулювання питань погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності) здійснюється у порядку, визначеному Податковим кодексом України; після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності. Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, в установлені строки подати відповідному контролюючому органу декларацію за останній базовий податковий (звітний) період, в якій відображаються виключно доходи від проведення підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями пп. пп. 19-1.1.1, 19-1.1.2 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи виконують, зокрема, такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Як визначено у пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають правопроводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Аналогічне положення закріплене у п. 75.1. ст. 75 ПК України, відповідно до якого, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.5-1, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п. 73.4 ст. 73 ПК України, інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду.

Згідно п. 81.1. ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у пункті 12 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» № 10 від 30.09.2011 року, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 року у справі № 752/19172/18 та від 28.05.2020 року у справі № 761/13288/19.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що ГУ ДПС у Запорізькій області направляло копію наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки та направлення на перевірку у передбачений чинним законодавством спосіб.

Так, заявником не надано достатніх доказів про вчинення всіх необхідних дій, для встановлення місцезнаходження платника податків.

Наявні в матеріалах справи запити ГУ ДПС у Запорізькій області до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області за № 4002/5/08-01-24-06 про встановлення місцезнаходження платника податків за податковою адресою та до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради за № 17914/6/08-01-24-06-03, без відповідей на них, також не свідчать про відсутність ОСОБА_1 за податковою адресою.

За таких обставин суд вважає, що ГУ ДПС у Запорізькій області не вжито передбачених чинним законодавством способів реагування щодо ОСОБА_1 та не надано доказів на підтвердження неможливості вжити такі дії відповідно до способів реагування.

Пунктами 4, 5 ст. 348 ЦПК України встановлено, що заява про розкриття банківської таємниці має містити, поміж іншого, обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

Відповідно до ч. 2 ст. 350 ЦПК України, якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав та повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява ГУ ДПС у Запорізькій області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 19-1, 20, 73, 75, 77, 81 Податкового кодексу України, ст. 1076 Цивільного кодексу України, ст. ст. 60, 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. ст. 2, 4, 19, 23, 76-81, 95, 263-265, 268, 272, 293, 294, 348, 349, 350, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені заяви Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, за участю особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, ОСОБА_1 , обслуговуючого банку - Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене особою, щодо якої банк розкриває банківську таємницю, або заявником у п`ятиденний строк шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду.

Копії рішення направити банку, що обслуговує юридичну або фізичну особу, та заявнику.

Повний текст судового рішення складено та підписано 08.11.2023 року.

Суддя: І.В. Григоренко