Справа №461/2607/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого - судді Радченко В.Є.

за участю секретаря судового засідання Бобика Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Старий Львів» (адреса: 79008, м.Львів, вул.Сербська, 15, ) до ОСОБА_1 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,

встановив:

Львівське комунальне підприємство «Старий Львів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на користь Львівського комунального підприємства «Старий Львів» заборгованість по оплаті житлово-комунального послуг у сумі 5377,66 грн. та суму понесених позивачем витрат на оплату судового збору в розмірі 2684 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликаються на те, що ОСОБА_1. є власником квартири АДРЕСА_1 . Вказані послуги надаються позивачем на підставі п.1 ухвали Львівської міської ради №4035 від 11.10.2018 «Про врегулювання питання управління багатоквартирними будинками та їх обслуговування у м.Львові», згідно якого львівські комунальні підприємства, предметом діяльності яких є надання послуг з утримання будинками та їх обслуговування, залишаються виконавцями житлово-комунальних послуг у житлових будинках м.Львова, які перебували на балансовому обліку цих підприємств до часу прийняття рішення власниками квартири та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків про форму управління багатоквартирним будинком або створення співвласників багатоквартирного будинку. Співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 станом на час подання даного позову, в передбаченому Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» не прийнято рішення про форму управління багатоквартирим будинком або створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, а тому послуги з обслуговування вищевказаним будинком надаються позивачем без укладення договору. Однак, відповідач оплату житлово-комунальних послуг не здійснював, внаслідок чого за період з січня 2022 року по лютий 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 5377,66 грн. З огляду на наведене, позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 24.04.2023 року було відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явилася. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення повідомлення на офіційну електронну адресу. Подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача в якій позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Належним чином направлялось повідомлення про день, час та місце розгляду справи. Конверт з вмістом судової повістки повернувся до суду із зазначенням причини: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, відповідач, в силу п.4 ч.8 ст.128, ч.9 ст.130 ЦПК України, вважається належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи до суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вважає за можливе слухати справу у відсутності представника позивача та відповідача, які належним чином повідомлені про судове засідання, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з розрахунком заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 виникла заборгованість за надані послуги ЛКП «Старий Львів» з утримання будинку та прибудинкової території за період з січня 2020 року по лютий 2023 року у розмірі 5377,66 грн.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою закону визначено також способи захисту цивільних прав та інтересів та визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Зокрема, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує.

Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

В силу п. 5 ч.2 ст.7, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/ тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, така оплата здійснюється щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний виконувати рішення зборів співвласників будинку, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги (п. п. 5, 10 ч.1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Згідно з ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пункт 13 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначає, що споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач;

Пункт 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначає, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст. 509 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.76,81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно розрахунку заборгованості від 23.03.2023 року у ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_3 наявна заборгованість за послуги утримання будинку та прибудинкової території за період січня 2020 року по лютий 2023 року в розмірі 5377 грн. 66 коп.

Тому суд вважає, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню вищезазначена заборгованість в розмірі 5377,66 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов Львівського комунального підприємства «Старий Львів» про стягнення заборгованості слід задоволити повністю та необхідно стягнути з відповідача заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території за період з січня 2020 року по лютий 2023 року в сумі 5377 грн. 66 коп.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в сумі 2684 грн.

вирішив:

Позовні вимоги Львівського комунального підприємства «Старий Львів» (адреса: 79008, м.Львів, вул.Сербська, 15, ) до ОСОБА_1 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Львівського комунального підприємства «Старий Львів» (адреса: 79008, м.Львів, вул.Сербська, 15, ) заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 5377 гривень 66 копійок.

Стягнути ОСОБА_1 ( адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Львівського комунального підприємства «Старий Львів» (адреса: 79008, м.Львів, вул.Сербська, 15, ) 2684 грн. - витрат на сплату судового збору.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи,а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Є.Радченко