Єдиний унікальний номер 722/977/23
Номер провадження 2/722/201/23
У Х В А Л А

05 липня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря судових засідань Сімак О.І.

з участю:

позивача ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2

та відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами та звільнення від сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

14.06.2023 року відповідачка ОСОБА_3 звернулася до суду із письмовою заявою про закриття провадження у даній цивільній справі в частині заявлених позовних вимог з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

На обгрунтування заяви відповідачка посилалася на те, що з квітня 2023 року їх неповнолітній син за власним бажанням змінив своє місце проживання та на даний час зареєстрований та постійно проживає разом з позивачем за місцем його проживання.

Крім цього, вказувала на те, що 14.06.2023 року нею подано до ДВС заяву про припинення нарахування та стягнення аліментів з позивача з 01.04.2023 року, однак після сплати ним заборгованості за аліментами, яка виникла до 01.04.2023 року.

З наведених підстав просила закрити провадження у справі в частині заявлених позовних вимог про звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами в сумі 15598,01 грн. та в частині звільнення позивача від подальшої сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина за період після 01.04.2023 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечували щодо поданої заяви та просили у її задоволенні відмовити, оскільки вважають, що закриття справи в частині заявлених позовних вимог з підстав, зазначених відповідачкою, є неможливим, так як згідно ст.197 СК України та ч.4 ст.273 ЦПК України вказане звільнення відбувається лише на підставі рішення суду. Крім цього вважають, що сам факт відізвання відповідачкою виконавчого листа не свідчить про звільнення позивача від їх сплати, оскільки через деякий час відповідачка не позбавлена можливості повторно звернути даний виконавчий лист до виконання в ДВС.

З огляду на положення ст.197 СК України та ч.4 ст.273 ЦПК України, відповідно до яких як звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами, так і звільнення його від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, може мати місце лише на підставі рішення суду, а також враховуючи те, що позивач на даний час в повному обсязі підтримує заявлені ним позовні вимоги, суд вважає, що на даний час між сторонами існує в цій частині цивільно-правовий спір, а тому доводи викладені відповідачкою у поданій заяві є необгрнутованими.

Крім цього, суд вважає, що факт звернення відповідачки до органу ДВС про припинення нарахування та стягнення аліментів з позивача на її користь на утримання неповнолітнього сина, починаючи з 01.04.2023 року, однак після сплати ним заборгованості за аліментами, яка виникла до 01.04.2023 року, не свідчить про звільнення позивача від їх сплати, оскільки за вказаних обставин відповідачка не позбавлена можливості повторно пред?явити відповідний виконавчий лист до виконання в орган ДВС.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви відповідачки про закриття справи в частині заявлених позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.222 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_3 про закриття провадження у цивільній справі в частині заявлених позовних вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В.Унгурян