441/648/23 2/441/348/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03.07.2023 Городоцьким районний суд Львівської області у складі:

головуючої, судді - Ференц О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Городок за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

22.03.2023 представниця позивачки подала до Городоцького районного суду Львівської області позовну заяву до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 43285 грн. 14 коп.. Позов подано з тих підстав, що на виконанні у Яворівському відділі ДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУМЮ (м. Львів) знаходиться виконавчий лист № 466/7650/20 від 19.01.2021 про стягнення щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1400 грн., сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1300 грн. та доньки ОСОБА_6 у розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з 03.04.2020 і до досягнення кожним із дітей повноліття. У 2022 позивачка змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 . Станом на 01.03.2023 загальна сума заборгованості зі сплати аліментів становить 43285 грн. 14 коп.

Вказувала, що згідно з правовою позицією ВП ВС, викладеною у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів на конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Таким чином розмір пені по аліментах з 28.11.2021 по 01.03.2023 становить 106945 грн., при цьому згідно ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України сума пені не може бути більшою ніж 100 % заборгованості по аліментах на дитину, тобто у даному випадку не більше 43285 грн. 14 коп..

Позивачка та її представниця в судове засідання не з`явилися, від представниці позивачки надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують.

08.05.2023 від відповідача надійшли пояснення у справі, згідно з якими станом на 05.05.2023 у нього відсутня заборгованість зі сплати аліментів. Він ніколи не відмовлявся сплачувати такі, але коли були спроби перерахувати кошти на рахунок позивачки, виникали технічні проблеми, про що він неодноразово говорив державному виконавцю Кіт П .. Останній сказав йому робити перекази під розписку, яку мала надавати ОСОБА_1 .. Вказане може підтвердити і сам Кіт П. , оскільки також пробував перерахувати кошти на вказаний позивачкою рахунок і мав з цим проблеми. Усі перекази аліментів він виконував через МЮУ. Усіх чеків він не зберіг, але з наявних у нього вбачається, що аліменти він платив. Проти стягнення з нього витрат на правову допомогу заперечує.

03.07.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому викладені аналогічні заперечення проти позову, що й у письмовому клопотанні від 08.05.2023. Додатково відповідач вказує на те, що п.22 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 визначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені), визначена у ст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин, з яких утворилася заборгованість не з вини платника аліментів, не є вичерпним і може встановлюватися судом у кожному конкретному випадку окремо на підставі поданих доказів. Просив відмовити повністю у задоволенні позовних вимог позивачки.

У телефонному режимі відповідач просив про розгляд справи у його відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України.

Проаналізувавши підстави позовної заяви, наведені у письмових поясненнях та відзиві на позов аргументи відповідача, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлено, що на виконанні у Яворівському районному відділі ДВС ЗМУ Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавчий лист № 441/589/20 від 02.07.2020 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1400 грн., сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1300 грн. та доньки ОСОБА_6 в розмірі 1300грн. щомісячно, починаючи з 03.04.2020 до досягнення кожним із дітей повноліття (а.с.11-12).

Позивачка змінила своє прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 внаслідок реєстрації шлюбу з ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9-10).

Листом № 8421 від 07.03.2023 Яворівський ВДВС у Яворівському районі Львівської області повідомив представницю позивачки адвоката Косик Л.А., що станом на 28.02.2023 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання дітей становить 43285 грн. 14 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця (а.с.15-21).

Згідно розрахунку неустойки (пені) зі сплати аліментів за період з 28.11.2021 по 01.03.2023 така становить 106945 грн. (а.с.3-4).

Вказаний факт не спростований відповідачем, наданий ним розрахунок заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця Яворівського районного відділу ДВС ЗМУ БЮ (м. Львів) від 05.05.2023 (а.с.46-47) навпаки підтверджує обставини, наведені позивачкою - наявність забогованості зі сплати аліментів в період з листопада 2021 по березень 2023, тобто саме той період, за який обрахована пеня. Погашення відповідачем в травні суми заборгованості по аліментах жодним чином не впливає на право позивачки вимагати стягнення з нього пені за період, коли аліменти не сплачувалися.

Надані ОСОБА_2 чеки суд визнає неналежними та недопустимими доказами у справі, згідно вимог ст.9 ЦПК України цивільне судочинство в судах проводиться державною мовою, електронні докази подаються в оригіналі або в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Надані відповідачем чеки подані без перекладу на українську мову, крім того у них відсутня доказова інформація (адресат, отримувач переказу, призначення платежу тощо), вони не завірені у встановленому законом порядку, що робить їх недопустимими.

Покликання відповідача ОСОБА_2 на те, що він не міг оплатити аліменти через технічну проблеми із переказом на вказаний позивачкою рахунок, суд вважає необгрунтованими та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за несплату аліментів, у разі неможливості проведення переказу ОСОБА_2 міг сплачувати аліменти на депозитний рахунок відповідного органу виконавчої служби, однак цього не робив.

Ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Зазначена норма кореспондується із наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов"язків як передбачено у ч.4 ст.155 СК України.

Ст.180 СК України встановлено обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.182 СК України). У будь якому випадку аліменти є періодичним платежем і повинні сплачуватися платником аліментів кожного місяця. У разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов"язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 %. Тобто заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Представницею позивачки надано розрахунок заборгованості пені по аліментах за період з 28.11.2021 по 01.03.2023, який становить 106945 грн.. Суд погоджується із даним розрахунком, оскільки такий проведено із дотримання вимог СК України та вищецитованої позиції Верховного Суду, відповідачем такий розрахунок не спростований, інший не наданий.

Згідно вимог ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Оскільки ОСОБА_2 мав обов`язок сплачувати аліменти на утримання дітей за рішенням суду, однак допустив прострочення сплати таких, сума заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.03.2023 становить 43285.14 грн., а розмір пені не може перевищувати 100 % заборгованості, з відповідача слід стягнути в користь позивачки пеню за порушення аліментних зобов`язань в розмірі, що дорівнює сумі заборгованості станом на березень 2023, тобто 43285.14 грн..

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», такий слід стягнути з відповідача в дохід держави.

З приводу витрат на професійну правничу допомогу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За положеннями ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 та ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч.4 ст.133 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання ч.4 ст.133 ЦПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідач в своїй письмовій заяві вказав, що не погоджується на відшкодування витрат позивачки на оплату правової допомоги, однак не вказав причин такої, мотивів та підстав необгрунтованості заявленої до відшкодування суми.

Керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, з урахуванням наявності заперечень іншої сторони щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу та конкретних обставин справи і, зокрема, предмету спору, потреби вивчення адвокатом доволі великого обсягу фактичних даних, що обсяг наданих адвокатських послуг та складність складених процесуальних документів вимагали у адвоката певної юридичної та технічної роботи, значення справи для сторін та їх фінансового стану, суд вважає, що заявлена представницею позивача сума (5000 грн.) витрат на професійну правничу допомогу є співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи та не суперечитиме принципу розподілу таких витрат.

Керуючись ст. 7, 10, 12, 13, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: с. Мальчиці Яворівського району Львівської області, в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 28.11.2021 по 01.03.2023 в розмірі 43285 (сорок три тисячі двісті вісімдесят п`ять) грн. 14 коп. та 5000 (п`ять тисяч) грн. понесених судових витрат.

Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: с. Мальчиці Яворівського району Львівської області, в дохід держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Ференц О.І.