провадження № 4-с/752/152/23
УХВАЛА

29.06.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича, боржник: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2023 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В., в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Павлюка Н.В. від 12.05.2023 року, винесену у ВП № НОМЕР_2 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 752/16924/22, виданого 25.04.2023 року Голосіївським районним судом м. Києва.

В обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14.03.2023 року у справі № 752/16924/22, було стягнуто із ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 154000,00 грн. та пеню в сумі 19416,50 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Н.В. від 27.04.2023 року було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 752/16924/22, виданого 25.04.2023 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення із ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 154000,00 грн. та пеню в сумі 19416,50 грн. Крім того, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Н.В. від 27.04.2023 року в рамках зазначеного виконавчого провадження було накладено арешт на грошові кошти боржника. В подальшому, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Н.В. від 12.05.2023 року, у зв`язку із перебуванням боржника на військовій службі за мобілізацією було зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 752/16924/22, виданого 25.04.2023 року Голосіївським районним судом м. Києва. Скаржник вважає, що вказана постанова не відповідає вимогам закону, а тому він змушений звернутися до суду із даною скаргою.

Скаржник та його представник в судовому засіданні вимоги скарги підтримали, та просили їх задовольнити з викладених в скарзі підстав.

Представник боржника в судовому засіданні просив в задоволенні скарги відмовити, посилаючись на підстави, які викладені у письмовому відзиві на скаргу.

Приватний виконавець Павлюк Н.В. в судове засідання не з`явився. Про розгляд скарги повідомлявся належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути скаргу за наведеної явки сторін.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Статтею 447 ЦПК України розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, розділом VII ЦПК України встановлено спеціальний порядок, за яким здійснюється судовий контроль за виконанням судових рішень. При цьому, застосування такого способу захисту пов`язане з наявністю наступних критеріїв (умов): суб`єктами звернення зі скаргою є лише сторони виконавчого провадження; предметом оскарження є неправомірність рішень, дій або бездіяльності виконавця чи посадової особи органу державної виконавчої служби; порушення прав, свобод чи інтересів сторони виконавчого провадження.

Судом встановлено, що на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14.03.2023 року у справі № 752/16924/22, яким було стягнуто із ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 154000,00 грн. та пеню в сумі 19416,50 грн., - 25.04.2023 року Голосіївським районним судом було видано виконавчий лист.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Н.В. від 27.04.2023 року було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 752/16924/22, виданого 25.04.2023 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення із ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 154000,00 грн. та пеню в сумі 19416,50 грн.

Крім того, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Н.В. від 27.04.2023 року в рамках зазначеного виконавчого провадження було накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_2 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Н.В. від 27.04.2023 року в рамках зазначеного виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 .

Загальновідомим є факт введення у Україні воєнного стану з 24.02.2022 року, який на даний час не скасовано та не припинено.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2023 року № 230/23, було встановлено, що солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 із 12.02.2023 року і по теперішній час.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Н.В. від 12.05.2023 року, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» та у зв`язку із перебуванням боржника ОСОБА_2 на військовій службі за мобілізацією було зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 752/16924/22, виданого 25.04.2023 року Голосіївським районним судом м. Києва.

Крім того, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 23.06.2023 року № 517/23, було встановлено, що солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 із 12.02.2023 року і по теперішній час.

Скаржник вказує, що постанова про зупинення виконавчих дій винесена із порушенням вимог закону, порушує його права як стягувача, а відтак наявні підстави для її скасування.

Заперечуючи проти вимог скарги, представник боржника вказував на дотримання приватним виконавцем вимог закону при винесенні оскаржуваної постанови, та проведення виконавчих дій було зупинено правомірно з огляду на перебування боржника на військовій службі за мобілізацією.

Перевіряючи обгрунтованість вимог скарги, та заперечень на неї, суд приймає до уваги те, що відповідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н.В. здійснювалися передбачені законом дії щодо виконання рішення суду, однак, отримані відомості щодо перебування боржника ОСОБА_2 на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , зумовили подальше зупинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження, що прямо передбачено п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Варто вказати на те, що як на час винесення оскаржуваної постанови, так і на час розгляду даної справи, боржник ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за мобілізацією, на особливий період, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та належний до «захищеної категорії осіб».

Доказів на підтвердження того, що виконавчі дії можливо здійснювати згідно з умовами військової служби за мобілізацією боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, та примусове виконання цього рішення не вимагає особистої присутності боржника, а відтак відсутні достатні підстави для зупинення виконавчих дій, - матеріали справи не містять, та стороною скаржника суду надано не було.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що оскаржувана постанова винесена приватним виконавцем із дотриманням вимог закону, та в межах наданих повноважень, та посилання сторони скаржника на протиправність постанови є хибними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Враховуючи викладене, а також з огляду на те, що приватним виконавцем у відповідності до вимог закону було обґрунтовано та законно прийнято постанову про зупинення виконавчих дій з огляду на перебування боржника на військовій службі за мобілізацією до закінчення строку дії зазначеної обставини, підстав, з якими закон пов`язує можливість скасування оскаржуваної постанови стороною скаржника не доведено, а відтак суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 12-13, 258, 260-261, 354, 451, 452 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича, боржник: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , - відмовити.

Судові витрати залишити за ОСОБА_1 по фактично понесеним.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Чередніченко