Провадження № 2-н/127/3151/23
УХВАЛА

03 липня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши заяву Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про солідарне стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

14.06.2023 КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернулось до суду з заявою про солідарне стягнення в порядку наказного провадження заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу, враховуючи наступне.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг; телекомунікаційних послуг; послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимоги ч. 5 ст. 165 ЦПК України, 26.06.2023 судом отримано довідки про реєстрацію місця проживання №38618, №38620 від 23.06.2023, видані Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, згідно яких за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Водночас, як вбачається із довідки про реєстрацію місця проживання №38619 від 23.06.2023, виданої Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

У той же час, як слідує із заяви про видачу судового наказу, оборотної відомості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , а також розрахунку суми заборгованості, заявником заявлено вимогу про солідарне стягнення з боржників суми заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, які були надані за адресою:АДРЕСА_1 , та нараховані за період з листопада 2021 року по березень 2023 року.

Тобто з наявних матеріалів справи убачається, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості включають обставини споживання послуг боржником ОСОБА_3 за вказаною адресою, при тому, що боржник має зареєстроване місце проживання за іншою адресою. Отже, встановлені обставини щодо місця надання послуги у розрахунковому періоді не підтверджують безспірність самого стягнення заборгованості та виникнення права грошової вимоги у заявленому розмірі до боржника ОСОБА_3 , адже матеріали заяви, крім іншого, не містять доказів щодо права власності чи іншого речового права у боржника відносно нерухомого майна (та якого саме), як об`єкта надання послуги.

При цьому, слід звернути увагу заявника на особливості розгляду заявлених вимог в порядку наказного провадження, які розглядаються в безспірному порядку та у разі неможливості підтвердження виникнення права вимоги законодавцем передбачені процесуальні наслідки, зокрема визначені ч. 8 ст. 165 ЦПК України. Наразі, зазначені у заяві обставини та докази щодо наявності у боржника договірних відносин з надання послуг з постачання природного газу, фактичне надання та споживання за цим договором відповідних послуг та неналежне виконання його умов однією із сторін, можуть бути предметом дослідження під час розгляду заявлених вимог в порядку спрощеного позовного провадження про стягнення заборгованості.

Пунктом 8 частини 1 статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріалами заяви безспірно не підтверджується право вимоги до боржника ОСОБА_3 , приймаючи до уваги, що заявлені вимоги про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за спожиті послуги теплової енергії та гарячої води з урахуванням індексу інфляції та 3% річних взаємопов`язані між собою та їх окремий розгляд неможливий, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити та роз`яснити заявнику його право звернутись з такими вимогами у порядку спрощеного позовного провадження

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ч. 8 ст. 165, ст.ст. 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про солідарне стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Роз`яснити заявникові його право звернутися до суду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна