Справа № 576/264/22
Провадження № 2/576/4/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Колодяжного А.О.,

з участю секретаря судового засідання Опанасенко Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

встановив:

У лютому 2022 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , та просила зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні належною їй земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу воріт.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_3 має у власності земельну ділянку, межі якої визначені в натурі на місцевості. Однак її сусідка з будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_2 без дозволу власника встановила на ділянці позивачки ворота. Ця обставина створює перешкоди у праві користування земельною ділянкою. Факт незаконного встановлення воріт підтверджений актом комісії Глухівської міської ради.

14 квітня 2022 року до суду надійшов відзив відповідача, яка вбачала позов таким, що не підлягає задоволенню, та навела наступні аргументи: рішення Глухівського міськрайонного суду від 28.10.2013, на яке позивач посилається як на доказ, не набрало законної сили; листи виконавчого комітету Глухівської міської ради від 13.12.2021 та 07.12.2021 направлені на адресу іншої особи, яка не має відношення до справи; законність утворення комісії Глухівської міської ради для обстеження домогосподарства є сумнівною, так як в матеріалах справи відсутні відповідні розпорядчі документи, а відповідач не була повідомлена про створення комісії, не включена до її складу, не обізнана про час та дату проведення обстеження; на підтвердження висновків комсії не надано жодних письмових доказів.

Крім того, визначення меж земельної ділянки позивача та подальша передача межових знаків на зберігання проведені без погодження із відповідачем як власником суміжної земельної ділянки. Більш того, у 2009 році були встановлені та закріплені межі земельної ділянки відповідача, межові знаки передані на зберігання.

17 травня 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому додатково до позову зазначено, що рішення Глухівського міськрайонного суду від 28.10.2013 набрало законної сили, створення комісії щодо обстеження земельної ділянки ніким не оскаржувалось, а включення до її складу відповідача не є необхідним так як предметом обстеження є ділянка позивача.

У запереченні відповідач поторно звертає увагу на неможливість посилання на рішення Глухівського міськрайонного суду від 28.10.2013 як на доказ з огляду на ненабрання ним законної сили, відсутність розпорядчих документів про створення комісії з обстеження земельної ділянки позивача та порушення прав відповідача при такому обстеженні.

9 серпня 2022 року за клопотанням позивача суд залучив до участі у справі співвідповідача ОСОБА_4 , оскільки вона є власником будинку по АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 у суді додатково пояснила, що вона немає ніякого відношення до будинку по АДРЕСА_2 . Крім того, земельна ділянка у позивача не зареєстрована в установленому порядку і та територія, на якій знаходяться ворота не належить позивачу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. При цьому використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Пунктами «г», «е» ч.1ст.91 Земельного Кодексу України визначено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати права власності суміжних земельних ділянок та землекористувачів; додержуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків, що передбачено ч.2,3ст.152 ЗК України.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Глухівської міської ради від 31.12.1993 року № 346 ОСОБА_3 у березні 2010 року отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 . Згідно плану меж земельна ділянка має кадастровий номер :01:011:0253 та межує із земельною ділянкою АДРЕСА_2 (а.с.9-10).

Згідно акту прийому-передачі межових знаків на зберігання від 03.12.2021 року межі спірної земельної ділянки закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками у кількості 5 шт., які передані на зберігання представнику власника ділянки (а.с.11)

У схемі прив`язки межових знаків вказані координати закріплених межових знаків у кількості 5 шт. (а.с.12).

Глухівською міською радою сформовано комісію, яка виявила та відобразила в акті обстеження від 03.12.2021, що ворота власниці будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_2 розташовані на земельній ділянці, яка відноситься до будинку АДРЕСА_1 , межі земельної ділянки Ковшулі встановлені на підставі кадастрового плану (а.с.13).

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Системний аналіз наведених процесуальних норм дозволяє дійти висновку, що кожна сторона зобов`язана вжити заходів та надати докази на підтвердження тієї обставини, на яку вона посилається як на підставу для задоволення вимоги чи навпаки на заперечення існування такі обставини, а суд, виходячи з наданих сторонами доказів здійснює їх оцінку.

На переконання суду позивачем було надано достатньо доказів, що встановлені користувачем будинку АДРЕСА_2 шлях ворота знаходяться на її земельній ділянці.

Відповідачі не надали доказів, які б спростовували зазначені вище обставини.

З урахуванням наведеного позов слід задовольнити частково, зокрема в частині до відповідача ОСОБА_4 , яка є власником будинку АДРЕСА_2 .

У відповідності до статті 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача документально підтверджені витрати на оплату судового збору.

Також з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача слід стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу, які остання підтвердила документально і позивачем розмір витрат не оспорювався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11-13, 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) усунути перешкоди у користуванні належною ОСОБА_3 земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу воріт.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 00 коп. судового збору та 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О. Колодяжний

Повний текст рішення складений і підписаний 28.12.2023 р.