Справа № 369/6834/22
Провадження № 2/369/1695/23
РІШЕННЯ

Іменем України

12.07.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Пінкевич Н.С.,

при секретарі: Соловюк В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП. Просила суд стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» на користь позивача несплачену частину страхового відшкодування у розмірі 52 041,17 грн., страхове відшкодування у розмірі 3 490,00 грн., стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача різницю між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування у розмірі 85 368,06 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., а також просив вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 29.07.2021 року приблизно о 16 годині 10 хвилин по вул. Соборна 140-А в с. Софіївська Борщагівка, Бучанського району, Київської області, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «BMW 740D» р/н НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не обрала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом «Mercedes Citan» р/н НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, відтак позивачу було завдано матеріальної шкоди.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.09.2021 року у справі №369/10935/21 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок якого трапилась зазначена дорожньо-транспортна подія, визнано ОСОБА_2 .

Позивач вказав, що на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність винної особи на момент настання ДТП була застрахована відповідно до умов полісу ОСЦПВВНТЗ №201535319 виданого АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ», дійсного на дату ДТП. Станом на дату подання позовної заяви АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» було здійснено на користь позивача виплату страхового відшкодування у розмірі 77 958,83 грн.

Позивач зазначив, що відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власникові колісного транспортного засобу №377/08-21 від 26.08.2021 року, ринкова вартість транспортного засобу склала 306 345,25 грн., вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Mercedes Citan» р/н НОМЕР_2 склала 394 896,76 грн. Таким чином, транспортний засіб є фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує вартість транспортного засобу до ДТП. Відповідно до Звіту №377/08/21/1 вартість транспортного засобу внаслідок аварійних пошкоджень складає 90 977,19 грн.

Відповідно різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП склала 306 345,25 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП) 90 977,19 грн. (вартість транспортного засобу внаслідок аварійних пошкоджень) = 215 368,06 грн.

Ліміт відповідальності страховика за полісом ОСЦПВВНТЗ №201535319 складає 130 000,00 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач вважав, що зАТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» на користь позивача підлягає сплаті несплачена частина страхового відшкодування: 130 000,00 грн. (належний розмір страхового відшкодування) - 77 958,83 грн. (сплачене страхове відшкодування) = 52 041,17 грн.

Поряд з цим, позивач просив стягнути зАТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» витрати понесені у зв`язку з наданням медичної допомоги у розмірі 3 490,00 грн.

Окрім цього, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 різницю між фактично завданою шкодою та розміром страхового відшкодування, а саме: 215 368,06 грн. (фактично завдана шкода) 130 000,00 грн. (ліміт відповідальності страховика за Полісом ОСЦПВВНТЗ ) = 85 368,06 грн.

Також позивач зазначила, що внаслідок пошкодження її майна з вини ОСОБА_2 , вона зазнала також і моральної шкоди. Належний позивачеві автомобіль був її основним засобом пересування. Пошкодження автомобіля в ДТП завдало позивачеві душевних страждань та негативно вплинуло на її моральний стан. Таким чином, моральна шкода, за внутрішнім переконанням позивача, з урахуванням принципів розумності і справедливості, має бути відшкодована у розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2022 року судом було здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 шгрудня 2022 року задоволено клопотання представника ОСОБА_2 та призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі зупинено.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2023 року поновлено провадження у справі, оскільки на адресу суду від експертної установи надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи разом з матеріалами справи, оскільки не здійснено попередньої оплати за її проведення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

При розгляді справи судом встановлено, що 29 липня 2021 року приблизно о 16 годині 10 хвилин по вул. Соборна 140-А в с. Софіївська Борщагівка, Бучанського району, Київської області, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «BMW 740D» р/н НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не обрала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом «Mercedes Citan» р/н НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, відтак позивачу було завдано матеріальної шкоди.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.09.2021 року у справі №369/10935/21 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок якого трапилась зазначена дорожньо-транспортна подія, визнано ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання ДТП була застрахована відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ №201535319 виданого АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ», дійсного на дату ДТП.

Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку.

Керуючись нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернулася до АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» та надала усі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у тому числі заяву про страхове відшкодування. Доказів того, що подано не повний пакет документів відповідачі суду не подали.

За результатами розгляду заяви про страхове відшкодування АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» було здійснено розрахунок та виплачено страхове відшкодування на користь позивача у розмірі 77 958,83 грн.

Не погоджуючись із проведеною страховиком оцінкою збитків, позивач самостійно замовив проведення оцінки заподіяного матеріального збитку внаслідок ДТП.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власникові колісного транспортного засобу №377/08-21 від 26.08.2021 року, ринкова вартість транспортного засобу склала 306 345,25 грн., вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Mercedes Citan» р/н НОМЕР_2 склала 394 896,76 грн.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, транспортний засіб є фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує вартість транспортного засобу до ДТП.

Відповідно до ч. 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до Звіту №377/08/21/1 вартість транспортного засобу внаслідок аварійних пошкоджень складає 90 977,19 грн.

Відповідно різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП склала 306 345,25 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП) 90 977,19 грн. (вартість транспортного засобу внаслідок аварійних пошкоджень) = 215 368,06 грн.

Належних та допустимих доказів, які б спростовували наявні в матеріалах звіти про визначення збитку, відповідачами суду не подано. Призначена експертиза за клопотанням відповідача ОСОБА_2 не проведена.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Ліміт відповідальності страховика за полісом ОСЦПВВНТЗ №201535319 складає 130 000,00 грн.

Отже, враховуючи наведене, з АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» на користь позивача підлягає стягненню невиплачене страхове відшкодування у розмірі 52 041,17 грн.

Окрім цього, відповідно до п. 24.1 статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

У зв`язку з наданням медичної допомоги позивачем були понесені витрати, загальна вартість яких, згідно квитанції № від 05.08.2021 року та чеку №227461 від 18.08.2021 року склала 3 490,00 грн.

А відтак, вказані витрати підлягають відшкодуванню АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» на користь позивача.

Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" N 6 від 27.03.92, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, що підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" N 4 від 01.03.2013 N 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

На підставі викладеного, суд вбачає наявність підстав для задоволення позову - з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП та належним розміром страхового відшкодування: 306 345,25 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП) 90 977,19 грн. (вартість транспортного засобу внаслідок аварійних пошкоджень) 130 000,00 грн. (ліміт відповідальності страховика за Полісом ОСЦПВВНТЗ ) = 85 368,06 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зав`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, при визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує характер та ступінь її завдання, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що дана позовна вимога підлягає задоволенню, а саме з відповідача-2, яка заподіювача шкоди, на користь підлягає відшкодуванню моральна шкода у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем було понесено судові витрати у розмірі 1 509,00 грн. сплаченого судового збору, 21 543,58 грн. витрат на професійну правничу допомогу та витрати понесені у зв`язку зі збиранням доказів (проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу) у розмірі 2 500,00 грн.

Тому суд доходить до висновку про необхідність стягнення вищевказаних понесених позивачем судових витрат із відповідачів на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із вищевикладеним, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Обґрунтовуючи судове рішення, крім іншого, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» (Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) несплачену частину страхового відшкодування у розмірі 52 041,17 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» (Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) страхове відшкодування у розмірі 3 490,00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» (Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати у розмірі 9 403,34 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) різницю між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування у розмірі 85 368,06 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати у розмірі 16 149,24 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20 грудня 2023 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ