Справа № 204/338/23
Провадження № 2/204/1139/23 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1 за участі представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року представником позивачки ОСОБА_1 подано до суду позовну заяву, в якій просить: розірвати договір купівлі продажу від 19 грудня 2022 року пристрою - EcoFlow RIVER Max, вартістю 35 889,00 грн., укладений між ОСОБА_3 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 ; стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 вартість придбаного товару у розмірі 35 889,00 грн.; стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку за прострочення строку гарантійного ремонту у розмірі 48 091,26 грн.; стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку за затримку повернення сплачених коштів у розмірі 48 091,26 грн.; стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку за затримку виконання вимоги про надання товару аналогічної марки у розмірі 46 296,81 грн.; стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказано, що у грудні 2022 року для особистих потреб та потреб членів своєї родини вирішила придбати пристрій - EcoFlow RIVER Max. Потреби в придбанні даного виробу викликані постійними відключеннями електроенергії, які виникли внаслідок руйнування енергетичної інфраструктури внаслідок ракетних атак. Здійснюючи пошуки потрібної моделі в мережі Інтернет, позивачка знайшла оголошення про продаж в Інтернет-магазині I-center пристрою - EcoFlow RIVER Max вартістю 35 889,00 грн. З метою уточнення технічних характеристик, які зазначено в описі пристрою EcoFlow RIVER Maх на сайті інтернет-магазину, позивачка у службі підтримки магазину уточнила, чи є можливість роботи пристрою у режимі джерела безперебійного живлення. На що отримала відповідь - так. Крім того, позивачці запропонували здійснити передоплату за товар у розмірі 2 000,00 грн., а решту - оплатити при отриманні товару у відділенні оператора поштового зв`язку «Нова пошта». З метою придбання вищезазначеного пристрою в найкоротший термін, позивачка погодилася на запропоновані умови. 19 грудня 2022 року позивачка здійснила передоплату у розмірі 2 000,00 грн. Під час розрахунку позивачка дізналась, що Інтернет-магазин I-center є торговою площадкою фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 , який здійснив відправку товару через оператора поштового зв`язку «Нова пошта». 20 грудня 2022 року позивачка отримала товар у відділені «Нової пошти» та здійснила остаточний розрахунок за товар у розмірі 34 586,00 грн., з яких оплата за товар - 33 889,00 грн., 698,00 грн. - комісія. Після отримання товару доставила його додому для більш детального огляду, того ж дня, позивачка виявила, що отриманий товар не задовольняє її тим, що не може водночас заряджатися та віддавати напругу 220 В. Телефонні розмови з відповідачем в період з 20 грудня 2022 року до 27 грудня 2022 року були даремними. 23 грудня 2022 року позивачка направила на адресу відповідача непрацюючий належним чином пристрій засобами оператора поштового зв`язку «Нова пошта» для проведення діагностики та можливої експертизи. Товар за свій рахунок позивачка відправила на адресу відповідача. 27 грудня 2022 року позивачка направила на адресу відповідача заяву про повернення коштів за товар, який її не влаштовує та не працює згідно заявлених характеристик. 29 грудня 2022 року відповідач надав відповідь, в якій зазначив: заява позивачки не підлягає задоволенню, у зв`язку з тим, що даний технічний засіб безперервно перебуває у вжитку понад 10 (десять) днів, не має істотного недоліку, є розпломбований, товарний вигляд не збережений, на панелі пристрою є очевидні пошкодження, а тому, відповідно до ЗУ «Про захист прав споживача» розірвання договору купівлі - продажу з заявлених причин не підлягає задоволенню. Крім того, в вищезазначеній відповіді зазначено, що за наслідком проведеної діагностики було встановлено, що зарядна станція є справною, не має істотного недоліку. Згідно акту виконаних робіт № 224 від 28.12.2022 року, сервісний інженер - ФОП ОСОБА_5 (сам приватний підприємець та відповідач по справі) в ході діагностики виявив, що дана функція не передбачена виробником у даному технічному пристрої, а істотні недоліки відсутні. Із зазначеного Акту вбачається, що відповідач самостійно встановив таки несправність Товару, але, маючи на меті ввести в оману споживача, не повертати кошти на вимогу споживача, заявив про відсутність необхідної функції. Проте, згідно офіційного посібника користувача EcoFlow RIVER Max функція у пристрої є. 01 січня 2023 року позивачка направила на адресу відповідача заяву про заміну пристрою на аналогічний засобами електронного зв`язку (на електронну адресу відповідача). Відповідач відмовився проводити заміну пристрою, кошти не повернув. Позивачка вважає, що відповідач грубо порушив право споживача на належну якість продукції та обслуговування, з наступних правових підстав.

Представником відповідача ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказує, що 19 грудня 2022 року в магазині «Icenter» ОСОБА_3 було придбано технічний пристрій, а саме зарядну станцію EcoFlow RIVER Мах. Нею внесено передоплату у розмірі 2 000,00 грн. на рахунок відповідача. 20 грудня 2022 року позивачка отримала товар у відділені «Нової пошти» та здійснила за нього остаточний розрахунок у розмірі 34 586,00 грн. Після отримання товару, доставки його додому та початку фактичного використання, що не заперечується ОСОБА_3 у позовній заяві, вона зробила висновок про те, що отриманий товар не задовольняє її, оскільки не може одночасно заряджатися та видавати напругу 220 В. Про це вона письмово повідомила відповідача 27 грудня 2022 року. Відповідач, у свою чергу, належним чином реагував на всі звернення позивачки, оперативно та у повному обсязі надавав необхідну інформацію та відповідні роз`яснення, сприяв якнайшвидшому вирішенню всіх питань, які цікавили позивачки. Представник відповідача вказує, що всі, начебто, недоліки, про які зазначає позивачка, були нею виявлені після розпакування товару, зняття всіх пломб і його використання протягом значного проміжку часу. Вказане не заперечується самою позивачкою. Крім того, позивачкою додано до позовної заяви акт виконаних робіт від 28 грудня 2022 року № 224, яким встановлені очевидні сліди використання, подряпина на зовнішній стороні панелі. Вказане беззаперечно підтверджує факт використання позивачкою приладу. Належних, допустимих і достатніх доказів на спростування цих обставин ОСОБА_3 не надано. У позовній заяві ОСОБА_3 вказує про те, що, здійснюючи пошуки потрібної моделі в мережі Інтернет, вона знайшла відповідний товар із необхідними їй характеристиками. Тобто, вона володіла всією інформацією про якості та характеристики товару, який придбала у відповідача. Крім того, для реалізації права на розірвання договору споживач повинен зберігати одержану продукцію у незміненому стані. У даній справі позивачко не доведено наявності істотних недоліків товару, які виникли з вини продавця, що виключає правову можливість задоволення позову ОСОБА_3 , тобто не доведено наявності обставин на які позивачка посилається, як на підставу позовних вимог. Позивачка вважає істотним недоліком те, що отриманий товар не може одночасно заряджатися та видавати напругу 220 В. Але вказане не підпадає під визначення поняття «істотний недолік» у розумінні пункту 12 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» та у посібнику користувача EcoFlow RIVER Max, який додано позивачкою до позову, визначено характеристики товару, порядок та умови його експлуатації. Зокрема, у цьому посібнику є окремий розділ, який стосується Джерела безперебійного живлення (далі - ДБЖ), а саме, що «система X-Stream від RIVER Мах підтримує функцію ДБЖ початкового рівня. Користувач може використовувати розетку змінного струму ОСОБА_6 , коли ОСОБА_6 підключено до джерела змінного струму (ваші пристрої або прилади, підключені до розетки змінного струму RIVER Мах, будуть отримувати живлення від джерела змінного струму, а не від батареї RIVER). Коли джерело живлення змінного струму раптово втрачає потужність, RIVER Мах протягом Відповідно до стандарту UL2743 розетки змінного струму RIVER Мах мають подвійну незаземлену конфігурацію, рекомендується використовувати функцію ДБЖ тільки для тимчасового аварійного використання, а не для тривалого використання.». Оскільки у посібнику неодноразово звертається увага користувача на необхідності детального ознайомлення з його змістом перед початком користування приладом задля правильного його використання, слід зробити висновок, що позивачці було відомо про функцію ДБЖ, її особливості та правила використання. Таким чином, у придбаному позивачкою товарі, не відсутня функція ДБЖ, вона лише має свої особливості роботи. ОСОБА_3 і надалі продовжує користуватися придбаним товаром. У вказаному товарі відсутні будь-які істотні недоліки, а позов у цілому зводиться до власної оцінки позивачкою деяких особливостей експлуатації приладу, зокрема роботи ДБЖ. При цьому ОСОБА_3 звернулася з указаним позовом після тривалого використання приладу, на якому містяться сліди використання, пошкодження. Представник відповідача вважає також необґрунтованими та недоведеними вимоги позовної заяви про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн. Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювана шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. У даному спорі позивачкою не доведено наявності шкоди, протиправної поведінки продавця товару (відповідача) та причинного зв`язку між шкодою та такою поведінкою.

Представником позивачки ОСОБА_1 подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказує, що відповідач у відзиві зазначає, що був повідомлений про недоліки товару 27 грудня 2022 року. Проте, зазначена обставина не відповідає дійсності. Позивачка 22 грудня 2022 року повідомляла відповідачеві про недоліки отриманого товару, на що отримала пропозицію повернути товар для діагностики та подальшого вирішення питання, про що свідчить скріншот з перепискою. 23 грудня 2022 року позивачка направила на адресу відповідача непрацюючий належним чином пристрій засобами оператора поштового зв`язку «Нова пошта» для проведення діагностики та можливої експертизи. Товар за свій рахунок позивачка відправила на адресу відповідача, що підтверджується копією Експрес накладної «Нової Пошти». Відповідач зазначає, що недоліки товару були виявлені після розпакування товару, зняття всіх пломб і його використання протягом значного проміжку часу. Вказує на факт використання позивачкою товару та потертості. Позивачці не зрозуміло, що має на увазі представник відповідача зазначаючи вказане. По-перше, неможливо побачити недоліки товару, якщо останній знаходиться в упаковці. По-друге, позивач не пошкодила пломб та не втручалась у технічну та механічну частину пристрою. По-трете, не зрозуміло, що має на увазі представник відповідача зазначаючи, що товар знаходився у використанні протягом значного проміжку часу, так як з дати отримання товару до його повернення пройшло не більше двох діб. По-четверте, товар неодноразово був підданий пересилці поштою, де міг отримати потертості. Відповідач зазначає, що позивачка відмовилась від пропозиції надати товар для проведення експертизи. Зазначена обставина, також, не відповідає дійсності. Позивачка направляла пристрій на адресу відповідача, про що відповідачем складено Акт № 224 від 28.12.2022 року.

Представником відповідача ОСОБА_2 подано до суду заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого вказує, що позивачка отримала придбаний товар 20 грудня 2022 року у відділені «Нової пошти», а про його недоліки повідомила письмово лише 27 грудня 2022 року. Указане підтверджується й викладеними у позовній заяві твердженнями. Посилаючись на відповідний скріншот з перепискою, представник позивачки додатково підтвердив той факт, шо позивачка не повідомляла продавця одразу при отриманні товару про виявлені начебто недоліки. Більше того, вказаний скріншот не може бути доказом належного повідомлення продавця про наявність недоліків придбаного товару відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів». Актом виконаних робіт від 28 грудня 2022 року № 224 були встановлені очевидні сліди використання, подряпина на зовнішній стороні панелі. Ці пошкодження не могли бути отримані внаслідок пересилання, про що зазначає представник позивачки, оскільки товар був запакований, що також зазначає представник позивачки у відповіді на відзив. Крім цього, представник позивачки помилково ототожнює необхідність розпакування отриманого товару з необхідністю перевірки товару та повідомлення продавця у разі виявлення недоліків такого товару. Більше того, вищезазначеним актом у ході діагностики товару було виявлено, що істотні недоліки відсутні, технічний пристрій належної якості, відповідно до заявлених характеристик виробника. Тобто у даному випадку відсутні істотні недоліки товару (заводські) у розумінні, положень Закону України «Про захист прав споживачів», що виключає правову можливість задоволення зазначеного позову. Позивачкою не доведено належними, допустимими та достатніми доказами наявності істотних недоліків товару, які виникли саме з вини продавця, тобто не доведено наявності обставин на які позивачка посилається, як на підставу позовних вимог. При цьому представник позивачки помилково ототожнює проведення діагностики товару продавцем та проведення відповідної експертизи у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Проте у цьому випадку під час діагностики товару (акт від 28 грудня 2022 року) були виявлені очевидні сліди використання, що не спростовано позивачем. Позивачка не довела обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надала доказів на підтвердження своїх вимог, а в силу положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачка та її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволені.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні наполягала, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява не підлягає задоволенню, по наступним підставам.

За змістом ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка 19 грудня 2022 року здійснила передоплату ФОП ОСОБА_4 у розмірі 2000,00 грн. за зарядну станцію EcoFlow River Max (а.с. 7).

20 грудня 2022 року позивачка здійснила остаточний розрахунок, за вказаний товар, у розмірі 33889,00 грн. (а.с. 8), та отримала зарядну станцію EcoFlow River Max у відділені Нової Пошти.

27 грудня 2022 року позивачка, засобами електронного зв`язку, звернулась до відповідача із заявою по повернення коштів за зарядну станцію EcoFlow River Max, відповідно до якої вказала, що при перевірці станції у домі 20.12.2022 року виявилось, що станція не працює як джерело безперебійного живлення, проте згідно інструкції це функція має бути. Станція не відповідає вимогам інструкції, тому позивачка просила повернути кошти згідно ч. 1 ст. 8 Закону України 1023 у сумі 35 889 грн. 00 коп. (а.с. 9).

28 грудня 2022 року ФОП ОСОБА_4 направили відповідь ОСОБА_3 відповідно до якої вказано, у зв`язку з виконанням продавцем статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» продавцем, було запропоновано, надати технічний засіб для проведення відповідної експертизи, яка і була проведена. Однак, за наслідком проведеної діагностики було встановлено, що зарядна станція є справною не має істотного недоліку, про те, не відповідає заявленим вимогам покупця. Всі наявні характеристики є офіційно оприлюдненими та заявлені на офіційному сайті виробника ecoflow.com., інструкція та коробка з інформацією щодо експлуатації також була надана покупцю для ознайомлення. Даний технічний засіб безперервно перебував у вжитку понад 10 днів, не має істотного недоліку, є розпломбований, товарний вигляд не збережений, на панелі пристрою є очевидні пошкодження, а тому відповідно до Закону України «Про захист прав споживача» розірвання договору купівлі-продажу з заявлених причин не підлягає задоволенню (а.с. 10).

Згідно Акту виконаних робіт №224 від 28 грудня 2022 року вбачається, що пристрій EcoFlow River поступив в сервісний центр з заявленою несправністю - відсутнє джерело безперебійного живлення (клієнт ОСОБА_7 ). В ході діагностики було виявлено, що дана функція не передбачена виробником у даному технічному пристрої. Істотні, недоліки відсутні. Технічний пристрій належної якості, відповідно до заявлених характеристик виробника (а.с. 11). В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що товар був оглянутий продавцем магазину та вищевказані висновки.

Також, в якості доказу, позивачем було надано посібник користувача EcoFlow River Max, відповідно в якому є розділ ДБЖ початкового рівня (а.с. 12-21).

01 січня 2023 року позивачка звернулась до директора магазину ОСОБА_4 із листом, відповідно до якого вона вказала, що 19 грудня 2022 року придбала у Інтернет-магазині зарядну станцію EkoFlow RIVER Max, яка коштувала 35 889 грн. 00 коп., що підтверджує фото/копію та скрін чеків. Після більш детального огляду позивачка зрозуміла, що цей товар не задовольняє її тим, що не може водночас заряджатися та віддавати напругу 220В. Зазначає, що зарядна станція EkoFlow RIVER Max нею не використовувалася і збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий разом з проданим товаром також вищезазначений товар не входить до Переліку товарів, що не підлягають обміну (поверненню) затвердженим Постановою Кабінетом Міністрів України від 19 березня 1994 року № 172. Тому, відповідно до ст. 9 ЗУ «Про захист прав споживачів» вона просила: Обміняти товар на товар аналогічний; За умови, якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу: була згідна придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості; розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару; здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Повідомила, що у разі відмови позитивного вирішенні її питання стосовно товару, вона буде вимушена звернутися до Головного управління Держпродспоживслужби та/або в порядку ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» до суду (а.с. 22).

04 січня 2023 року, засобами електронного зв`язку, відповідач звернувся до позивачки листом відповідно до якого вказав, що в повернені товару на протязі 14 днів відмовлено, так як товар має слід використання на передній поверхні станції, а саме потертість, та частково задовольняють її запит. Відповідач запропонував товар за рахунок відповідача направити на незалежний сервіс EkoFlow Ukraine для підтвердження/спростування даного питання, з приводу функції ДБЖ в даній станції. (а.с.107)

Позивачкою також, засобами електронного зв`язку, надала відповідачу відповідь про те, що позивачка вже заказала на іншому сайті EkoFlow RIVER Max, у зв`язку з чим, у неї є докази того, що зарядна станція при зарядці може віддавати заряд і через розетки 220В (а.с. 107).

Зазначені обставини не заперечувалися представниками у судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 659 ЦК України).

Отже, за договором купівлі-продажу у продавця виникає обов`язок передати покупцеві товар, а у покупця - прийняти товар і оплати його.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Проаналізувавши зміст умов укладених між позивачем та ФОП ОСОБА_4 угоди (замовлень), суд вважає, що вказана угода відповідає елементам договору купівлі-продажу.

Відповідно до частин першої, другої статті 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі -продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, в силу ст. 664 ЦК України, у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

З матеріалів справи не вбачається та позивачем не надано доказів того, що при доставці, нею були виявленні недоліки товару, а саме як видимі дефекти, що унеможливлюють використання EkoFlow RIVER Max за його призначенням.

Згідно визначень наведених у ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про захист прав споживачів» законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного Кодексу України, Господарського Кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.

Згідно ст. 4 Закону, споживачі під час замовлення або використання продукції мають право на належну якість продукції та обслуговування.

У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

У пункті 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Відповідно до частини першої ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

У пункті 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Під час розгляду справи судом було роз`яснено, позивачці, представникам позивача та відповідача право на заявлення клопотання про призначення судової експертизи (щодо перевірки технічного стану EkoFlow RIVER Max), для підтвердження обставин, які входять до предмета доказування, яким вони не скористалися.

Крім того, суд роз`яснив сторонам право на залучення спеціаліста для роз`яснення технічних питань. Представник позивача заявляв клопотання про запрошення спеціаліста з підприємства відповідача. Останній пояснив, що робітник, який складав акт є лише продавцем. Від запрошення інших спеціалістів в судове засідання сторони відмовились.

Частиною першою ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належність та допустимість доказів регламентуються ст. ст. 77, 78 ЦПК України за якими, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного дефекту продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

У разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків (пункт 1 частини сьомої статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Для застосування встановлених законом санкцій за порушення умови договору про якість товару необхідно, довести той факт, що товар є справді неналежної якості, має недоліки чи фальсифікований, тобто, виявлення цього факту слугує достатньою правовою підставою для покладення на продавця (виробника) відповідальності.

Для застосування до продавця санкцій, які є мірою цивільно-правової відповідальності (стягнення збитків, неустойки, передбаченої законом або договором), необхідно встановити його вину.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Отже, суд приходить до висновку про те, що сторони за час розгляду справи в суді розпорядилися своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Як вбачається із посібника користувача EcoFliw River Max (а.с. 12-21) в розділі «ДБЖ початкового рівня» визначено наступне «… Коли джерело живлення змінного струму раптово втрачає потужність, RIVER MAX протягом

Отже, враховуючи, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про наявність в EkoFlow RIVER Max недоліків або істотних недоліків, які виникли з вини виробника (продавця, виконавця), враховуючи критерії визначені п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» суд дійшов висновку, що позивачкою не доведено, що виявлений недолік придбаного EkoFlow RIVER Max виник з вини виробника, а також порушенням відповідачем вимог щодо якості товару, будь-яких порушень відповідачем Закону України «Про захист прав споживачів» судом не встановлено, а відтак суд дійшов висновку про відмову у позовних вимогах в частині розірвання договору купівлі-продажу, вартості придбаного товару та неустойки: за прострочення строку гарантійного ремонту, за затримку повернення сплачених коштів, за затримку виконання вимог про надання товару аналогічної марки.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові від 07 червня 2022 року по справі № 754/9805/20 (провадження № 61-20195св21) Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, від 29 серпня 2022 року по справі № 524/8097/20 (провадження № 61-2434 св 22) Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно роз`яснень, які містяться у пунктах 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише тоді, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди, а також при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Право на відшкодування моральної шкоди відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають, якщо шкода завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

У статті 1 Закону «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Відповідно до ст. 711 Цивільного Кодексу України, шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю у зв`язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень гл. 82 цього Кодексу.

Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені § 3 гл. 82 Цивільного Кодексу України.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Позивачка не посилалася на існування таких обставин і судом таких не встановлено.

Враховуючи те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено завдання їй шкоди відповідачем, суд вважає, що підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу у розмірі 20000 грн. немає, а відтак у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Наприклад, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

Зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). На важливість дотримання судами вимоги щодо мотивованості (обґрунтованості) рішень йдеться також у ряді інших рішень ЄСПЛ (наприклад, «Богатова проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України» та ін.).

Крім того, судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку про недоведеність позивачкою позовних вимог, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 5, 8, 22 Законом України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 3, 15, 16, 258, 525, 526, 527, 530, 549, 598, 599, 612, 625, 629, 651, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 128, 141, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживачів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України , місцезнаходження: 01001, м. Київ, Майдан Незалежності, 1; адреса для листування: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В. Самсонова