Справа № 291/610/23
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2023 року

Ружинський районний суд Житомирської області

в складі : головуючого - судді Митюк О.В.,

секретаря Герасимчук Н.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт.Ружині цивільну справу за

позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у розмірі однієї чверті частини з усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є спільною донькою, народжена у шлюбі позивача та відповідача.

Рішенням суду №622/1157/12 від 25.07.2012 року шлюб було розірвано та стягнено з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки справа №291/1025/18 від 17.09.2018 року.

На даний час ОСОБА_3 , 2005 року народження досягла 18-ти років та продовжує навчання у Вінницькому національному аграрному університеті спеціалізація «Харчові технології» на 1 курсі з денною формою навчання на державній основі, стипендію не отримує. А тому просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання.

В судове засідання позивачка не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Судом встановлено, що сторони мають доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час досягла віку 18 років (і в той же час їй не виповнилося 23 років).

На даний час донька сторін навчається у Вінницькому національному аграрному університеті спеціалізація «Харчові технології» на 1 курсі з денною формою навчання на державній основі та перебуває на повному утриманні матері.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

Вказані обставини сторонами не оспорюються.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.

У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дітей СК України не встановлює. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

У визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 у справі № 6-1296цс15, який суд враховує під час розгляду та вирішення цієї цивільної справи з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Так, суд погоджується з доводами позивачки, яка потребує матеріальної допомоги на утримання доньки.

Разом з тим позивачкою не надано належних та допустимих доказів про спроможність відповідача сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі.

При цьому, суд враховує, що законодавчо визначена можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім доньці, сину не пов`язана з наявністю або відсутністю у відповідача офіційних джерел доходу, а витікає насамперед з обставин, пов`язаних безпосередньо із самим платником - його працездатністю, станом здоров`я тощо, а також інших обставин на його боці, які мають враховуватися судом.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги чинного законодавства, беручи до уваги принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме за встановлених обставин вважає необхідним та достатнім розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі однієї чверті частини з усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця.

Відповідно п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги повністю, а позивачка при подачі позову до суду відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" була звільнена від сплати судового збору, тому суд, керуючись положеннями ч.6 ст.141 , ч.1 ст.142 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 50 відсотків від розміру, який би при відсутності зазначеної пільги щодо його сплати підлягав сплаті позивачем при подачі позову до суду, а саме в розмірі 536 грн. 80 коп.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 141, 150, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 82, 76-82, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання

- задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї чверті частини з усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подання заяви з 08.05.2023 року і до закінчення навчання до 30.06.2023 року чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.( п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

проживає: АДРЕСА_3 ;

відповідач- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

проживає: АДРЕСА_4 ;

третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_3 .

Суддя О. В. Митюк.