ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6930/23 Справа № 216/4897/18 Суддя у 1-й інстанції - БУТЕНКО М.В. Суддя у 2-й інстанції - Мірута О. А.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

03 липня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мірута О.А., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження не може бути відкрито, оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Частиною 3 ст. 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновленияй у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПк України.

Згідно ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або незалученою до участі у ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Виходячи з наведеної норми необхідно дійти висновку, що сплив річного строку з дня складення повного тексту рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями встановлені державами-членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому, складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний висновок про застосування норми права у подібних відносинах міститься в постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2021 року, якою було відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про припинення дій усіх правочинів, укладених з АТ КБ «ПриватБанк» та про стягнення матеріальної та моральної шкоди, складено 12 липня 2021 року (том 1 а.с. 115).

Апеляційну скаргу відповідачкою ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2021 року подано до суду 19 червня 2023 року, тобто після спливу більше одного року з дня складення повного тексту ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2021 року.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, після постановлення судом ухвали Центрально-Міського районного суду від 12 липня 2021 року ОСОБА_1 12 вересня 2021 року до суду першої інстанції було подано клопотання про доручення письмових доказів до матеріалів справи (т. 1 а.с. 123-136)

25 жовтня 2022 року Криворізьким міським центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги було призначено адвоката Книгницьку Л.А. для надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правової допомоги, а саме: для складання процесуальних документів та представництва інтересів в суді як відповідача по справі №216/4897/18 (т.1 а.с. 142)

02 грудня 2022 року адвокатом Книгницькою Л.А. до суду першої інстанції подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, подано відзив на позовну заяву, клопотання про витребування доказів (т.1 а.с. 146-160)

У судовому засіданні від 12.12.2022 року відповідач ОСОБА_1 приймала участь та висловлювала думку щодо заявлених представником ОСОБА_2 клопотань.

Крім того, 15 лютого 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Трофименко М.В. ознайомилась з матеріалами справи в повному обсязі, жодних заяв та клопотань до суду першої інстанції не подавала.

26 травня 2023 року ОСОБА_1 подано до суду першої інстанції клопотання про доручення письмових доказів до матеріалів справи наданих до суду 17 вересня 2021 року.

Отже, відповідачка ОСОБА_1 протягом двох років з моменту постановлення ухвали приймала участь у розгляді справи, представники відповідача знайомились з матеріалами справи та були обізнані про наявність даної ухвали, а тому заявляючи клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2021 року, відповідачем не наведено поважних причин для поновлення такого строку.

Таким чином, вищенаведене підтверджує, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу (з 2021 року по 2023 рік) взагалі не цікавилася станом розгляду своєї зустрічної позовної заяви, яка стосується її прав та інтересів, що свідчить про відсутність у неї зацікавленості у вирішенні спору щодо зустрічних позовних вимог, а тому суд не вбачає виняткових обставин для поновлення пропущеного процесуального строку.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Враховуючи вищевикладене, подану апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для звернення до суду із клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду, із наданням доказів наявності виняткових обставин, визначених ч. 2 ст. 358 ЦПК України, для поновлення їй пропущеного процесуального строку.

Керуючись ч. 3 ст. 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2021 року залишити без руху для звернення до апеляційного суду з обґрунтованою заявою про поновлення пропущеного процесуального строку із наданням доказів наявності виняткових обставин, для чого надати строк для усунення названих вище недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Попередити особу, яка подає апеляційну скаргу, що на випадок невиконання даної ухвали в названий строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження, і апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: О.А. Мірута