Номер провадження 2/754/2658/23 Справа №754/3808/23
20 червня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді - Буша Н.Д.,
за участю секретаря - Зануди І.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Слободянін М.В. ,
представника третьої особи - Коріняка Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та піклування, призначення опікуна та піклувальника, стягнення аліментів,-
Позивач ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Слободяніна М.В. звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою, яку в ході підготовчого розгляду справи було змінено.
В обґрунтування заявленого позову з урахуванням його змін позивач посилається на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у подружжя ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_6 та ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька - ОСОБА_7 . Подружжя та діти проживали та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . За інформацією, що була надана позивачу його рідним братом - батьком дітей, з 2013 року ОСОБА_3 страждає психічними розладами та проходила лікування у КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» ВО КМР (КМДА). Так, відповідач ще з 2013 року вихованням та утриманням дітей не займається, а місце її перебування невідоме. З 2015 року діти проживали разом з батьком та бабусею за адресою: АДРЕСА_2 . Окрім того, за вказаною адресою разом з дітьми проживав рідний брат ОСОБА_4 - позивач по справі ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 батько дітей - ОСОБА_4 , помер. Після смерті батька позивач взяв дітей під свою опіку. Вже майже протягом п`яти років позивач, дядько дітей, особисто займається дітьми без участі відповідача, зокрема водить дітей до школи, дитячої поліклініки, співпрацює з вчителями, своєчасно реагує на пропозиції вчителів, відвідує батьківські збори, здійснює плату за харчування дітей, бере активну участь у розвитку та вихованні дітей, в той час як відповідач взагалі не проявляє інтересу до власних дітей. На підставі наказу Служби у справах дітей Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області від 23.02.2022 року діти тимчасово влаштовані в родину позивача. Відповідач життям дітей не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з дітьми та приймати участь у їх вихованні, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток. Фактично відповідач самоусунулася від участі у вихованні власних дітей.Підставою звернення до суду стало те, що час від часу у позивача виникають труднощі у представництві інтересів дітей в закладах освіти, охорони здоров`я тощо. Тож за даних обставин, позивач змушений звернутися до суду з позовом про встановлення над дітьми опіки та піклування, призначення позивача піклувальником над племінником та опікуном над племінницею. Крім того, в зв`язку з тим, що відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, позивач просить суд стягувати з неї аліменти на його користь на утримання дітей.
Ухвалою суду від 30 березня 2023 року відкрито провадженя у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 20 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі.
Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Слободянін М.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з мотивів, викладених у позові та просили суд винести рішення про задоволення позову.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області Корніяка Л.Г., підтримала висновки про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та про призначення позивача піклувальником та опікуном.
Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи сторони позивача, допитавши неповнолітніх свідків - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з`ясувавши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.
Згідно копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , виданого Ватутінським ЗАГСом у місті Києві від 29.10.1993 року та НОМЕР_2 , виданого в місті Наманган республіки Узбекістан від 20.09.2003 року - позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 являються рідними братами.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, 24 травня 2008 року гр. ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 , про що було зроблено відповідний актовий запис № 569. ОСОБА_10 після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище на « ОСОБА_10 ».
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 у подружжя ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_8 , також відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дочка - ОСОБА_7 .
Як встановлено судом в судовому засіданні, починаючи з 2015 року неповнолітні діти разом із батьком та бабусею проживали за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, за вказаною адресою разом з дітьми проживав їх рідний дядько, позивач - ОСОБА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, 17.04.2018 року.
На підставі наказу Служби у справах дітей Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області від 23.02.2022 року, діти ОСОБА_11 та ОСОБА_7 тимчасово влаштовані в родину позивача ОСОБА_12 .
Допитані в судовому засіданні неповнолітні свідки - ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , пояснили суду, що після смерті батька, їх дядя - ОСОБА_13 взяв їх під свою опіку, займається їх вихованням та утриманням, проживають вони разом за адресою: АДРЕСА_2 . Діти відвідують там навчальні заклади. З мамою - ОСОБА_3 вони не спілкуються дуже давно, ще з часів коли був живий батько. Мама не цікавиться їх життям та здоров`ям, не вітає зі святами, не відвідує їх, не вчиняла дій щодо створення умов утримання та не намагалась їх повернути до себе. Вони просили суд задовольнити позов їх дядька, не проти щоб їх маму позбавили батьківських прав і щоб ОСОБА_13 продовжував бути їх опікуном та піклувальником.
18.05.2023 року рішенням виконавчого комітету Пристоличної сільської ради №110 затверджено висновок комісії з питань захисту прав дітей про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Згідно вказаного висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , буде відповідати інтересам дітей. Службою було встановлено, зі слів ОСОБА_12 , неповнолітнього ОСОБА_14 та малолітньої ОСОБА_15 , що ще за часів життя батька дітей, діти проживали разом з ним в місті Києві і він займався вихованням і утриманням сина та дочки самостійно без присутності їх матері. ОСОБА_3 пішла з сім`ї залишивши двох дітей батьку та фактично самоусунулась від їх виховання та утримання. По теперішній час її місце знаходження невідоме. ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Наразі, діти проживають у ОСОБА_12 в АДРЕСА_2 та перебувають на його утриманні. Для дітей створені всі умови для проживання та виховання. Відповідно до характеристики, наданої Щасливським ліцеєм Пристоличної сільської ради на ученицю 7 класу ОСОБА_7 , участі матері в шкільному житті дівчинки не зазначено, натомість ОСОБА_13 тримає постійний зв`язок із класним керівником та регулярно відвідує батьківські збори. За характеристикою на ОСОБА_16 , наданою Ліцеєм-інтернатом №23 «Кадетьський корпус» Шевченківського району м.Києва, як на кадета 8 класу значиться, що його опікун приділяє належну увагу навчанню та вихованню хлопчика.
Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно з ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Виходячи з положень ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
В силу п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).
Проаналізувавши надані докази по справі, оцінивши покази неповнолітніх свідків, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні та допустимі докази ухилення відповідача від участі у вихованні дітей, оскільки вона дуже тривалий час не проживає з дітьми, не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, внаслідок чого не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча перешкод їй ніхто не чинив.
Будь-яких доказів щодо безпідставності позовних вимог та доказів своєї участі у вихованні дітей відповідач ОСОБА_3 суду не надала.
Таким чином, оскільки факт ухилення відповідача ОСОБА_3 від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає, що є підстави для позбавлення ОСОБА_3 її батьківських прав щодо неповнолітнього сина та малолітньої дочки, згідно відповідних положень ст.164 Сімейного Кодексу України.
В силу вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню дітей, хоча має всі можливості брати матеріальну участь в їх утриманні, так як за віком та станом здоров`я є працездатною, тобто має можливість брати участь в утриманні своїх дітей.
Суду не було представлено жодних доказів стосовно того, що відповідач за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків по утриманню дітей.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, враховуючи те, що відповідач є працездатною, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 слід визначити в межах заявлених вимог у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.06.2023 року до досягнення дітьми повноліття.
Щодо вирішення питання про встановлення опіки та піклування і призначення опікуном малолітньої ОСОБА_7 та піклувальником неповнолітнього ОСОБА_16 , судом встановлено наступне.
Як вже зазначалось, після смерті ОСОБА_17 , позивач взяв дітей під свою опіку, діти проживають разом з ним. Позивач піклується про дітей, повністю займається їх вихованням та утриманням.
Позивач, ОСОБА_13 є самозайнятою особою, з 2016 року зареєстрований фізичною особою - підприємцем та веде власний бізнес, пов`язаний із неспеціалізованою оптовою торгівлею. Окрім цього, за позивачем зареєстроване право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , в якому позивач проживає разом з дітьми.
Згідно медичного обстеження позивач - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до висновку Служби у справах дітей Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області від 01.05.2023 року №14/42-86 про можливість гр. ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна (піклувальника) на підставі акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, комісія дійшла висновку про призначення ОСОБА_1 опікуном над його племінницею ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та піклувальником над племінником ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , висновок затверджено рішенням №14/42-86 виконавчого комітету Пристоличної сільської ради від 01.05.2023 року.
Опіка і піклування є особливою формою державної турботи про малолітніх (до 14 років) та неповнолітніх дітей (з 14 до 18 років), що встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування (ст. 243 СК України).
Згідно ст.ст. 55, 58 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Отже, враховуючи висновок Служби у справах дітей Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області від 01.05.2023 року №14/42-86 про призначення ОСОБА_1 опікуном над його малолітньою племінницею ОСОБА_7 та піклувальником над неповнолітнім племінником ОСОБА_11 , оскільки, судом вирішено питання про позбавлення батьківських прав щодо їх матері, суд дійшов висновку про встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_7 та піклування над неповнолітнім ОСОБА_11 , позбавлених батьківського піклування та призначення опікуном та піклувальником ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 150, 164, 165, 243 СК України, положеннями Конвенції про права дитини, ст.ст.9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 55,58,60, ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та піклування, призначення опікуна та піклувальника, стягнення аліментів,- - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та відносно доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Встановити піклування над неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та призначити ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_7 , паспорт № НОМЕР_8 , орган видачі: 8026, дата видачі 16.05.2018 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) піклувальником ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , встановити опіку над малолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та призначити ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_7 , паспорт № НОМЕР_8 , орган видачі:8026, дата видачі 16.05.2018 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) опікуном ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягувати з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 )аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.06.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 )понесені судові витрати в розмірі 1 073,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Служба у справах дітей Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області,, місцезнаходження: Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Фестивальна, 39.

Повний текст рішення суду складено 28.06.2023 року.

Суддя Н.Д.Буша