Провадження №22-ц/812/ 736/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 липня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Царюк Л.М., Яворської Ж.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу №489/1453/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення, яке постановив Ленінський районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Костюченка Геннадія Станіславовича у приміщенні цього суду 17 травня 2023 року, повний текст якого складений того ж дня, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів,

у с т а н о в и л а :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів.

Позов мотивований тим, що Ленінським районним судом м. Миколаєва було ухвалено рішення від 27 лютого 2019 року, відповідно до якого з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 21 вересня 2018 р. до досягнення старшою дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення 28 травня 2019 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист №2/489/213/19. Виконавчий лист перебуває на виконанні в Інгульському відділі державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). У квітні та вересні 2022 року відповідач сплатив лише частину аліментів, а з травня по листопад 2022 року взагалі не платив аліменти, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати аліментів у сумі 26218 грн. 53 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 21 грудня 2022 р. по вищезазначеному виконавчому листу. У зв`язку з виникненням заборгованості зі сплати аліментів, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Посилаючись на викладене, а також на те, що сума пені обмежена 100% суми заборгованості, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01 травня по 31 грудня 2022 року, що складає 46251 грн. 21 коп., але з урахуванням визначеного законом обмеження розміру пені 100% суми заборгованості по аліментам, просила стягнути з ОСОБА_2 26218 грн. 53 коп. пені за прострочення сплати аліментів

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 просив не приймати до уваги позовні вимоги позивача, оскільки позивачка перешкоджає його спілкуванню з дітьми, він не відмовляється сплачувати аліменти та розуміє відповідальність за своїх дітей, однак на даний час він втратив роботу, через обставини, що не залежали від його волі, одразу як влаштується на роботу, готовий погасити заборгованість та надалі сплачувати аліменти. Крім того, у нього на утриманні знаходиться малолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_3 та дружина.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 19 457 грн. 69 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 796 грн. 75 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц дійшла правового висновку про те, що оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. При здійсненні судом власного розрахунку пені від суми несплачених аліментів за період з вересня 2018 року по листопад 2022 року (згідно розрахунку заборгованості з аліментів, який наданий виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а саме: у вересні 2018 р. розмір пені склав 214 грн. 26 коп., де 714 грн. 21 коп. (розмір заборгованості) х 30 днів) х 1%; у жовтні 2018 р. розмір пені склав 696 грн. 30 коп., де (2246 грн. 12 коп. х 31) х 1%; у листопаді 2018 р. розмір пені склав 677 грн. 14 коп., де (2257 грн. 13 коп. х 30) х 1%; у грудні 2018 р. розмір пені склав 848 грн. 22 коп., де (2736 грн. 20 коп. х 31) х 1%; у травні 2019 р. розмір пені склав 761,90 грн., де (2457,66 грн. х 31) х 1%; у вересні 2019 р. розмір пені склав 1019 грн. 30 коп., де (3397 грн. 66 коп. х 30) х 1%; у березні 2020 р. розмір пені склав 877 грн. 30 коп., де (2829 грн. 93 коп. х 31) х 1%; у квітні 2020 р. розмір пені склав 859 грн. 17 коп., де (2863 грн. 91 коп. х 30) х 1%; у травні 2020 р. розмір пені склав 904 грн. 80 коп., де (2918 грн. 65 коп. х 31) х 1%; у серпні 2020 р. розмір пені склав 1305 грн. 50 коп., де (4211 грн. 13 коп. х 31) х 1%; у жовтні 2020 р., де (4269 грн. 90 коп. х 31) х 1%; у січні 2021 р. розмір пені склав 1295 грн. 30 коп., де (4178 грн. 32 коп. х 31) х 1%; у травні 2022 р. розмір пені склав 1461 грн. 50 коп., де (4714 грн. 55 коп. х 31) х 1%; у червні 2022 р. розмір пені склав 1414 грн. 40 коп., де (4714 грн. 55 коп. х 30) х 1%; у липні 2022 р. розмір пені склав 1461 грн. 50 коп., де (4714 грн. 55 коп. х 31) х 1%; у серпні 2022 р. розмір пені склав 1461 грн. 50 коп., де (4714 грн. 55 коп. х 31) х 1%; у жовтні 2022 р. розмір пені склав 1461 грн. 50 коп., де (4714 грн. 55 коп. х 31) х 1%; у листопаді 2022 р. розмір пені склав 1414 грн. 40 коп., де (4714 грн. 55 коп. х 30) х 1%, загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів, склав 19457 грн. 69 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що при ухваленні рішення суд першої інстанції невірно зробив розрахунок пені, а тому просить оскаржуване рішення змінити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 розраховувала пеню за кожен місяць окремо. При цьому розмір призначених до виплати аліментів за кожний конкретний місяць помножений на загальну кількість прострочених днів і помножений на 1%. Проте, суд першої інстанції розраховував наступним чином: в кожному місяці суд враховував загальний розмір заборгованості помножений на кількість днів у місяці і помножений на 1%. Позивач вказує, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від сум несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. ОСОБА_1 вважає, що порядок обчислення пені має бути саме за кожний місяць (сума заборгованості помножується на кількість прострочених днів і потім помножується на 1%).

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, оцінивши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону не в повному обсязі.

Як вбачається з матераілів справи, сторони з 03 березня 2011 року перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2018 року, та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,на утримання яких рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 лютого 2019 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 21 вересня 2018 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

З примусового виконання судового рішення про стягнення аліментів на підставі виконавчого листа №2/489/213/19 від 28 травня 2019 року постановою від 13 червня 2019 було відкрито виконавче провадження №59339769.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Марії Степанець-Лосєвої від 21 грудня 2022 року за вих. № 31543 ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка станом на 01 грудня 2022 року складає 26218,53 грн. (а.с. 25-28)

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем обов`язку щодо сплати аліментів на дітей, наявність заборгованості зі сплати аліментів, ОСОБА_1 звернулася з цим позовом за стягненням неустойки (пені) на цю заборгованість за період з 01 травня 2022 року по 31 грудня 2022 року.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

Частиною 1 статті 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, судам необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.

Обов`язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дітей, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів.

При цьому частиною 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з прецендентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відсутність гарантії виконання судового рішення у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії надані сторонам - справедливий, відкритий і швидкий розгляд.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України.

Суд першої інстанції, встановивши, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, а також, що наведені ним обставини невиконання покладеного на нього рішенням суду обов`язку по сплаті аліментів на користь позивачки не можна віднести до тих, що звільняють його від такого обов`язку, дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з нього неустойки (пені) у зв`язку із порушенням обов`язку зі сплати аліментів.

Обставини щодо наявності заборгованості зі сплати аліментів та її розміру не оспорювались платником та підтверджені розрахунком державного виконавця.

Однак, при розрахунку пені (неустойки) у зв`язку із простроченням сплати аліментів суд припустився помилки. Також колегія суддів вважає помилковим і наведений позивачкою розрахунок пені.

Колегія суддів виходить з того, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 р. у справі № 333/6020/16-ц.

У справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 р. у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 р. у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 р. у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 р. у справі № 6-300цс16, вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Крім того, аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 р. у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за сплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.

Суд першої інстанції не врахував наведені правові висновки Верховного Суду та помилково при розрахунку пені застосував формулу, за якою обчислення пені за сплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.

Крім того, суд першої інстанції в порушення вимог частини 1 статті 13 ЦПК України вийшов за межі заявлених позовних вимог та провів розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2018 року по листопад 2022 року, тоді як позивачка в позові ставила питання про стягнення пені за період з 01 травня 2022 року по 31 грудня 2022 року.

Позивачкою у своєму розрахунку неустойки застосовано підхід, який ґрунтується на сталій правовій практиці Верховного Суду, зокрема на постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 р. у справі № 333/6020/16-ц, натомість він не може бути взятий до уваги, оскільки в ньому помилково визначена кількість днів прострочення - за кожен місяць така кількість днів збільшена на 10.

Враховуючи усе вищевикладене, проаналізувавши наявні у справі докази, заявлені позовні вимоги, колегія суддів вважає, що розрахунок пені слід провести наступним чином.

За 2022 рік:

за квітень:2096,55 грн. (нараховано заборгованості з аліментів) х 245 днів х 1% = 5136,55 грн.;

за травень: 4174,55 грн. (нараховано заборгованості з аліментів) х 214 днів х 1% = 10089,14 грн.;

за червень: 4174,55 грн. (нараховано заборгованості з аліментів) х 184 дні х 1% = 8674,77 грн.;

за липень: 4174,55 грн. (нараховано заборгованості з аліментів) х 153 дні х 1% = 7213,26 грн.;

за серпень: 4174,55 грн. (нараховано заборгованості з аліментів) х 122 дні х 1% = 5751,75 грн.;

за вересень: 1970,55 грн. (нараховано заборгованості з аліментів) х 92 дні х 1% = 1812,91 грн.;

за жовтень: 4174,55 грн. (нараховано заборгованості з аліментів) х 61 день х 1% = 2875,88 грн.;

за листопад: 4174,55 грн. (нараховано заборгованості з аліментів) х 31 день х 1% = 1461,51 грн.

Всього розмір неустойки становить 43015 грн. 77 коп., але з урахуванням вимог частини 1 статті 196 СК України щодо обмеження розміру неустойки 100 відсотками заборгованості з відповідача на користь позивачки слід стягнути 26218 грн. 53 коп. пені за прострочення сплати аліментів, погодившись з доводами апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду постановлено внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, його в силу пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України необхідно змінити, збільшивши розмір неустойки, яку слід стягнути з відповідача, до 26218 грн. 53 коп.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 6 статті 141 ЦПК України).

Порядок та розміри справляння судового збору, підстави звільнення від його сплати визначені Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Оскільки рішення суду змінено, а позивачка звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів, в тому числі неустойки (пені) за пунктом 3 статті 5 Закону № 3674-VI, тому не сплачувала судовий збір в судах першої та апеляційної інстанцій, слід провести розподіл судових витрат наступним чином.

Частиною 1 статті 4 Закону № 3674-VI визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно підпунктами 1, 6 частини 2 статті 4 цього ж Закону за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання апеляційної скарги - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Також в силу частини 4 статті 6 Закону № 3674-VI якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

З урахуванням викладених вимог закону на час звернення ОСОБА_1 з позовом (20 березня 2023 року) розмір судового збору за подання позовної заяви становив 1073 грн. 60 коп., а за подання апеляційної скарги, якою позивачка просила змінити рішення суду про задоволення вимог на 74% та задовольнити позов повністю, тобто просила переглянути рішення в частині 26%, - 418 грн. 70 коп., які слід стягнути з відповідача в загальній сумі 1492 грн. 30 коп.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду міста Миколаївської області від 17 травня 2023 року змінити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , 26218 грн. 53 коп. пені за прострочення сплати аліментів, та в дохід держави 1492 грн. 30 коп. судового збору

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Л.М. Царюк

Ж.М. Яворська

_______________________________________

Повний текст постанови складений 04 липня 2023 року