Провадження № 2-о/727/458/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

головуючого судді - Слободян Г.М.

секретар судових засідань - Вакарчук Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу у порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) заінтересована особа: Перший відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернівці Південно - Західного Міжрегіонального управління юстиції (м. Івано Франківськ); (м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 31) про встановлення факту смерті громадянина України на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог.

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною заявою. В обґрунтування заявлених вимог, посилається на те, що її брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Маріуполь, Маріупольського району, Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території України. Зазначає, що в зв`язку з російською агресією проти України, її брат, ОСОБА_2 у період бойових дій у місті Маріуполь, Донецької області, а саме 01 березня 2022 року перебував у своїй квартирі АДРЕСА_2 . Стверджує, що ОСОБА_2 являвся інвалідом, повністю паралізованим та сліпим, у зв`язку з чим не мав можливості перебувати в підвалі чи на вулиці. Вказує, що під час активних бойових дій вона не мала жодної можливості приїхати до брата додому, в даний будинок були влучені снаряди. Стверджує, що тіло брата, ОСОБА_2 , знайшли сусіди та віднесли на територію медичного інституту м. Маріуполя, там де всі жителі ближніх районів залишали загинувших. Місце поховання брата їй невідоме.

На виклад обставин у заяві вказує, що на даний момент вона немає жодних офіційних документів, які б підтверджували факт смерті брата, оскільки на той момент у місті велися активні бойові дії і державні органи з реєстрації актів громадського стану в місті не працювали. Зазначає, що після завершення активних бойових дій у місті Маріуполі, вона не могла дістатися до місця проживання брата, по причині того, що міст через річку Кальміус було зруйновано. Вказує на те, що встановлення факту смерті брата, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для неї має юридичне значення, оскільки надає право для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка контролюється державними органами, та отримання свідоцтва про смерть встановленого зразку. А тому просить задовольнити заявлені вимоги, а саме встановити факт смерті громадянина України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті: місто Маріуполь, Маріупольський район, Донецька область, Україна.

Рух справи та позиція сторін.

Ухвалою суду від 07.12.2023 року по справі відкрито окреме провадження та призначено судове засідання.

У судове засідання, заявник ОСОБА_1 не з`явилася, будучи повідомленою про час, дату та місце розгляду справи належним чином, відомостей про поважність причин неявки до суду не надала.

Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, зважаючи на наступне.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

З 24 лютого 2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію російської федерації проти України.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлої, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права, у своїх рішеннях у справах "Лоізіду проти Туреччини", "Кіпр проти Туреччини" та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" зазначив, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території, дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать.

Відповідно ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Згідно роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Судом встановлено, що факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , підтверджується відповідно свідоцтвом про народження НОМЕР_3 від 18.05.1963 року ОСОБА_1 (актовий запис №697) та свідоцтвом про народження НОМЕР_4 від 29.10.1965 року ОСОБА_2 (актовий запис №1352), де батьками вказані: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , належним чином завірені копії яких наявні в матеріалах справи (а.с.13-14).

Як вбачається зі Свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_5 від 28.09.1984 року, 28 вересня 1984 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (а.с.15).

З витягу ЄДРДР від 13.11.2023 року встановлено, що 10.11.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, де було відкрито кримінальне провадження №0004365 відносно даної події, кримінальна кваліфікація: ч.1 ст.115 КК України (а.с.16).

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 суду надані письмові свідчення очевидця події ОСОБА_8 , з яких вбачається, що 01.03.2022 року вона виявила ОСОБА_2 вже мертвим. У зв`язку з тим, що ніхто з його рідних не міг підійти до будинку через постійні обстріли, вони разом з іншими сусідами винесли його тіло на територію медичного інституту м. Маріуполь, де всі залишали своїх померлих родичів та знайомих, оскільки дана територіє обгороджена, і собаки не могли розтягувати трупи. ОСОБА_8 зазначила, що місце поховання їй невідоме, через те, що там були сотні трупів. (а.с.19). Зазначені обставини також підтверджуються письмовими свідченнями ОСОБА_9 (а.с.21-22).

В заяві ОСОБА_1 зазначила, що в 20-х числах березня 2022 року вона покинула місто Маріуполь через окуповану територію міста Новоазовськ, адже це був єдиний спосіб евакуюватися. Згідно довідки №7726- від 01.05.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, наразі фактичне місце проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 (а.с.10).

На підставі викладеного, а також враховуючи, що встановлення факту смерті можливе лише у судовому порядку, а викладені у заяві обставини знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що подана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. 21 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» - від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, - ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст.258,259,263 - 265,268, 293,315,317,430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про встановлення факту смерті громадянина України на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити юридичний факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), уродженця м. Маріуполь, Донецької області, та встановити дату його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті: місто Маріуполь, Донецька область, Україна; причина смерті: внаслідок влучення в будинок снарядів.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 27.12.2023 року.

Суддя Слободян Г.М.