Ухвала

03 липня 2023 року

місто Київ

справа № 204/3949/17

провадження № 61-5732ск23

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Шиповича В. В., Яремка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 березня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіна Тетяна Василівна, про визнання правочинів частково недійсними (удаваними) та визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_7 у липні 2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив:

- стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості частки у праві спільної часткової власності в розмірі 1/2 частини на домоволодіння АДРЕСА_1 , загальною площею 311, 40 кв. м, у сумі 2 634 447, 68 грн, а також грошову компенсацію вартості частки у праві спільної часткової власності в розмірі 1/2 частини на земельну ділянку, площею 0, 1000 га, на АДРЕСА_1 в сумі 178 521, 25 грн;

- припинити право власності ОСОБА_7 на зазначені частки у праві на нерухоме майно з дня отримання грошової компенсації, визнати право власності на зазначене майно за ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 у лютому 2018 року звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіна Т. В., у якому просив:

- визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 25 січня 2011 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Т. В. та зареєстрований в реєстрі за № 230, недійсним (удаваним) в частині зазначення покупцем ОСОБА_7 з моменту його укладення;

- визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 25 січня 2011 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Т. В. та зареєстрований в реєстрі за № 245, недійсним (удаваним) в частині зазначення покупцем ОСОБА_7 з моменту його укладення;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, площею 1 000, 00 кв. м, на якій розташовані: літ. А-3 -житловий будинок, житлова площа 175, 10 кв. м, загальною площею 311, 40 кв. м; літ. Ж - літня кухня; літ. 3 - вольєр;

літ. К - гараж; літ. Л - альтанка; І-ІІІ, 1-23 - споруди;

- визнати за ОСОБА_9 право власності на земельну ділянку, площею 0, 1000 га, кадастровий номер :07:124:0001, на АДРЕСА_1 .

Стислий виклад змісту рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Ухвалою від 20 серпня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська залучив ОСОБА_1 до участі у справі № 204/3949/17 як правонаступника померлого ОСОБА_7 .

Рішенням від 13 березня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 , частково задовольнив зустрічний позов ОСОБА_2 .

Визнав договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 25 січня 2011 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Т. В. та зареєстрований в реєстрі за № 230, недійсним (удаваним) в частині зазначення покупцем ОСОБА_7 з моменту його укладення.

Визнав договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 25 січня 2011 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Т. В. та зареєстрований в реєстрі за № 245, недійсним (удаваним) в частині зазначення покупцем ОСОБА_7 з моменту його укладення.

Визнав ОСОБА_2 покупцем за договором купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 25 січня 2011 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Т. В. та зареєстрований в реєстрі за № 230.

Визнав ОСОБА_2 покупцем за договором купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 25 січня 2011 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Т. В. та зареєстрований в реєстрі за № 245.

Визнав за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, площею 1 000, 00 кв. м, на якій розташовані: літ. А-3 - житловий будинок, житлова площа 175, 10 кв. м, загальною площею 311, 40 кв. м; літ. Ж - літня кухня; літ. 3 - вольєр; літ. К - гараж;

літ. Л - альтанка; І-ІІІ, 1-23 - споруди.

Визнав за ОСОБА_10 і. право власності на земельну ділянку, площею 0, 1000 га, кадастровий номер :07:124:0001, на АДРЕСА_1 .

В іншій частині вимог зустрічного позову відмовив. Здійснив розподіл судових витрат.

Постановою від 18 серпня 2020 року Дніпровський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2020 року - без змін.

Постановою від 01 грудня 2021 року Верховний Суд частково задовольнив касаційну скаргу ОСОБА_1 , скасував рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року в частині задоволення зустрічного позову, ухвалив у цій частині нове рішення, яким відмовив у його задоволенні.

Суд скасував постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року в частині відмови у задоволенні вимог первісного позову, в цій частині справу передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою від 02 березня 2022 року Дніпровський апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасував рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2020 року в частині вирішення первісного позову, ухвалив в цій частині нове рішення, яким частково задовольнив позов ОСОБА_1 .

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки у праві спільної часткової власності в розмірі 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в сумі 339 266, 50 грн.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки у праві спільної часткової власності в розмірі 1/2 частини земельної ділянки, площею 0, 1000 га, кадастровий номер :07:124:0001, на АДРЕСА_1 в сумі 25 996, 50 грн.

Припинив право власності ОСОБА_1 на частку у праві спільної часткової власності в розмірі 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

Припинив право власності ОСОБА_1 на частку у праві спільної часткової власності в розмірі 1/2 частини земельної ділянки, площею 0, 1000 га, кадастровий номер :07:124:0001, на АДРЕСА_1 .

Визнав за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Визнав за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0, 1000 га, кадастровий номер :07:124:0001, на АДРЕСА_1 .

В іншій частині вимог первісного позову відмовив.

Постановою від 06 грудня 2022 року Верховний Суд частково задовольнив касаційну скаргу ОСОБА_1 , скасував постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2022 року,справу передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою від 15 березня 2023 року Дніпровський апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасував рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2020 року за первісним позовом ОСОБА_1 , ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні первісного позову ОСОБА_1

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_11 18 квітня 2023 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 березня 2023 року, ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 квітня 2023 року цивільну справу № 204/3949/17 (провадження № 61-5732ск23) призначено судді-доповідачеві Олійник А. С.

Ухвалою від 24 травня 2023 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу ОСОБА_1 без руху та надав заявнику строк для усунення її недоліків.

Ухвалою від 29 травня 2023 року Верховний Суд визнав необґрунтованою заяву ОСОБА_2 про відвід суддів Олійник А. С. та Яремка В. В.

Ухвалою від 31 травня 2023 року Верховний Суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід суддів Олійник А. С. та Яремка В. В.

Тупицина Т. В. 05 червня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направила до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом із виправленою касаційною скаргою та доказами сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Ухвалою від 15 червня 2023 року Верховний Суд задовольнив заяву про самовідвід суддів Олійник А. С. та Ступак О. В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 червня 2023 року визначено колегію суддів для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 березня 2023 року у складі суддів: Погрібного С. О.

(суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Яремка В. В.

Ухвалою від 29 червня 2023 року Верховний Суд задовольнив заяву про самовідвід судді Гулейкова І. Ю.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 червня 2023 року визначено колегію суддів для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 березня 2023 року у складі суддів: Погрібного С. О.

(суддя-доповідач), Шиповича В. В., Яремка В. В.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник зазначила, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження цього судового рішення визначила те, що:

- (1) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 608/687/19, від 05 жовтня 2020 року у справі № 607/2905/18, за змістом яких суд апеляційної інстанції може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи, які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції;

- (2) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, відповідно до яких платоспроможність не має значення для вирішення спору, у якому про припинення своєї частки у праві спільної сумісної власності на неподільну річ та отримання відповідної компенсації на свою користь просить позивач. У разі задоволення цього позову відповідач стає одноосібним власником речі. Тому його не можна вважати неплатоспроможним. Більше того, якщо для задоволення позову про стягнення коштів суд мав би враховувати платоспроможність відповідача на час розгляду справи, то стягнення у судовому порядку багатьох боргів було би неможливим саме з цієї причини;

- (3) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 161/12771/15-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17, від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц, від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17, від 29 вересня 2020 року у справі № 712/5476/19, від 09 лютого 2021 року у справі № 381/622/17, від 25 травня 2021 року у справі № 149/1499/18, від 08 червня 2021 року у справі № 487/8206/18, від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17, від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19, від 02 листопада 2021 року у справі № 917/1338/18, від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, згідно з якими у разі, коли Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного, зокрема, в раніше ухваленому рішенні в одній зі справ Верховного Суду України, згідно з частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди враховують висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявник зазначила ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання нею вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

ІІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ

До касаційної скарги ОСОБА_1 додала клопотання, у якому просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 березня 2023 року.

Згідно з частинами першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Враховуючи, що постанова Дніпровського апеляційного суду ухвалена 15 березня 2023 року, повний текст постанови складено 20 березня 2023 року, тридцятиденний строк, протягом якого може бути подана касаційна скарга, розпочався 21 березня 2023 року, відповідно закінчився - 19 квітня 2023 року.

Наведене доводить, що ОСОБА_1 у межах тридцятиденного строку з дня проголошення судового рішення звернулася із касаційною скаргою до Верховного Суду, тому питання про поновлення цього строку не підлягає процесуальному вирішенню.

ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали Верховного Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 204/3949/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіна Тетяна Василівна, про визнання правочинів частково недійсними (удаваними) та визнання права власності на майно.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

В. В. Шипович

В. В. Яремко