Справа № 703/2552/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2023 року про стягнення на користь КП «Смілакомунтеплоенерго» боргу з оплати послуги з постачання теплової енергії на опалення житла,

у с т а н о в и в :

09 червня 2023 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Смілакомунтеплоенерго» боргу з оплати послуги з постачання теплової енергії на опалення житла за період з листопада 2020 року по травень 2023 року в сумі 51455 грн. 03 коп., втрат від інфляції в розмірі 2023 грн. 50 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 564 грн.53 коп. та 268 грн. 40 коп. судового збору.

03 липня 2023 року до суду надійшла заява боржника про скасування судового наказу, в якій він висловлює свою незгоду з заявленими вимогами.

Ознайомившись з матеріалами справи суд приходить до наступного

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, в тому числі за вимогою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Як встановлено ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

До заяви про скасування судового наказу додаються, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору (частина 5 статті 170 ЦПК).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону «Про судовий збір» за подання до суду заяви про скасування судового наказу сплачується судовий збір у розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у 2023 році складає 134 грн. 20 коп.

За правилами частини 6 статті 170 ЦПК у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя, не пізніше двох днів з дня її надходження до суду, постановляє ухвалу про її повернення без розгляду.

Отже, за правилами цієї норми несплата судового збору за подання до суду заяви про скасування судового наказу є підставою для повернення заяви без розгляду.

Судом встановлено, що до заяви про скасування судового наказу, яка за змістом та по формі відповідає вимогам ч. 3 ст. 170 ЦПК України, ОСОБА_1 не додав документа, що підтверджує сплату судового збору.

До заяви про скасування судового наказу боржник приєднав заяву, у якій просив звільнити його від сплати судового збору як споживача послуг на підставі ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів». Крім того, просив врахувати, що він є пенсіонером з розміром пенсії 2520,00 грн.

ОСОБА_1 стверджує, що у нього відсутній обов`язок по сплаті судового збору, оскільки він звільнений від його сплати статтею 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Однак суд не погоджується і з таким твердженням, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушеннями їх прав.

Відповідно до зазначеної норми споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Тобто, законодавець не тільки надає пільги цієї категорії учасників спору, але й чітко зазначає в якому саме випадку вони звільняються від сплати судового збору - за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Отже, за змістом частини 3 статті 22 Закону «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору у разі, коли вони мають статус позивача.

Поширення правил цієї норми на боржників у спорах, які вирішуються в порядку наказного провадження, закон не містить.

У наказному провадженні, сторонами в якому є заявник та боржник, ОСОБА_1 не має статусу позивача, а тому не є особою, яка звільнена від сплати судового збору при поданні заяви про скасування судового наказу відповідно до частини 3 статті 22 Закону «Про захист прав споживачів».

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 березня 2023 року по справі № 686/15858/22.

Відповідно до ч. 1, 4 ст.136 ЦПК України суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Аналогічні норми містяться і в ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Аналізуючи наведені норми суд зазначає, що звільнення від сплати судового збору здійснюється судом лише у тому разі, коли обов`язок по його сплаті наявний у особи, однак він його не може виконати внаслідок свого майнового стану.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачені умови, за яких суд може відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити особу від сплати судового збору. Такими умовами є, якщо: 1)розмір судовогозбору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а)військовослужбовці; б)батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в)одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г)члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ)особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Звертаючись до суду із заявою про звільнення від сплати судового збору, боржником не надано жодного доказу на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законом розмірі, зокрема, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, банківських довідок про відсутність коштів на рахунках, інформації щодо наявності чи відсутності нерухомого майна, транспортних засобів тощо.

Враховуючи, що боржником не сплачено судовий збір за подання заяви про скасування судового наказу, суд вважає за необхідне повернути її без розгляду.

При цьому, встановлений процесуальним законом обов`язок сплатити судовий збір та застосування судом наслідків його невиконання не може вважатися обмеженням особи у праві доступу до суду, оскільки боржник не позбавлений права на повторне звернення до суду із заявою, яка відповідатиме вимогам ст. 170 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170, 260, 261 ЦПК України

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2023 року про стягнення на користь ОКП «Смілакомунтеплоенерго» боргу з оплати послуги з постачання теплової енергії на опалення житла повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом 15 днів може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: І.Я. Биченко