2-н/465/1992/23
У х в а л а

про залишення без руху

"04" липня 2023 р. Суддя Франківського районного суду м.Львова вивчивши заяву Львівського комунального підприємства «Магістральне» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 боргу за отриманні житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ЛКП«Магістральне» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 боргу за отриманні житлово-комунальні послуги.

Однак, заяву слід залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам, встановленим ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Як передбачено ч.1 ст. 164 ЦПК України, за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

За подання до суду заяви про видачу судового наказу судовий збір сплачується у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 4-1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Так, згідно вимог ст.2 ЗУ "Про судовий збір", платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Перерахування суми судового збору здійснюється за загальними правилами Закону України від 05квітня 2001року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Положеннями Інструкції встановлено вимоги про заповнення розрахункових документів.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладено в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, який обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Згідно з додатками 2, 8 до Інструкції одним із реквізитів платіжного доручення є «Призначення платежу», який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Положеннями п. 3.8. Інструкції визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, які зазначено в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Тобто, в конкретному випадку необхідними реквізитами ідентифікації платіжного доручення, долученого Львівського комунального підприємства «Магістральне» до заяви є зокрема, зазначення в ньому прізвища боржника, про стягнення заборгованості з якого подається заява.

Як вбачається з копії платіжної інструкції №1076 від 20 червня 2023 року ЛКП «Магістральне», сплачено судовий збір в розмірі 268,40 грн., немає в призначенні платежу прізвище боржників не зазначено, крім того вказано «за позовом ЛКП «Магістральне», а не за заявою про видачу судового наказу, що не дає можливості ідентифікувати зазначене платіжне доручення, як документи, що підтверджують сплату судового збору за подання до суду даної заяви. Тобто, неможливо однозначно ідентифікувати, за звернення до суду з якою заявою сплачено судовий збір.

Відповідно до ч.1-3ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175і177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. За даних обставин, заяву про видачу судового наказу слід залишити без руху, а заявнику необхідно надати строк для виправлення недоліків заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175,185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву Львівського комунального підприємства «Магістральне» про видачу судового наказу про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 боргу за отриманні житлово-комунальні послуги - залишити без руху.

Надати заявникустрок для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Попередити заявника, що в разі не виправлення зазначених в ухвалі недоліків протягом наданого часу, заява буде вважатись неподаною і повернута.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Мартьянова С.М.