Справа № 487/9024/23
Провадження № 2-зз/487/19/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 року Заводський районний суд міста Миколаєва в складі: головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Ляшенко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення по цивільній справі №487/9024/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення накладених ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.07.2007. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що ухвалою суду від 30.09.2009 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування було залишено без розгляду. За такого вважає, що наразі відсутня потреба продовженні арешту накладеного на 9/50 часток житлового будинку АДРЕСА_1 . Вищенаведене послугували підставою для звернення до суду з відповідною заявою.

Сторони в призначене судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що в рамках розгляду цивільної справи №2-3692/2007, ухвалою суду від 05.07.2007 було накладено арешт на 9/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , право власності на які зареєстровано за ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 30.09.2009 року позовну заяву залишено без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Окрім цього, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 10 Постанови Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що наявність заходів забезпечення позову порушують права заявника, у зв`язку із чим клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення - задовольнити.

Скасувати арешт накладений на 9/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , право власності на які зареєстровано за ОСОБА_1 , накладений ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2007 року по справі №2-3692/2007.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.В. Щербина