Справа № 175/2716/23
Провадження № 2/175/731/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 червня 2023 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Заборський В.О., перевіривши відповідність вимогам Цивільного процесуального кодексу України позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуном, стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

13.06.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлення опіки над малолітньою дитиною та призначення опікуна, стягнення аліментів з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь опікуна ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі по 1/4 частки заробітку (доходу) з кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Провадження по справі не може бути відкрито з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

У ч. 5 ст. 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). При цьому, у ч. 2 ст. 83 ЦПК України вказано, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Крім того, відповідно до п.п. 4, 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. В ч. 6 ст. 175 ЦПК України також визначено, що у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

В роз`ясненнях, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

У порушення зазначених вимог позивачем не вказано номера зв`язку відповідачів, хоча згідно долученого до позовної заяви Акту оцінки потреб сім`ї/особи від 31.01.2023 року зрозуміло, що такий зв`язок у відповідачів є, так як зі слів малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він спілкується з батьками 2-3 рази на тиждень.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , вказав у позовній заяві, що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в сім`ї ОСОБА_6 , яка доводиться дитині тіткою, він є чоловіком рідної доньки ОСОБА_6 , малолітня дитина не проживає в його сім`ї, однак позивач не зазначив правової підстави для звернення його з такими позовними вимогами до суду з огляду на ст. 165 СК України, згідно якої право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судам слід перевіряти чи належить позивач до кола осіб, які мають право звертатися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, і якщо позивач таких прав не має, повертати заяву позивачу.

Також, позивач просить стягнути з відповідачів аліменти у розмірі по 1/4 частки від усіх доходів відповідачів, однак не зазначив в позовній заяві істотних обставин, які враховуються судом при прийнятті такого рішення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідачів, наявність у відповідачів інших дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, дочки, сина.

Згідно ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Отже, відповідно до положень ст. 19 Сімейного кодексу України питання щодо позбавлення батьківських прав певної особи повинно обов`язково розглядатися в досудовому порядку органом опіки та піклування з оформленням та наданням про це письмового висновку.

В свою чергу, висновок органу опіки та піклування є ключовим доказом по даній категорії справ, якою б не була підстава позбавлення батьківських прав. Даний висновок робиться на підставі засідань комісії органу опіки та піклування про питання доцільності позбавлення батьківських прав. Для підготовки даного висновку комісія спілкується з відповідачами та вивчає наявність підстав для позбавлення батьківських прав.

Отже, зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази.

У цьому контексті суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену в ухвалі від 01 листопада 2017 року у справі N 211/559/16-ц, відповідно до якої позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновку органу опіки та піклування і попередження батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Ненадання висновку одночасно з позовом позбавляє суд можливості провести розгляд справи у встановленому законом порядку.

Однак, позивачем в порушення вказаних норм до позовної заяви не додано висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. При цьому позовна заява не містить відомостей щодо звернення позивача до відповідного органу опіки та піклування для отримання вказаного висновку та/або неможливості його отримання, що в подальшому надавало б право позивачу звернутися з відповідним клопотанням до суду.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Однак, всупереч вказаних вище вимог, до позовної заяви не додано висновок відповідного органу опіки та піклування про доцільність призначення позивача опікуном дитини. Позовна заява також не містить відомостей щодо звернення позивача до відповідного органу опіки та піклування для отримання вказаного висновку та/або неможливості його отримання, що в подальшому надавало б право позивачу звернутися з відповідним клопотанням до суду.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою ст. 133 ЦПК України, встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684,00 грн.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлений судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1073,60 грн..

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивач звернулась до суду з позовом, який містить п`ять позовних вимог, а саме позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , встановити над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 опіки та призначити його опікуном, стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини з ОСОБА_2 , стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини з ОСОБА_3 ..

Позивач звільнений від сплати судового збору за заявленими позовними вимогами про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», але не звільнений від сплати судового збору за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та встановлення опіки та призначення опікуна малолітній дитині.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Звернення позивача до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідачів, не вирішує питання прав та інтересів інших осіб, зокрема прав та обов`язків малолітньої дитини, а стосується лише прав та обов`язків відповідачів як матері та батька дитини, яких останні можуть бути позбавлений у разі ухвалення рішення про задоволення позову, правові наслідки чого визначені у ст. 166 СК України, а тому п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на справи за позовом про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над малолітньою дитиною.

Оскільки позивачем до позовної заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору за дві позовні вимоги, то він зважаючи на вищевикладене, слід доплатити судовий збір за одну немайнову позовну вимогу у розмірі 1073,60 грн..

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: зазначити обставини на які вказано в ухвалі суду; надати до суду висновки відповідного Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав та подання про призначення позивача опікуном; доплатити судовий збір за одну позовну вимогу та надати до суду підтверджуючі документи.

Крім того, вважаю за необхідне звернути увагу позивача на наступне.

Частиною 4 ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів про позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Згідно ч. 1 ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Тобто, належним позивачем по даній категорії справ повинен бути Орган опіки та піклування Виконавчий комітет відповідної ради, а не Служба у справах дітей.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуном, стягнення аліментів - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом строку, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали.

У разі якщо у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Заборський