Номер провадження: 22-ц/813/6664/23
Справа № 516/4/19
Головуючий у першій інстанції Мислива Л. М.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів - Дришлюка А.І., Сегеди С.М.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на додаткове рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 17 січня 2022 року у цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення.

МТСБУ звернулося до суду першої інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просило вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з Відділення Державної казначейської служби України у м. Теплодарі Одеської області судовий збір у розмірі 1762 грн.

Заява мотивована тим, що 19 червня 2019 року Теплодарським міським судом Одеської області було ухвалено рішення у даній справі, яким позовну заяву МТСБУ до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задоволено, однак не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Також зазначено, що оскільки відповідач являється інвалідом другої групи, судовий збір має бути компенсований за рахунок держави, а тому позивач просив задовольнити заяву.

Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції.

Додатковим рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 17 січня 2022 року заяву МТСБУ про вирішення питання щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом МТСБУ до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задоволено. Ухвалено додаткове рішення у справі за позовом МТСБУ до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Стягнено з Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь МТСБУ 1762 гривні судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення МТСБУ №127354987 від 26 вересня 2018 року на рахунок №5020, отримувач коштів: УК у м. Теплодарі (м. Теплодар); Код: 37722242; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку 899998.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, з урахуванням викладених в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що суд першої інстанції помилково ототожнив ГУ ДКСУ в Одеській області з Державою Україна та Державним бюджетом України, що суперечить нормам чинного законодавства. Скаржник вважає, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі, отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна, як учасник цивільних відносин, така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 березня 2020 року по справі №641/8857/17. Скаржник вважає, що кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України, у таких справах резолютивні частини судових рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номер та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання коштів, така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року по справі №199/6713/14-ц.

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України йдеться про те, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ціна позову у вказаній цивільній справі становить менш ніж сто розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а таким чином, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

З врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 28 грудня 2023 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга скаржника підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що згідно рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 19 червня 2019 року позовні вимоги МТСБУ до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, задоволено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь МТСБУ кошти в розмірі понесених витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 5808 грн 41 коп. Та, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 являється інвалідом 2 групи, суд першої інстанції відмовив МТСБУ, в задоволенні стягнення з відповідача на його користь понесених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

З платіжного доручення МТСБУ №127354987 від 26 вересня 2018 року, вбачається про сплату останнім при зверненні з вищевказаною позовною заявою до суду 1762 грн судового збору, зазначені кошти зараховані в дохід бюджету.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії постанови Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 11 грудня 2020 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №516/4/19, виданого 02 вересня 2020 року Теплодарським міським судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ 5808 грн 41 коп., закінчено, також встановлено те, що боржник помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України кщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

На підставі вищенаведеного, а також враховуючи задоволення позовних вимог МТСБУ згідно рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 19 червня 2019 року, те, що відповідач на момент винесення рішення суду був звільнений від сплати судового збору, суд першої інстанції вважав за можливе задовольнити заяву МТСБУ про розподіл судових витрат та ухвалити додаткове рішення у справі за зазначеним позовом. В зв`язку з цим стягнув з Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь МТСБУ 1762 грн. судового збору.

Проте з висновками суду першої інстанції щодо стягнення судового збору саме з Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь МТСБУ 1762 грн. погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Колегія суддів звертає увагу на те, що держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника (частина четверта статті 58 ЦПК України).

Отже, у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11 (провадження № 12-161 гс 18) (пункт 6.22), від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц (постанова № 14-316 цс 19) (пункт 33), від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц (провадження № 14?447 цс 19) (пункт 28)), зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду.

Відповідно до статті 2 ЦК України учасником спірних правовідносин у справі про відшкодування шкоди за рахунок держави на підставі статті 1174 ЦК України є держава Україна, а тому вона має бути відповідачем.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів

Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦК України держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Таким чином, відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Такими органами у цій справі є Державна казначейська служба України (яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету). Сума судового збору за подання позовної заяви компенсується за рахунок держави та відповідно підлягає стягненню з Державного бюджету України.

Відповідно в резолютивні частини судових рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання коштів (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 червня 2018 року в справі 910/23967/16).

На вказані обставини суд першої уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про стягнення на користь МТСБУ суми судового збору за подання позовної заяви безпосередньо з Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

На підставі вище викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 17 січня 2022 року зміні.

Порядок оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області задовольнити частково.

Додаткове рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 17 січня 2022 року змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

«Заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місце знаходження: Русанівський бульвар, 8, м. Київ, 02154, ) суму судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок)».

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 28 грудня 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: А.І. Дришлюк

С.М. Сегеда