Справа № 464/4112/23
пр.№ 2/464/1210/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

при секретарі судових засідань БРИНОШ А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 жовтня 2014 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис 2978.

Позов мотивує тим, що у шлюбі у них народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після народження якої у них почали виникати конфлікти та непорозуміння, підставою яких була егоїстична поведінка відповідачки до нього, як чоловіка, відсутність довіри. Спільне проживання негативно впливало на психоемоційні стани кожного, тому вирішили проживати окремо. Обоє втратили почуття любові один до одного, взаєморозуміння та поваги. За час проживання оокремо, так і не знайшли компромісу у стосунках, шлюб існує формально, тому зберігати такий недоцільно, припинили своє існування як сім`я, не підтримують подружніх стосунків, понад рік не проживають разом, шлюб розпався і поновлення недоцільне, примирення між ними немолжливе. Просить позов задоволити.

Сторони у судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись про таке належно та вчасно, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, відповідач також визнала позов та не заперечила про його задоволення.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

20 червня 2023 року ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 04 липня 2023 року.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 18 жовтня 2014 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції сторони зареєстрували шлюб 18 жовтня 2014 року, актовий запис №2978 (а.с.5).

У відповідності до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 01 вересня 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_5 (а.с.6).

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є небажання сторін будувати у подальшому сімейні стосунки через різні погляди на життя та відношення до інституту сім`ї, внаслідок яких втрачено почуття любові, поваги у подружжя, припинено подружні стосунки, не ведеться спільне господарство, шлюб існує формально.

Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Положення ст.24 СК України визначають, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Зокрема, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» від 12 червня 2014 року наголошено на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя.

Частина перша ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «Приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява N 44647/98).

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Матеріалами справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і відновлювати їх вони не мають наміру.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка визнає позов, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки такий носить виключно формальний характер.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп., згідно квитанції №ПН6332 від 15 червня 2023 року.

З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 536 грн. 80 коп.

Відповідно до ст.141 ЦПК України на відповідачку необхідно покласти іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 536 грн. 80 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.141, 142, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителем АДРЕСА_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителькою АДРЕСА_2 , зареєстрований 18 жовтня 2018 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2978.

Повернути ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителю АДРЕСА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 536 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 , сплачені позивачем при подачі позову до суду судові витрати в розмірі 536 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ О.А.БЕСПАЛЬОК