Справа № 629/7779/23
Провадження № 2/629/1479/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2023 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Цендра Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про звільнення майна з-під арешту, суд

ВСТАНОВИВ:

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшла вищезазначена позовна заява про звільнення майна з-під арешту.

Доступ до правосуддя в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК України.

Дослідивши зміст позовної заяви, судом було встановлено, що дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Згідно з положеннями ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач посилається на положення п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14- 730цс19).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зняти арешт з майна.

З наведеного слідує, що вказаний спір не відноситься до категорії справ, пов`язаних з порушенням прав відповідача саме як учасника бойових дій, спір не стосується питань, пов`язаних із соціальним захистом особи, а відтак відповідач не звільняється від сплати судового збору за подання та розгляд даної позовної заяви.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073,60 грн.

Тобто позивач ОСОБА_1 має сплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн. та надати до суду підтвердження сплати судового збору.

Згідно вимог ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.2 ст.185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, подана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, а саме: надати квитанцію про сплату судового збору.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 258, 260, ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про звільнення майна з-під арешту - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Наталія ЦЕНДРА