22.12.2023 Єдиний унікальний номер 205/2258/23
Провадження № 2/205/1415/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 грудня 2023 року місто Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Морозової С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних за користування грошовими коштами,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2023 року представник ТОВ «Консалт Солюшенс» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 трьох відсотків річних у розмірі 7083,93 доларів США, що еквівалентно 258988,48 гривень, посилаючись на те, що 19.03.2008 року між ВАТ «ЕрстеБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №014/3729/2/11865 відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 56080 дол. США зі строком користування кредитними коштами до 18.03.2018. З метою забезпечення виконання кредитного договору 19.03.2008 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №014/3729/2/11865/1, предметом якого є нежитлова будівля магазину, загальною площею 88,4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки належним чином ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконувала то 12.12.2014 рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі №205/8217/14-ц позовні вимоги ПАТ «Фідобанк», правонаступника ПАТ «Ерсте Банк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто на користь позивача заборгованість в сумі 84634,38 дол. США, що в перерахунку на національну валюту складало 1000661,56 гривень.

24.09.2015 року свідоцтвом, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Савєльєвою Г.В. та зареєстрований в реєстрі за №765, освідчено право власності ПАТ «Фідобанк» майна, що складається з нежитлової будівлі магазину, загальною площею 88,4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки майно не реалізовано, так як електронні торги не відбулися і стягував виявив бажання залишити за собою непродане майно за початковою ціною 127783,00 гривень, що станом на 24.09.2015 року еквівалентно 5924,10 дол. США. Таким чином, залишок заборгованості встановленої вищевказаним рішенням суду становить 78710,28 дол. США.

19.01.2021 року було проведено електронний аукціон № UA-EA-2020-12-23-000001- b за лотом № GL1019277 за кредитним портфелем, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 7 кредитними договорами, що забезпечені транспортними засобами, 220 кредитних договорів, що забезпечені заставою та 267 без заставних кредитних договорів. Переможцем визнано ТОВ «Консалт Солюшенс» , що підтверджується протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-12-23-000001-b.

03.02.2021 року між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» укладено договір № GL1N019277_205/1 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 28 (далі - Договір),за змістом пункту 1 якого банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги.Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

За змістом пункту 2 Договору за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пеней, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень, право отримання коштів від реалізації заставного майна за Основними договорами. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.

Позивач зазначає, що за змістом пункту 461 Додатку № 1 до Договору № GL1N019277_205/1 про відступлення прав вимоги від 03.02.2021 року до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_1 , за Кредитним договором № 014/3729/2/11865 від 19.03.2008 року.

Таким чином, ПАТ «Фідобанк» вибуло як кредитор із зобов`язань, що виникли на підставі Кредитного договору № 014/3729/2/11865 від 19.03.2008 року.

ТОВ «Консалт Солюшенс» є фінансовою установою згідно Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 29 серпня 2019 року та здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг на підставі розпорядження Нацкомфінпослуг № 1739 від 10.09.2019 року.

03.02.2022 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у справі №205/8217/14-ц заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони його правонаступником - задоволено; замінено сторону стягувача ПАТ «Ерсте Банк» його правонаступником ТОВ «Консалт Солюшен» у виконавчому провадженні за виконавчими документами, виданими у цивільній справі №205/8217/14-ц.

При обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на положення ч. 1 ст. 256, ч.ч.1,2 ст. 509, ч.1 ст. 512 , ч.1 ст. 514, 524, 625 ЦК України, 129-1, п. 9 статті 129 Конституції України

При цьому позивач зазначає, що відповідач рішення суду від 12.12.2014 року у цивільній справі №205/8217/14-ц в частині погашення заборгованості не виконала, до моменту звернення із цією позовною заявою, заборгованість ПАТ «Ерсте Банк» своєчасно не погасила, своє грошове зобов`язання, встановлене кредитним договором та підтверджене рішенням суду, перед ПАТ «Ерсте Банк» (в подальшому - ПАТ «Фідобанк») прострочила.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем, що була встановлена кредитним договором та підтверджена рішенням суду є зобов`язанням відповідно до норм цивільного права.

В період з дати набрання рішення законної сили по цей час відповідач безпідставно користується коштами, що належали до сплати ПАТ «Ерсте Банк» (в подальшому - ПАТ «Фідобанк»), а після укладення договору про відступлення права вимоги - позивачу.

В силу наведеного, у ТОВ «Консалт Солюшенс», як у правонаступника ПАТ «Фідобанк», виникло право вимагати від відповідача сплати 3%річних за користування грошовими коштами у розмірі, наведеному у розрахунку заборгованості.

Разом з тим, позивач зазначає, що ним враховано строки позовної давності для звернення до суду з такою вимогою.

Позивач зазначає, що пунктом 19 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК, продовжуються на строк його дії.

Таким чином строк загальної позовної давності, встановлений статтею 257 ЦК України було продовжено на строк дії воєнного стану.

Враховуючи зазначене, звертаючись до суду з цим позовом, сторона позивача здійснює розрахунок заборгованості за період з 24.02.2019 року до 23.02.2022 року.

Окрім того, позивач посилається на постанови Великої Палати Верховного Суду по справі № 703/2718/16-ц від 19 червня 2019 року та від 11 квітня 2018 року № 758/1303/15-ц, постанову КГС ВС від 07.02.2018 № 910/11249/17.

За цих підстав, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ«Консалт Солюшенс» заборгованість - 3% річних за користування грошовими коштами у розмірі 7083,93 дол. США, що станом на 20.02.2023 еквівалентно 258988,48 гривень та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою суду від 29.03.2023 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу місця її проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», проте до суду не прибула, відзиву на позов не подала, будь-яких заяв (клопотань) від неї не надходило, тому суд, за наявності письмової згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Cудом встановлено, 19.03.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір з фізичною особою №014/3729/2/11865, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику грошові кошти в сумі 56080,00 доларів США строком до 18.03.2018 року.

З метою забезпечення виконання кредитного договору 19.03.2008 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №014/3729/2/11865/1, предметом якого є нежитлова будівля магазину, загальною площею 88,4 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором № 014/3729/2/11865 від 19.03.2008 р. у сумі 84634,38 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 27.06.2014р. еквівалентно 1000661,56 грн., яка складається з: прострочених нарахованих процентів у розмірі 29516,13 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.06.2014р. становить 34 8979,42 грн.; боргу за несплаченою (простроченою) частиною кредиту по договору станом на 27.06.2014р. у розмірі 55 118,25 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.06.2014р. становить 651 682,14 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Фідобанк» судовий збір у розмірі 3654,00 гривень.

24.09.2015 року свідоцтвом, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Савєльєвою Г.В., та зареєстрований в реєстрі за №765, освідчено право власності ПАТ «Фідобанк» майна, що складається з нежитлової будівлі магазину, загальною площею 88,4 кв. м., що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , оскільки майно не реалізовано, так як електронні торги не відбулися і стягувач виявив бажання залишити за собою непродане майно за початковою ціною 127783,00 гривень, що станом на 24.09.2015 року еквівалентно 5924,10 дол. США. Таким чином, залишок заборгованості встановленої вищевказаним рішенням суду становить 78710,28 дол. США.

19.01.2021 року було проведено електронний аукціон № UA-EA-2020-12-23-000001- b за лотом № GL1019277 за кредитним портфелем, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 7 кредитними договорами, що забезпечені транспортними засобами, 220 кредитних договорів, що забезпечені заставою та 267 без заставних кредитних договорів. Переможцем визнано ТОВ «Консалт Солюшенс» , що підтверджується протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-12-23-000001-b.

03.02.2021 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Консалт Солюшенс» було укладено договір № GL1N019277_205/1 про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. за № 28, за змістом пункту 1 якого банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у Додатку 1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами, та/або договорами поруки, та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору.

Згідно пункту 2 договору № GL1N019277_205/1 від 03.02.2021 року за цим договором Новий кредитор в день укладення цього Договору набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень, право отримання коштів від реалізації заставного майна за Основними договорами.

За змістом пункту 427 Додатку № 1 до договору № GL1N019277_205/1 від 03.02.2021 року до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № №014/3729/2/11865 від 19.03.2008 року в розмірі 2 208 877,41 гривень, а саме основний борг 1 546 557,46 гривень, відсотки 662 319,95 гривень.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 03.02.2022 року заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено,Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у виконавчих листах по цивільній справі № 205/8217/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Таким чином ТОВ «Консалт Солюшенс» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» у правовідносинах, що були предметом розгляду у справі №205/8217/14-ц за позовом ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Отже, судом встановлено, що борг ОСОБА_1 перед правонаступником ВАТ «Ерсте Банк»- ТОВ «Консалт Солюшенс», в розмірі 84634,38 доларів США, (в еквіваленті по курсу НБУ на дату подачі позову 27.06.2014 року складає 1000661,56 гривень), що встановлений рішенням Ленінським районним судом м. Дніпропетровська від 12.12.2014 року у справі № 205/8217/14-ц є зобов`язанням відповідно до норм цивільного права.

Суд зауважує, що таке зобов`язання зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов`язанням.

За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-п.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України, у конструкції Цивільного кодексу України розташована у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 Кодексу. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а так само й на грошові зобов`язання, що виникли на підставі рішення суду та за своєю правовою природою носять цивільно-правовий характер.

Таким чином, у статті 625 ЦК України, визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань.

Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), а також у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/4878/16-ц (провадження № 61- 1625св18).

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з правилом ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У частині першій статті 273 ЦПК України сформульоване правило, за змістом якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Враховуючи те, що рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2014 року у справі № 205/8217/14-ц не оскаржувалось в апеляційному поряду, таке рішення набрало законної сили та набуло статусу обов`язкового до виконання для сторін справи.

Як зазначає позивач, залишок заборгованості вищевказаним рішенням суду становить 78710,28 доларів США (в еквіваленті по курсу НБУ на дату подачі позову в 2023 році складає 2877647,84 гривень).

З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.

Також, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до пункту 91 постанови Великої палати Верховного суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно із вимогами статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У зв`язку із викладеним, суд вважає правомірним звернення позивача до суду із вимогою про стягнення з відповідача 3 % річних за користування коштами за період з 24 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року.

За наданим позивачем розрахунком 3% річних за користування грошовими коштами становить 7083,93 дол. США. Розрахунок відповідачем не спростований.

Нарахування 3% річних за користування грошовими коштами в валюті не суперечить загальним засадам ЦК України та узгоджується, зокрема, із Постановою ВП ВС від 16.01.2019 № 464/3790/16-ц (14-465цс18), за якою «3 % річних, передбачені ст. 625 ЦК України, можуть бути визначені у доларах США та нараховуються виходячи із простроченої суми, вираженої у відповідній грошовій валюті.

Відповідно до ст.13 та ст.81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відзиву на позов та доказів, які спростовують позовні вимоги, відповідачем суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 3% річних за користування грошовими коштами у розмірі 7083,93 дол. США, що станом на 20.02.2023 еквівалентно 258988,48 гривень.

Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2684 гривень.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних за користування грошовими коштами, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» 3% річних за користування грошовими коштами у розмірі 7083,93 дол. США, що станом на 20.02.2023 року еквівалентно 258988,48 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» судовий збір у розмірі 2684 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін по справі:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», , 65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 36, офіс 308,

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя О.О.Костромітіна