Ухвала

03 липня 2023 року

м. Київ

справа № 202/10454/14

провадження № 61-8376ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Дроздом Романом Юрійовичем, на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання кредитного договору недійсним, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визнання правочину недійсним, припинення правочину та відшкодування моральної шкоди та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до АТ «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання кредитного договору недійсним.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2015 року позов АТ «Альфа-Банк» та зустрічний позов ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження для спільного розгляду.

У червні 2016 року ОСОБА_3 , як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, звернулася до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору.

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до АТ «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визнання правочину недійсним, припинення правочину та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року позов АТ «Альфа-Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 800000197 від 19 квітня 2007 року станом на 19 травня 2015 року у розмірі 2 233 585,13 грн, яка складається з: 1 773 817,60 грн - заборгованість за тілом кредиту; 338 359,97 грн - заборгованість за відсотками; 121 407,56 грн - пеня.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсними договір про внесення змін і доповнень № 1 до договору поруки № 800000197-П від 19 квітня 2007 року, укладений 14 вересня 2009 року та договір про внесення змін та доповнень № 2 від 02 листопада 2012 року.

Визнано припиненим правовідносини між ОСОБА_2 та АТ «Альфа-Банк» за договором поруки № 800000197-П від 19 квітня 2007 року.

У задоволенні іншої частини зустрічного позову відмовлено.

У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2022 року стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 7 755 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 800000197 від 19 квітня 2007 року скасовано.

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 800000197 від 19 квітня 2007 року у розмірі 913 722,39 грн, з яких: 901 995,35 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11 727,04 грн - заборгованість за відсотками.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У червні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Дроздом Р. Ю., на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки сформована у системі «Електронний суд» 06 червня 2023 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 червня 2023 року заявнику поновлено строк на касаційне оскарження судового рішення, а касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Дроздом Р. Ю., залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику надати до суду касаційної інстанції докази надсилання листом з описом вкладення копій касаційної скарги та доданих до неї документів учасникам справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок ОСОБА_1 направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного судуу складі Верховного Суду від 19 червня 2023 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову АТ «Сенс Банк» відмовити у повному обсязі, а зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц та постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, від 23 травня 2018 року у справі № 127/2-1955/11, від 18 липня 2018 року у справі № 758/824/17, від 02 жовтня 2018 року у справі № 9102/18036/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 761/38248/17, від 29 травня 2019 року у справі № 539/1582/16-ц, від 14 серпня 2019 року у справі № 490/5934/18, від 23 жовтня 2019 року у справі № 910/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/791/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17, від 27 січня 2020 року у справі № 761/26815/17, від 06 травня 2020 року у справі № 372/223/17, від 06 травня 2020 року у справі № 201/11183/16, від 06 травня 2020 року у справі № 234/4524/15-ц, від 12 листопада 2020 року у справі № 201/13163/18, від 08 вересня 2021 року у справі № 369/7772/15-ц, від 23 вересня 2021 року у справі № 676/1503/19, від 17 листопада 2021 року у справі № 522/14614/14-ц, від 25 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 16 листопада 2022 року у справі № 210/5576/16-ц, від 02 лютого 2022 року у справі № 205/7751/16-ц, від 10 травня 2022 року у справі № 473/1343/18, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також ОСОБА_1 зазначає про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази; необґрунтовано відхилили клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Дроздом Р. Ю., подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання кредитного договору недійсним, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визнання правочину недійсним, припинення правочину та відшкодування моральної шкоди та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Дроздом Романом Юрійовичем, на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року.

Витребувати з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 202/10454/14.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 03 серпня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

Д. Д. Луспеник

С. Ф. Хопта