Справа № 136/2441/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Іванець О.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання відмови в приватизації квартири неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2023 позивач ОСОБА_1 , через свого представника, звернувся до суду з позовною заявою до виконавчого комітету Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання відмови в приватизації квартири неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що у відкритті провадження у цивільній справі слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звертаючись до суду Вінницької області з позовом до виконавчого комітету Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання відмови в приватизації квартири неправомірною та зобов`язання вчинити дії, обґрунтовує позовні вимоги тим, що він в період з 1975 року по 1982 працював в районному об`єднанні «Міжколгоспвідгодівля» на посаді завідуючого комплексом, яке було розташоване в смт Липовець Липовецького району Вінницької області. До складу даного об`єднання входила також міжгосподарська пересувна механізована колона №11 (далі - ПМК-11). Працюючи на вказаній посаді він перебував на квартирній черзі та в 1976 році отримав ордер на вселення у квартиру АДРЕСА_1 (на даний час квартира АДРЕСА_2 ). Вказаний будинок був побудований в 1976 році та перебував на балансі Липовецького ПМК-11. 01.08.1978 року позивач прописався в даній квартирі, в якій проживає і до цього часу. В 1992 році до позивача звернувся керівник Липовецького ПМК-11 Гребенюк М.В. та запропонував викупити дану квартиру у підприємства, сплативши її вартість в розмірі 9850 карбованців. 15.04.1992 року він сплатив готівкою повну суму вартості квартири в розмірі 9850 карбованців, що підтверджується накладною за №82 від 15.04.1992 року за підписом касира, керівника та головного бухгалтера. Після оплати вартості квартири він подав в бухгалтерію підприємства оригінал ордера на вселення та відповідні довідки від Липовецької селищної ради для подальшого оформлення правовстановлюючих документів на придбану ним квартиру на його ім`я. Не закінчивши оформлення правовстановлюючих документів в 2000 році ПМК-11 було визнано банкрутом та ліквідовано, відповідно було втрачено і його ордер на вселення у квартиру. В 2023 році вважаючи, що вказаний будинок відноситься до комунальної власності та перебуває на балансі Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області він в порядку визначеному Законом України «При приватизацію державного житлового фонду» звернувся до Липовецької міської ради із заявою про приватизацію займаної квартири, до заяви ним були додані усі документи у відповідності до статті 8 Закону України № 2482-ХІІ «Про приватизацію державного житлового фонду», пункту 18 Положення про порядок передачі квартири (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396 (надалі - Положення), проте рішенням виконавчого комітету Липовецької міської ради за №84 від 20.04.2023 року йому було відмовлено у її приватизації, оскільки даний об`єкт нерухомого майна не відноситься до комунальної власності Липовецької територіальної громади. Враховуючи підстави відмови його заяви про приватизацію квартири позивач звернувся до Липовецького районного суду із позовною заявою про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю (цивільна справа № 136/1228/23). Ухвалою суду, за клопотанням позивача, судом під час розгляду даної справи було витребувано від КП «ВООБТІ» матеріали технічної інвентаризації на квартиру АДРЕСА_3 , в яких містилась довідка Липовецької міської ради про те, що вказаний будинок знаходиться на балансі Липовецької міської ради, внаслідок чого відмова позивачу у реалізації його права на приватизацію житла у формі рішенням виконавчого комітету Липовецької міської ради від 20.04.2023 року незаконною та протиправною. Тому він позбавлений можливості у встановленому законом порядку приватизувати квартиру, у якій він проживає.

Тому, просить суд:

- визнати відмову виконавчого комітету Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області у формі рішення за №84 від 20 квітня 2023 року, як органу приватизації державного та комунального житлового фонду, в безоплатній передачі у власність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку безоплатної приватизації квартири АДРЕСА_2 - неправомірною;

- зобов`язати виконавчий комітет Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області вчинити дії, в порядку безоплатної приватизації, щодо передачі у власність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 квартири АДРЕСА_2 .

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» п.2 вказано на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно положень п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Враховуючи підстави звернення з позовом, а також суб`єктний склад сторін, приходжу до висновку, що даний спір має вирішуватися судом за правилами адміністративного судочинства, оскільки позивач заявляє вимоги щодо оскарження рішень органу місцевого самоврядування щодо відмови у наданні дозволу на надання квартири у власність шляхом приватизації, при цьому, позивач не заявляє вимоги про визнання за ним права на приватизацію житлового приміщення.

Так, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ, Листом за №9-48/0/4-17 від 12 січня 2017 року надіслав «Узагальнення судової практики розгляду справ про приватизацію державного житлового фонду та гуртожитків», в п. 3 якого чітко розмежував підсудність та юрисдикцію розгляду справ про приватизацію державного житлового фонду … «справи за позовами про оскарження рішень і дій органів місцевого самоврядування щодо вирішення питання про надання дозволу на передання громадянам житла у власність шляхом приватизації, оскарження визначення іншого порядку використання житла, в яких відсутній спір про право, у залежності від предмета спору можуть розглядатися як у порядку цивільного, так і у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Орган місцевого самоврядування може ставати учасником цих правовідносин як носій владних повноважень, завдяки яким він забезпечує відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України, тобто забезпечує можливість громадянам реалізувати своє конституційне право на житло.

Відмова органу місцевого самоврядування в оформленні права власності на об`єкт нерухомого майна та видачі свідоцтва у зв`язку з ненаданням необхідних документів для оформлення такого права не є оспорюванням порушення житлових прав.

Тобто, у разі звернення з таким позовом у порядку цивільного судочинства суд має відмовити у відкритті провадження у справі, оскільки справи про оскарження рішень органів місцевого самоврядування щодо відмови у наданні дозволу на надання кімнат у гуртожитку/квартир у власність їх мешканцям шляхом приватизації без вимог про визнання за ними права на приватизацію житлового приміщення, враховуючи предмет спору, мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

До адміністративної юрисдикції належить і розгляд позовів про оскарження дій органу державної влади / місцевого самоврядування при зверненні громадянина із заявою про приватизацію житлового приміщення, оскільки такі спори стосуються процедури розгляду звернення державним органом / органом місцевого самоврядування, якщо не заявляється вимога про право.

Таким чином, враховуючи, що фактично предметом позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Липовецької міської ради є визнання відмови у приватизації житлового приміщення неправомірною та зобов`язання здійснити належні дії щодо приватизації квартири, тобто оскарження дій органу місцевого самоврядування про відмову у приватизації квартири та зобов`язання провести дії по приватизації квартири, при цьому, не заявляючи вимог про визнання за ним права на приватизацію житлового приміщення, то такі позовні вимоги мають розглядатись у порядку адміністративного судочинства, оскільки орган місцевого самоврядування, приймаючи рішення, спрямоване на забезпечення реалізації прав громадян на житло шляхом приватизації, стає учасником відповідних правовідносин як носій владних повноважень, завдяки яким він забезпечує можливість громадян реалізувати своє конституційне право на житло.

Таким чином, суд приходить до висновку, що цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження та роз`яснити позивачу, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання відмови в приватизації квартири неправомірною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Роз`яснити позивачу право на звернення з позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Д. Іванець