Справа № 703/6376/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., одержавши матеріали справи за позовом заступника керівника Смілянської окружної прокуратури, поданого в інтересах держави в особі Смілянської міської ради та Національної служби здоров`я України, до ОСОБА_1 про стягнення витрат, завданих лікуванням потерпілого від злочину,

у с т а н о в и в :

Заступник керівника Смілянської окружної прокуратури звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом в інтересах держави в особі Смілянської міської ради та Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 про стягнення витрат, завданих лікуванням потерпілого від злочину.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що прокурор, визначаючи суд, уповноважений розглядати даний спір, керувався ч. 3 ст. 28 ЦПК України, згідно якої позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

При цьому, позовні вимоги мотивовано тим, що винними діями відповідача ОСОБА_1 було вчинено дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізовані до комунального некомерційного підприємства «Смілянська міська лікарня». За інформацією цієї лікарні витрати на лікування ОСОБА_2 від злочину склали 89815,78 грн, які прокурор просить стягнути з відповідача.

Отже, у даній справі наявний спір з приводу стягнення витрат на лікування потерпілої, якій було спричинено ушкодження здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватість у вчиненні якої встановлена в межах розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Суд зазначає, що відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, регламентується статтею 1206 ЦК України.

Зміст та суб`єктний склад зобов`язання, що регулюються ст.1206 ЦК України, дозволяють констатувати, що це зобов`язання не є договірним, однак, не є і зобов`язанням із відшкодування шкоди в розумінні статті 1177ЦК України (відшкодування шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення), оскільки понесені закладом охорони здоров`я (кредитором) витрати на лікування не є завданою боржником (особою, яка вчинила злочин) шкодою. Зазначене має принципове значення, оскільки покладений на відповідну особу обов`язок не є видом цивільно-правової відповідальності, до цих правовідносин не підлягають застосуванню загальні положення про відшкодування шкоди.

Відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, не є за своєю суттю відшкодуванням шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, тому вимоги ч.3 ст.28 ЦПК України до цих правовідносин не застосовуються, відтак, поданий позов повинен пред`являтися за загальними правилами підсудності справ, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України.

За загальними правилами підсудності, визначеними ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як встановлено з відповіді №384829 від 28.12.2023 місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно, справа не підсудна Смілянському міськрайонному суду Черкаської області.

Частиною 9 статті 187 ЦПК України передбачено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне передати справу до Дніпровського районного суду міста Києва для розгляду за підсудністю.

При цьому суд враховує, що згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31, 258, 260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Справу за позовом заступника керівника Смілянської окружної прокуратури, поданого в інтересах держави в особі Смілянської міської ради та Національної служби здоров`я України, до ОСОБА_1 про стягнення витрат, завданих лікуванням потерпілого від злочину передати до Дніпровського районного суду міста Києва для розгляду за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом 15 днів може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: І.Я. Биченко