Справа № 367/4813/23
Провадження № 2-о/367/311/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

головуючої судді Мерзлого Л.В.,

за участі секретаря с/з Валюх В.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального напису,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального напису стосовно ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір?ю дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Гліб від свого народження мешкає із заявником у власній квартирі ОСОБА_1 за адресою реєстрації заявника та повністю перебуває на її утриманні. Двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить заявнику на праві приватної власності згідно Договору купівлі-продажу квартири від 26.11.2019р. Гліб народився у заявника від короткочасних позашлюбних відносин з ОСОБА_2 3 ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі заявник не перебувала. ОСОБА_2 свої батьківські обов?язки по відношенню до Гліба в будь-якій формі не виконує, ніколи будь-яких грошових коштів (аліментів) на утримання ОСОБА_4 не надавав. Ірпінським міським судом Київської області (суддя Чернова О.В.) 10 квітня 2023 року видано судовий наказ у справі № 367/661/23 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 в розмірі частини заробітку (доходу). ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує Дитячий центр розвитку «Павлуша» (садочок повного дня) за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Северинівська, 106-А. 24 грудня 2022 року з невідомих заявнику міркувань ОСОБА_2 приїхав за адресою місця проживання ОСОБА_1 та забрав у матері заявника - ОСОБА_6 ОСОБА_4 , з яким вона гуляла у дворі будинку, пояснивши їй, що поїде разом з Глібом на роботу заявника.

В зв?язку з цими неадекватними діями ОСОБА_2 , заявник звернулась із заявою до поліції про викрадення Гліба (вх. ЕО 39483 від 24.12.2022р.). ОСОБА_2 на наполегливі благання повернув Гліба лише через добу. Весь цей час заявник не знала, де знаходиться малюк Гліб.

05 січня 2023 року на наполегливі прохання ОСОБА_2 заявник дозволила останньому погуляти з ОСОБА_4 у дворі багатоповерхового будинку за адресою місця проживання (м. Ірпінь). ОСОБА_2 , отримавши Гліба, приблизно об 17:00 05.01.2023 року вивіз його в невідомому напрямку, а в телефонному режимі повідомив, що Гліба матір більше не побачить.

В зв?язку з чим, 06 січня 2023 року заявник звернулась до органів поліції м. Ірпінь Київської області із заявою про викрадення Гліба (Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06.01.2023 року).

Через бездіяльність органів поліції, заявник самотужки дізналась, що ОСОБА_2 може проводити своє дозвілля за адресою орендованого ним будинку: АДРЕСА_2 . Діючи самотужки, заявник відправилась за цією адресою, де знайшла ОСОБА_2 в нетверезому стані разом з громадянкою ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 без нагляду. Реакцією ОСОБА_2 на візит ОСОБА_1 стало побиття ОСОБА_2 заявника, в зв?язку з чим ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості (зламаний ніс). В зв?язку з протиправними злочинними діями ОСОБА_2 відносно нього органами досудового розслідування було порушене кримінальне провадження за ст. 125 ч. 2 КК України, яке внесено до ЄРДР за №00000015 від 08.01.2023 року.

23 лютого 2023 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Гришко О.М. у кримінальній справі № 369/2573/23 (провадження 1-кп/369/1632/23) виніс ухвалу про призначення підготовчого судового засідання за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00000015 від 08.01.2023 року.

Додатково заявнику стало відомо, що ОСОБА_2 є системним злочинцем та має судимість за вироком Ленінського районного суду м. Харкова (суддя Попрас В.А.) від 22.10.2012р. у кримінальній справі № 2018/14478/2012 (ст. 185 ч. 2, ст. 190 ч. 2 КК України).

На фоні несприйняття Глібом ОСОБА_2 як рідної людини (у ОСОБА_2 з Глібом взагалі відсутній будь-який психологічних зв?язок через самоусунення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов?язків), ОСОБА_2 постійно вчиняє по відношенню до заявника ОСОБА_4 та матері заявника - ОСОБА_6 психологічне насилля, а останнім часом вдався до відвертого фізичного насилля по відношенню до заявника та ОСОБА_4 . Після передання Київською спеціалізованою прокуратурою у військовій оборонній сфері Центрального регіону обвинувального акту з матеріалами до Києво-Святошинського районного суду Київської області, ОСОБА_2 «активізував» свої дії, спрямовані на залякування: пише відверті повідомлення через месенджер Viber, прикриваючись бажанням почути ОСОБА_4 , в телефонному режимі повідомляє заявника, що коли буде їхати у відпустку - обов?язково заїде до всіх рідних заявника.

27 травня 2023 року відповідач ОСОБА_2 приїхав за адресою місця проживання заявника та намагався потрапити до квартири заявника під приводом побачення з ОСОБА_4 , в зв?язку з чим заявник звернулась до органів поліції.

28 травня 2023 року так само підстерігав заявника у дворі будинку з невідомою фізичною особою жіночої статі. Всі свої дії він прикриває ніби то бажанням побачити ОСОБА_4 , а заявник це сприймає як тиск через розгляд кримінальної справи у Києво-Святошинському районному суді Київської області.

Пояснити заявник свої дії ОСОБА_2 відмовляється, спілкується з ОСОБА_1 виключно нецензурною лексикою.

Заявнику здається, що ці дії ОСОБА_2 є черговою схемою для створення собі сприятливих умов під час військового стану в Україні або суто психологічні розлади на фоні власного скривленого сприйняття реальності. Всі свої дії відповідач ОСОБА_2 вчиняє під «прикриттям» одягнутої військової форми.

Останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 заявник зазначає: АДРЕСА_3 (Комунальний заклад «Харківський міський центр реінтеграції бездомних осіб»). Клієнтами Комунального закладу «Харківський міський центр реінтеграції бездомних осіб» є бездомні особи у віці від 18 років і особи, звільнені з місць позбавлення волі, які підпадають під вимоги, обумовлені чинним законодавством. Виходячи з мети, Центр здійснює надання послуг з ночівлі, з тимчасового проживання.

Просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 6 (шість) місяців.

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та покласти на нього наступні обов`язки із заборонами, а саме заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

-перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

-наближатися на 300 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 : місця проживання (перебування) ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; Дитячого центру розвитку «Павлуша» (садочок повного дня): Київська область, м. Ірпінь, вул. Северинівська, 106-А; місця проживання (перебування) ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

Особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває в місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею: ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв?язку особисто або через третіх осіб.

Заявниця у судовому засіданні просила заяву задовольнити.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Неявка в судове засідання заінтересованої особи не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, вислухавши доводи заявника, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір?ю дитини ОСОБА_3 , батьком Гліба є ОСОБА_2 . ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 не перебувала. Син ОСОБА_8 від свого народження мешкає з матір`ю ОСОБА_1 за адресою реєстрації заявника та перебуває на її утриманні. Двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на праві приватної власності згідно Договору купівлі-продажу квартири від 26.11.2019р.

ОСОБА_2 свої батьківські обов?язки по відношенню до Гліба не виконує. Ірпінським міським судом Київської області 10 квітня 2023 року видано судовий наказ у справі № 367/661/23 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_3 в розмірі частини заробітку (доходу). ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує Дитячий центр розвитку «Павлуша» (садочок повного дня) за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Северинівська, 106-А.

24.12.2022 заявник звернулась із заявою до поліції про викрадення Гліба (вх. ЕО 39483 від 24.12.2022р.).

06 січня 2023 року заявник звернулась до органів поліції м. Ірпінь Київської області із заявою про викрадення Гліба (Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06.01.2023 року).

23 лютого 2023 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у кримінальній справі № 369/2573/23 (провадження 1-кп/369/1632/23) винесено ухвалу про призначення підготовчого судового засідання за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00000015 від 08.01.2023 року.

Крім того, ОСОБА_2 має судимість за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 22.10.2012р. у кримінальній справі № 2018/14478/2012 (ст. 185 ч. 2, ст. 190 ч. 2 КК України).

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 систематично, протягом тривалого періоду часу ображає заявницю та погрожує фізичною розправою в текстових повідомленнях. Крім того, є факти здійснення ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 фізичного насильства та факти відібрання дитини від матері без її згоди та вивезення дитини у невідоме для заявника місце.

Згідно зі ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з п.п. 3, 14 ч. 1. ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя та колишнє подружжя.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 зазначеного вище Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

При цьому, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Таким чином, зважаючи на наведені норми Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Верховний Суд у постанові від 14.01.2020 року, винесеній у справі № 754/6995/19, зазначає, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішенні ЄСПЛ «A.V. v. Ukraine», n. 68177, «Enea v. Italy» [GC], n. 55182, «Idalov v. Russia» [GC], 91183.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантується існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. Рішення Європейського суду з прав людини «Chahal v. the UK», n. 145.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що заявник обґрунтовано звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявник дійсно є постраждалою особою від домашнього насильства, а її кривдником є заінтересована особа ОСОБА_2 .

Тож, у відповідності до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оцінюючи сам вид насильства (психологічне), ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, суд приходить до висновку про необхідність покладення на заінтересовану особу обов`язків та заходів тимчасового обмеження прав.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст.ст. 247, 259, 263-265, 268, 350-1, 350-6 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального напису, задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 6 (шість) місяців.

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та покласти на нього наступні обов`язки із заборонами, а саме заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

-перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

-наближатися на 300 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 : місця проживання (перебування) ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; Дитячого центру розвитку «Павлуша» (садочок повного дня): Київська область, м. Ірпінь, вул. Северинівська, 106-А; місця проживання (перебування) ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

Особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває в місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею: ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв?язку особисто або через третіх осіб.

Про видачу обмежувального припису повідомити ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на профілактичний облік, а також до виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Мерзлий