У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Малюк В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Матіко Я.Ю.,

розглянувши заяву заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури про забезпечення позову, у цивільній справі за позовом Закарпатської обласної прокуратури в інтересах держави до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку та договорів, скасування державних реєстрацій та повернення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

Заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури в інтересах держави звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до Ужгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку та договорів, скасування державних реєстрацій та повернення земельної ділянки.

Одночасно з позовною заявою, позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0260 площею 0,1499 га, яка розташована по АДРЕСА_1 та на праві власності належить ОСОБА_2 та заборонити останній вчиняти дії, спрямовані на поділ чи об`єднання вказаної земельної ділянки.

Заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що Ужгородською міською радою передано у приватну власність земельну ділянку, яка належить до земель загального користування зелених насаджень міста, та щодо якої у відповідності до ст. 83 Земельного кодексу України існує заборона на передачу у приватну власність.

Порушення вимог земельного законодавства в даних правовідносинах підтверджується, зокрема, долученим до позовної заяви висновком експерта № 15/199 від 24.09.2020, складений за результатами проведення земельно-технічної експертизи, відповідно до якого земельна ділянка за кадастровим номером :03:001:0037 потрапляє в зону зелених насаджень загального користування по АДРЕСА_2 . Висновки експерта зроблені, зокрема, з урахуванням поворотних точок спірної земельної ділянки та генерального плану міста Ужгорода від 2004 року, чинного як час передачі земельної ділянки у приватну власність, так і на даний час.

Водночас, до постановлення рішення у даній справі та набрання ним законної сили існує реальна загроза утруднення його виконання у випадку задоволення зазначеного позову та в разі невжиття заходів забезпечення позову, оскільки існує ймовірність відчуження, поділу чи об`єднання земельної ділянки.

Також зазначає, що з ухвали суду від 06.10.2020 року вбачається, що розгляд клопотання про арешт земельної ділянки, в рамках кримінального провадження №000227 від 19.08.2020 року, було призначено на 29.09.2020 року та за клопотанням представника ОСОБА_2 відкладено.

Саме в цей проміжок часу, спірна земельна ділянка була спочатку об`єднана із земельною ділянкою за кадастровим номером :03:001:0028, в результаті чого утворилась земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0260 (державна реєстрація проведена в ДРРП 01.10.2020), після чого відносно такої укладено договір іпотеки № 1074 від 02.10.2020 (державна реєстрація обтяження проведена в ДРРП 02.10.2020).

Вважає, що наведене свідчить про те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, існують ризики, що земельна ділянка може знову бути відчужена, поділена чи об`єднана. Також, зокрема, існує ризик, що земельна ділянка може перейти у власність іпотекодержателя ОСОБА_3 , у зв`язку із чим необхідним є накладення заборони щодо вчинення дій, спрямованих на реалізацію предмету спору шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку.

Крім цього, зазначає, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000227 від 19.08.2020, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.10.2020 (судова справа № 308/8399/20) було накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0260 площею 0,1499 га із забороною відчуження, розпорядження та користування такою.

Однак, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 01.03.2023 кримінальне провадження №0000254 закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, що свідчить про наявність передумов для зняття арешту із земельної ділянки, який накладений в рамках кримінального провадження.

З огляду на предмет позовної заяви, позивач вважає за необхідне забезпечити позов заходами, що передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, а саме: шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0260 площею 0,1499 га (утворена в результаті об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0028 та :03:001:0037 та заборони ОСОБА_2 вчиняти дії, спрямовані на поділ чи об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0260 площею 0,1499 га.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши надані матеріали справи, зважаючи на обґрунтування заяви про забезпечення позову, вважає заяву такою, що підлягає до задоволення.

Подана позивачем заява про забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Згідно з ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

П.п. 1,2 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти…., забороною вчиняти певні дії щодо предмета спору.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача, та інтересів держави, в інтересах якої діє позивач, щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що між сторонами дійсно виник спір щодо земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0260 площею 0,1499 га.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У позовній заяві та заяві про забезпечення позову, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що Ужгородською міською радою передано у приватну власність земельну ділянку, яка належить до земель загального користування зелених насаджень міста, та щодо якої у відповідності до ст. 83 Земельного кодексу України існує заборона на передачу у приватну власність, через що відносно вказаної ділянки існує спір, крім того позивач обґрунтовано вважає наявність загрози невиконання або утрудненого виконання майбутнього рішення суду за позовом, у разі невжиття заходів забезпечення позову, оскільки відповідач має змогу відчужити дану земельну ділянку.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовним вимогам, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Зважаючи на доводи та обґрунтування позовної заяви, та документи, додані до заяви про забезпечення позову, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову на даному етапі.

Таким чином, обґрунтованими є доводи заяви, що порушене, невизнане, оспорюване право позивача, який діє в інтересах держави, може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, зважаючи на обставини, які передували зверненню позивача до суду за захистом порушених прав та доведеність дійсного виникнення спору між сторонами, доходить висновку про наявність підстав для забезпечення даного позову, шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку, яке буде достатнім та не буде порушувати права відповідачів.

Заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач є допустимими й співмірними із заявленими позивачем вимогами та за змістом не є тотожними цим вимогам.

Суд звертає увагу відповідачів, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Згідно з частиною п`ятою статті 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 89, 149-153, 260. 261, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0260 площею 0,1499 га, яка розташована по АДРЕСА_1 із забороною ОСОБА_2 здійснювати дії на її відчуження, поділ, об`єднання.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Примірник ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявнику - направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Попередити учасників справи та виконавців ухвали, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Роз`яснити учасникам справи можливість суду допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим за клопотанням учасника справи.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрите виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Роз`яснити відповідачам та іншим особам, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, їх право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися, у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 ЦПК України підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який постановив ухвалу про їх застосування, за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М.Малюк