У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Романишена І.П., дослідивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Інституту газу НАН України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, зобов`язання виплатити вихідну допомогу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року до суду надійшла вищезазначена позовна заява.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передано до провадження судді Романишеній І.П.

18.12.2023р. ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва зазначена позовна заява була залишена без руху. Позивачу надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду та попереджено, що в разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом наданого часу, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута.

На виконання вимог вказаної надійшла позовна заява у новій редакції, зі змісту якої вбачається виключення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, а також зазначення додаткової вимоги немайнового характеру про скасування наказу про звільнення.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст.127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

В даному випадку наявні підстави для продовження строку для усунення недоліків за ініціативою суду, оскільки позовна заява у новій редакції містить недоліки, зокрема, відсутні докази сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн., також позивачу необхідно конкретизувати зміст позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі №6-1121цс16 зроблено висновок, що починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. Указаний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16.

З урахуванням наведеного, позивач не звільняється від сплати судового збору за заявленою позовною вимогою щодо скасування наказу про звільнення.

Крім того, вказана позовна вимога потребує уточнення, зокрема, зазначення призвіща, ім`я, по-батькові особи щодо якої прийнято відповідний наказ про звільнення, та у разі наявності в змісті наказу інформації про звільнення інших працівників підприємства уточнити пункт наказу, який підлягає судовому оскарженню.

Суд наголошує, що позовна заява має містити максимально чітко і зрозуміло сформовані позовні вимоги, що є вкрай важливою умовою для прийняття законного та обґрунтованого рішення по суті справи, а також його виконання в майбутньому.

Крім того, позивачем у повній мірі не виконано вимоги ухвали суду від 18.11.2023р., зокрема, у позовній заяві не зазначеного повного найменування відповідача, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін, зазначення ціни позову, обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються, відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доцільність за власною ініціативою продовжити процесуальний строк для усунення недоліків, з метою забезпечення позивача доступу до правосуддя.

Позивачу необхідно подати до суду платіжний документ про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн., а також позовну заяву у новій редакції для суду та відповідача, з дотриманням вимог ч.3 ст.175 ЦПК України, а також конкретизацією позовних вимог.

Керуючись ст. 127, 175, 177, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити позивачу процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви, тривалістю у 5 календарних днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарження не підлягає.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА