Провадження №: 4-с/755/173/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" грудня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат - Оксененко Даніїл Олексійович, заінтересовані особи: Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ), Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» на бездіяльність державного виконавця, про визнання відмови у скасуванні арешту зі всього майна незаконною та зняття арешту, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить: визнати протиправною бездіяльність Державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешт зі всього майна, належного ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, де боржником є ОСОБА_1 , а саме: постановою про арешт майна від 25.08.2016 року та зобов`язати Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт зі всього майна, належного ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, де боржником є ОСОБА_1 , а саме: постановою про арешт майна від 25.08.2016 року.

Заявник мотивує свою скаргу тим, що на виконанні у Голосіївському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відділ) перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2, з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду міста Києва № 755/3790/14-ц від 26.03.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Експобанк» заборгованості в розмірі 41 672,58 грн. 18.08.2016 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 25.08.2016 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, інформацію про який внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 16338832). 22.12.2016 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, керуючись пунктом другим частиною першою статті 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року № 606-XIV). Згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження № НОМЕР_2 вiд 18.08.2016 року завершено. У відповідь на адвокатський запит управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомлено, що матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_2 знищені відповідно до розділу 11 Наказу Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 року «Про затвердження Правил діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями». Стягувача - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ЕКСПОБАНК» (код за ) на підставі рішення щодо припинення - припинено, дата запису: 15.02.2020 року, номер запису: 1027637, згідно відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в графі «дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи, підстава його внесення». Правонаступники відсутні. На теперішній час арешт на все майно не знятий, виконавчий лист повернутий стягувачеві, який ліквідований (припинений), правонаступники відсутні, повторних звернень від стягувача (після повернення виконавчого листа до припинення юридичної особи) ініційовано не було. Отже, на думку скаржника відсутні будь-які законні підстави утримувати все майно ОСОБА_1 під арештом. Більше того, на сьогодні стягувача не існує в природі. В подальшому, адвокат Оксененко Д.О. в інтересах ОСОБА_1 звертався до Відділу із заявою про зняття арешту з майна від 17.10.2023 року. 30.10.2023 року від Відділу отримано лист № 123881/27.1-23 від 25.10.2023 року, у відповідь на заяву про зняття арешту, відповідно до якого заява не задоволена, у її задоволенні не відмовлено, а тому вбачається бездіяльність Відділу, заявник вимушений звернутись з даною скаргою до суду.

Представник заявника адвокат Оксененко Д.О. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд у його відсутність.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи заздалегідь повідомлений належним чином, поважні причини неявки суду невідомі.

Згідно положення частини другої статті 450 Цивільного процесуального кодексу України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, приходить до наступного.

Згідно положення ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»)

Під час дослідження матеріалів скарги судом встановлено, що на виконанні у Голосіївському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Відділ) перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2, з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду міста Києва № 755/3790/14-ц від 26.03.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Експобанк» заборгованості в розмірі 41 672,58 грн.

Крім того, встановлено, що в рамках виконавчого провадження було зроблено наступні дії щодо примусового виконання, 18.08.2016 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

25.08.2016 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, інформацію про який внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 16338832).

22.12.2016 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, керуючись пунктом другим частиною першою статті 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року № 606-XIV).

Окрім того, з копій документів доданих представником заявника вбачається, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження № НОМЕР_2 вiд 18.08.2016 року завершено.

У відповідь на адвокатський запит управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомлено, що матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_2 знищені відповідно до розділу 11 Наказу Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 року «Про затвердження Правил діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями».

Стягувача - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ЕКСПОБАНК» (код за ) на підставі рішення щодо припинення - припинено, дата запису: 15.02.2020 року, номер запису: 1027637, згідно відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в графі «дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи, підстава його внесення». Правонаступники відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За даними Інформації з Єдиного реєстру боржників від 14.11.2023 року інформація про боржника ОСОБА_1 в Реєстрі відсутня.

Згідно з частиною першою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Доводи касаційної скарги про те, що державний виконавець своєю постановою від 29 грудня 2017 року повернув виконавчий документ стягувачу, не змінює характер правовідносин. (постанова Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 204/2494/20)

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», в разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Аналізуючи зміст поданої скарги, надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Оксененко Д.О. щодо скасування арешту, накладеного постановою державного виконавця від 25.08.2016 року щодо майна ОСОБА_1 , - оскільки вказаний виконавчий лист № 755/3790/14-ц станом на день постановлення даної ухвали суду є повернутим стягувачу, однак державним виконавцем у порушення вимог статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» під час прийняття рішення про повернення виконавчого документа, арешт, накладений на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , не знято, що порушує право заявника як власника арештованого майна, тому подальше обтяження шляхом накладення арешту на майно боржника є порушенням прав заявника як власника такого майна.

Окрім того, суд враховує ту обставину, що згідно відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ЕКСПОБАНК» припинено діяльність як юридичної особи, а правонаступники відсутні.

У постанові Верховного Суду від 27.03.2020 року у справі № 817/928/17 колегія суддів погодилась із висновком суду першої інстанції стосовно того, що не зняття відповідачем арешту з майна божника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат - Оксененко Даніїла Олексійовича, на бездіяльність державного виконавця, про визнання відмови у скасуванні арешту незаконною та зняття арешту, заінтересовані особи: Голосіївський ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), ПАТ КБ «Експобанк» обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, ст.ст. 258-261, 268, 352-354, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат - ОксененкоДаніїл Олексійович, заінтересовані особи: Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ), Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» на бездіяльність державного виконавця, про визнання відмови у скасуванні арешту зі всього майна незаконною та зняття арешту задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) щодо незняття арешту зі всього нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , накладеного постановою 25.08.2016 року, при поверненні виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_2.

Зобов`язати Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) скасувати арешт зі всього майна, власником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , накладений в межах виконавчого провадження (реєстраційний номер обтяження 16338832) ВП № НОМЕР_2 постановою від 25.08.2016 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники судового розгляду мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Суддя Н.О. Яровенко