У Х В А Л А

Іменем України

28 грудня 2023 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., перевіривши виконання вимог ст. ст. 293, 294, 300 ЦПК України при поданні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 через представника ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеною заявою про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21.12.2023 заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом три днів з дня отримання ухвали суду, оскільки заява не відповідала як вимогам, встановленим ст.ст. 175, 177 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим Главою 13 ЦПК України

Судом направлялась на адресу позивача, вказану в поданій заяві, зазначена ухвала суду.

26.12.2023 від представника заявника надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено докази щодо виконання вимог п.2 ч.1 ст. 177 ЦПК України.

Однак, як вбачається з заяви про видачу обмежувального припису, заявником не надано доказів, що підтверджують обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Станом на 28.12.2023 до суду від заявника не надійшло будь-яких клопотань, заяв, пояснень, які б свідчили про виконання вимог ухвали суду.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявити особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржій проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03 від 01 квітня 2008 року).

Вбачається, що сторона заявника не цікавиться провадженням по її заяві тривалий час, недоліки, визначені ухвалою суду не усуває, та не надає будь-яких заяв та пояснень з приводу постановленої ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду не виконає вимоги ст. ст. 175,177 ЦПК України, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Повернення заяви з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та не позбавляє заявника можливості повторного звернення до суду після усунення обставин, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене, заяву слід вважати неподаною і повернути заявнику.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - вважати не поданою та повернути заявнику, роз`яснивши право на повторне звернення до суду після усунення обставин, що стали підставою для повернення заяви.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет на веб-сайті суду: http://ds.ki.court.gov.ua/

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя