Справа № 487/9290/23
Провадження № 2/487/2904/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Ляшенко А.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

04.12.2023 шляхом направлення поштового відправлення (яке надійшло до суду 12.12.2023) ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за договором позики від 04.10.2021 в сумі 350000 доларів США (в солідарному порядку) та витрати по сплаті судового збору. Підставою для звернення до суду з позовом послугувало не виконання відповідачами взятих на себе зобов`язань.

Ухвалою судді від 13.12.2023 справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13.12.2023 вжито заходів забезпечення позову.

Ухвало суду від 27.12.2023 закрито підготовче судове засідання у справі.

Позивач в призначене судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі в призначене судове засідання не з`явилися. Надали до суду заяви про розгляди справи за їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечували.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.10.2021 між позикодавцем ОСОБА_1 та позичальником ОСОБА_2 було укладено договір позики (далі Договір). Згідно п. 1 Договору позичальник отримав від позикодавця грошові кошти в сумі 350000 доларів США. Передачу грошей було здійснено до підписання даного договору в присутності свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

За п. 2Договору сторони погодили, що договір позики є безпроцентним; остаточний розрахунок щодо повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 04.10.2023; виконання зобов`язання за договором має бути здійснено готівкою не пізніше 04.10.2023.

Відповідно до п. 4 уразі не повернення суми позики своєчасно (тобто у строк до 04.10.2023) позикодавець буде мати право пред`явити цей договір до стягнення у строки і у порядку, передбачені чинним законодавством України, та вимагати при цьому повернення йому частини позики, що залишилася несплаченою, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох відсотків від прострочених суми.

Також, п. 6 даного договору, сторонами було визначено, що позикодавцем буде видано позичальнику власноручну розписку про одержання грошей.

Окрім того, 04.10.2021 між поручителем ОСОБА_3 та кредитором ОСОБА_1 було укладено договір поруки. За умовами якого, поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником ОСОБА_2 обов`язку за договором позики від 04.10.2021. Поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов`язку в повному обсязі і відповідає перед кредитором за порушення зазначеного зобов`язання(п. 1 іпотечного договору). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (п. 2 іпотечного договору).

Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання, кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя (п. 6 іпотечного договору).

Згідно п. 8 іпотечного договору, порука припиняється після зміни боржника, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником. Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання зобов`язань за договором позики, вказаним в п. 1 даного договору або настання одного в з випадків передбачених в п. 6 даного договору)

Вимоги досудового врегулювання спору були одержані боржником (05.10.2023 та 06.11.2023) і поручителем (05.10.2023 та 06.11.2023) під підпис.

Однак в порушення умов договорі до теперішнього часу грошові кошти відповідачами позивачу не повернуті.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За змістом ч.ч. 1.2 ст.207 та ч.2 ст.1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобов`язанням її повернення), так і дати її отримання.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України 18.09.2013 року у справі № 6-63 цс 13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 526 ЦК України належне виконання зобов`язання - це передусім виконання його відповідно до умов договору і вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки

Всупереч вищенаведеному та укладеним договорам позики та поруки, відповідачі у встановлений строк не виконали покладені на них зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 78, 79 ЦПК України обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 77 ЦПК).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). У позовній заяві позивачем зазначено, що станом на дату звернення з позовом до суду заборгованість за договором позики не повернута.

Позивач підтвердив, що станом на день ухвалення судом рішення, сума позики повернута не була. Відповідачі визнали наявність заборгованості.

Оцінивши надані суду докази у їх сукупності, встановивши дійсний характер правовідносин між сторонами, з врахуванням тієї обставини, що відповідачі належним чином не виконала своїх зобов`язань за договором позики та поруки існують підстави для стягнення заборгованості тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 6978,40 грн. з кожного (13420 грн. (сплачений судовий збір) + 536,80 грн. (сплачений судовий збір за забезпечення позову)) :2).

Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 350000 доларів США (в еквіваленті 13167000 грн. за курсом НБУ України станом на день постановлення рішення суд).

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 6978,40 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя С.В. Щербина