Справа № 184/778/23
Номер провадження 2-о/184/41/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаша В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Нікопольський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання особи на території України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Славковиця, Народицького району, Житомирської області. З самого народження і до сьогоднішнього часу заявник жодного разу не виїжджала за межі України. В 1975 році, відповідно до вимог законодавства колишнього СРСР, що діяло на той час, заявницею було отримано радянський паспорт, але в грудні 1992 року при проїзді на залізничному транспорті у потязі у неї було викрадено сумку з усіма документами. На той час вона зверталась до правоохоронних органів, однак пошук документів був безрезультатним. Деякі документи, а саме: свідоцтва про народження заявниці та її дітей вдалося відновити, тобто отримати повторні, а з паспортом почалися затримки і непорозуміння щодо його відновлення, в зв`язку з тим, що на той час заявниця фактично проживала в Орджонікідзе, а юридично була зареєстрована в Київській області, Поліського району, село Нова Марківка. Враховуючи цю ситуацію, працівники "паспортного столу" відмовлялися видавати новий паспорт за місцем фактичного перебування і перенаправляли заявницю за поновленням паспорту звертатись за місцем її офіційної реєстрації, тобто у Київську область, Поліський район, село Нова Марківка. З 06 квітня 1993 року і по теперішній час заявниця офіційно зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Так як вона втратила паспорт радянського зразка та своєчасно не оформила паспорта громадянина України в неї виникло багато проблем з документами. В 2022 році заявниця з метою отримання паспорта громадянина України, звернулася до Нікопольського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровської області з відповідною заявою. На її звернення було надано відповідь за №1234-809 000324-22 від 25.11.2022 року, в якій зазначалося, що для встановлення належності до громадянства України необхідно звернутися до суду та встановити факт постійного проживання на території України станом на 24. 08. 1991 року (13. 11. 1991 року) на дату набрання чинності Закону України "Про громадянство України". Наведене стало підставою для звернення до суду.

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Разом з тим, до суду надійшли письмові пояснення, згідно яких ГУ ДМС у Дніпропетровській області заперечує проти позовних вимог заявника, оскільки в матеріалах справи відсутні письмові докази, які б підтверджували факт саме постійного безперервного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991р. та на 13 листопада 1991 року. У той же час, довідка старостинського округу №9 виконкому Поліської селищної ради Київської області від 28.12.2022 року № 249 є вторинним доказом та видається на підставі документів таких як накази з трудової діяльності тощо. Вказана інформація повинна співпадати з записами в трудовій книжці чи іншому документі. У зв`язку з вищезазначеним, відповідно до заяви ОСОБА_1 поданої до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області, відсутні докази, що підтверджують факт постійного проживання громадянки ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 рік та проживання станом на 13 листопада 1991 рік.

У свою чергу, заявниця скерувала до суду заперечення на пояснення заінтересованої особи, згідно яких доказами, що підтверджують її безперервне перебування на території України з самого народження і до теперішнього часу є не тільки довідка, видана 28.12.2022 року за № 249 старостинським округом №9 виконавчого комітету Поліської селищної ради Київської області, а й свідки сусіди, з якими заявниця проживала з 1989 року і по теперішній час в одному житловому багатоквартирному будинку. Крім того, вказує, що так як з 1989 року по 1992 рік вона перебувала у фактичних сімейних стосунках з ОСОБА_2 , з яким вони спільне господарство та проживали разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Від цих стосунків в 1990 році заявниця народила свого другого сина ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був визнаний інвалідом дитинства (ДЦП) і потребував і до сьогоднішнього дня потребує постійного стороннього догляду. В 1992 році цивільний чоловік заявниці, працюючи в правоохоронних органах, загинув, при виконанні своїх службових обов`язків, вона залишилася одна з двома дітьми. З 06 квітня 1993 року і по теперішній час заявниця офіційно зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . З самого початку спільного проживання з ОСОБА_2 вона жодного дня не була офіційно працевлаштована, займалася вихованням дітей та вела спільне сімейне господарство. Враховуючи дану ситуацію, на вимогу заінтересованої особи, надати виписки з трудової книжки як докази про її перебування в Україні станом на 24.08.1991 р. та 13.11.1991 не вбачається можливим із-за відсутності останньої. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України "Про громадянство України" і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України заявниці необхідне для отримання внутрішнього паспорту громадянина України.

Суд, вислухавши доводи заявниці та покази свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Славковиця, Народицького району, Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про народження.

З 06 квітня 1993 року і по теперішній час заявниця офіційно зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вказує заявниця, в 1975 році, відповідно до вимог законодавства колишнього СРСР, що діяло на той час, нею було отримано радянський паспорт. Але в грудні 1992 року при проїзді на залізничному транспорті у потязі у неї було викрадено сумку з усіма документами. На той час вона зверталась до правоохоронних органів, однак пошук документів був безрезультатним. Деякі документи, а саме: свідоцтва про народження заявниці та її дітей вдалося відновити, тобто отримати повторні, а з паспортом почалися затримки і непорозуміння щодо його відновлення, в зв`язку з тим, що на той час заявниця фактично проживала в Орджонікідзе, а юридично була зареєстрована в Київській області, Поліського району, село Нова Марківка. Враховуючи цю ситуацію, працівники паспортного столу відмовлялися видавати новий паспорт за місцем фактичного перебування і перенаправляли заявницю за поновленням паспорту звертатись за місцем її офіційної реєстрації, тобто у Київську область, Поліський район, село Нова Марківка. Так як вона втратила паспорт радянського зразка та своєчасно не оформила паспорта громадянина України в неї виникло багато проблем з документами.

Згодом, в 2022 році заявниця ОСОБА_1 з метою отримання паспорта громадянина України, звернулася до Нікопольського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровської області з відповідною заявою.

Разом з тим, на її звернення було надано відповідь за №1234-809 000324-22 від 25.11.2022 року, в якій зазначалося, що для встановлення належності до громадянства України необхідно звернутися до суду та встановити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року (13.11.1991 року) на дату набрання чинності Закону України "Про громадянство України".

Як вказує заявниця, вона з самого народження і до цього часу жодного разу не виїжджала за межі України.

Крім того, наведене підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 вказала, що ОСОБА_1 є її сусідкою за адресою АДРЕСА_2 . Стверджує, що станом на 1990-1991 роки ОСОБА_1 також проживала у вказаному будинку. Крім того, проживає там і зараз.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 вказала, що з ОСОБА_1 вона проживає по сусідству в будинку АДРЕСА_2 . Живе ОСОБА_1 в м. Покров з 1990 року по сьогоднішній день. Тут вона народила сина.

Крім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 вказала, що ОСОБА_1 вона знає з 1990 року, коли вони приїхали до м. Покров і стали проживати за адресою АДРЕСА_2 . Стверджує, що в 1990 році ОСОБА_1 народила сина і проживає тут надалі.

Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У порядку окремого провадження розглядаються також інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно до ч.2 ст.315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Основними нормативно - правовими актами з питань громадянства України є Закон України "Про громадянство України" та Указ Президента України від 27.03.2001 року N 215 "Питання організації виконання ЗУ "Про громадянство України". Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків тощо.

Відповідно Закону України "Про громадянство України" громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України або які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року N 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року N 588/2006, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч.2 ст. 256. яка змінена на ст. 315 ЦПК, суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 315 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991р., 13 листопада 1991 року. Тобто, для отримання паспорта громадянина України спочатку потрібно звернутися до суду із заявою про встановлення вищезазначеного факту. Доказами у цьому випадку можуть слугувати довідки органів місцевого самоврядування, поквартирні картки та картки прописки, інші документи, в яких чітко зазначений період проживання на території України, а також показання свідків.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України "Про громадянство України" і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, які вказують на те, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_2 з 1990 року по сьогоднішній день, у суду не виникає сумнівів відносно того, що ОСОБА_1 постійно проживала на території України на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року та на момент набрання чинності Закону України "Про громадянство України" - 13 листопада 1991 року, а отже заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 263-265, 279, 317 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Нікопольський відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання особи на території України задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно, безвиїзно, проживала на території України на момент проголошення незалежності - 24 серпня 1991 року та на момент набрання чинності Закону України "Про громадянство України" - 13 листопада 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текс рішення складено 06.07.2023 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш