ЄУН 336/4667/22
пр.. № 2/336/445/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя 3 липня 2023 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.

за участю секретаря Лопаткіної А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом, за яким просить:

«Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 заборгованість за договору позики від 11.12.2020 № 3111220-04 в редакції за додатковою угодою від 25.10.2021 № 1 загалом 495202,49 (чотириста дев`яносто п`ять тисяч двісті дві) гривні 49 копійок, що згідно курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 11.09.2022 року складає 12411,09 (дванадцять тисяч чотириста одинадцять доларів США 09 центів), а саме:

основний борг в розмірі складає: 317883, 30 (триста сімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні 30 копійок, що згідно курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 11.09.2022 року складає 7 967 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят сім) доларів США.

неустойку (пеню) за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 177319,19 (сто сімдесят сім тисяч триста дев`ятнадцять) гривень 19 копійок, що згідно курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дорівнює еквіваленту, станом на 11.09.2022, складає 4 444,09 доларів США».

Вищевказана справа була призначена до судового розгляду у порядку загального позовного провадження.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 11.12.2020 сторони уклали Договір позики № 3111220-04 (далі - договір позики), за умовами якого позикодавець (позивач) передає у власність позичальника (відповідача) грошові кошти у сумі 251435,15 гривень, що еквівалентно 8869,00 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути кошти у визначений строк. Сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню, буде 8869,00 доларів США за курсом АТ КБ «Приватбанк» на дату здійснення платежу, до 11.06.2021 року. За домовленістю сторін позика є безпроцентною.

По закінченню строку позики, договір може бути пролонговано за домовленістю сторін (п. 7 договору позики).

Згідно п. 10 договору позики, у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком) позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної суми заборгованості за кожен календарний день існування простроченої заборгованості.

25.10.2021 року сторони внесли зміни в п. 1, 5, 6 договору, про що уклали додаткову угоду.

За додатковою угодою, позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти у сумі 242903, 00 грн., що за курсом АТ КБ «Приватбанк» на день укладення договору еквівалентно 9180,00 доларам США, а позичальник зобов`язалась повернути кошти у визначений строк. Сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню, буде 9180,00 доларів США за курсом АТ КБ «Приватбанк» на дату здійснення платежу, до 11.12.2021 року. За домовленістю сторін позика є безпроцентною.

Грошові кошти були передані позикодавцем позичальником в день підписання даної угоди, на підтвердження чого відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України позичальник надав позикодавцю власноруч написану розписку.

Вказана розписка про отримання відповідачем коштів у сумі 242903, 00 грн., що еквівалентно 9180 доларів США, наявна у матеріалах справи.

Нормами ч. 1 ст.1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 1047 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Разом з тим, станом на день звернення до суду з позовом відповідач свої зобов`язання за договором позики з врахуванням додаткової угоди не виконав.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 192 ЦК України).

Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях (ч. 1 ст. 533 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 ЦК України).

Згідно п. 1 договору позики з врахуванням додаткової угоди, позикодавець передав у власність позичальника на безпроцентній основі грошові кошти в сумі 242903, 00 грн., що еквівалентно 9180 доларам США.

Отже, згідно з умовами цього договору, грошові зобов`язання позичальника виражені в національній валюті України - гривні з визначенням грошового еквівалента - долара США. З тексту договору вбачається, що гроші були отримані у гривні.

Враховуючи, що умовами договору чітко передбачено надання грошей в позику в національній валюті України, 242903, 00 грн., така ж сума коштів і має повертатись позикодавцю.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2019 року у справі №757/21343/15-ц.

Однак, зазначена правова позиція стосувалась правовідносин за укладеним кредитним договором та щомісячних платежів, що повинні були сплачуватись у гривні станом на дату такого платежу.

Так, Верховним Судом зауважено на тому, що положення частини другої статті 524 та частини другої статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Такий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15 (провадження № 14-727цс19).

Відповідно до умов кредитного договору, усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в національній грошовій одиниці гривні і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд вважав правильними висновки судів попередніх інстанцій про те, що визначена заборгованість за кредитним договором нарахована відповідно до умов кредитного договору.

За додатковою угодою, позикодавець передав у власність позичальника грошові кошти у сумі 242903, 00 грн., що курсом АТ КБ «Приватбанк» на день укладення договору еквівалентно 9180 доларам США. Сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню, буде 9180,00 доларам США за курсом АТ КБ «Приватбанк» на дату здійснення платежу, до 11.12.2021 року. За домовленістю сторін позика є безпроцентною.

Позивач, при зверненні до суду з даним позовом вказував, що відповідач частково виконав свої боргові зобов`язання, передбачені Договором позики з урахуванням додаткової угоди від 25.10.2021 року до нього, а саме:

04 листопада 2021 року 4 876 гривень 00 коп, що на день сплати, а саме 04.11.2021 року згідно курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дорівнює еквіваленту 184 доларів США;

11 листопада 2021 року 2 638 гривень, 50 коп., що на день сплати, а саме 11.11.2021 року згідно курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дорівнює еквіваленту 100 доларів США;

18 листопада 2021 року 2 452 гривень, 36 коп., що на день сплати, а саме 18.11.2021 року згідно курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дорівнює еквіваленту 92 долари США;

26 листопада 2021 року 2 043 гривень, 60 коп., що на день сплати, а саме 18.11.2021 року згідно курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дорівнює еквіваленту 75 долари США;

30 листопада 2021 року 8 818 гривень, 83 коп., що на день сплати, а саме 30.11.2021 року згідно курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дорівнює еквіваленту 321 долар США;

10 грудня 2021 року 3 934 гривень, 36 коп., що на день сплати, а саме 10.12.2021 року згідно курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дорівнює еквіваленту 144 долари США;

14 січня 2022 року 2 709 гривень, 50 коп., що на день сплати, а саме 14.01.2022 року згідно курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дорівнює еквіваленту 97 долари США;

14 лютого 2022 року 5 714 гривень, 20 коп., що на день сплати, а саме 14.02.2022 року згідно курсу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дорівнює еквіваленту 200 долари США;

а загальна сума повернутих коштів складає:

4876,00+2638,50+2452,36+2043,60+8818,83+3934,36+2709,50 +5714, 20 = 33 187 гривень, 35 коп., що згідно курсів в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дорівнює еквіваленту 1213 доларів США, що було враховано при здійсненні розрахунку, який суд приймає, оскільки позивачем врахований курс долара саме на дату настання кожного платежу окремо.

Статею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Таким чином, ЦК України надає сторонам договору можливість встановити «валютне застереження» у вигляді грошового еквівалента в іноземній валюті при укладенні договору. При цьому грошовий еквівалент в іноземній валюті буде виступати складовим елементом ціни в договорі.

За наданим розрахунком позивача сума основного боргу складає:

9180 1213 = 7 967 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят сім) доларів США,

що згідно курсу їх продажу в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 11.12.2021 дорівнює 216304,05 гривень.

П. 10 Договору позики передбачає, що за несвоєчасне повернення позики (її чергової частини за графіком) позичальник сплачує позикодавцю неустойку в розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості».

Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Так, 216304,05 гривень боргу є базою для розрахунку неустойки.

За період, про який просить позивач, з 12 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року, минуло 73 дні. Таким чином, загальна сума неустойки складає:

73 х 2163,0405 (1 % боргу) = 157901,95 гривень.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

02.09.2022 року між адвокатським бюро «Адвокатська контора Козаря» та Фоміним укладено договір про надання правової допомоги.

Гонорар адвокатського бюро «Адвокатська контора Козаря» за надання правничої допомоги ОСОБА_1 (п. 4.2 Договору) розраховується визначається додатковою угодою до договору.

Згідно додаткової угоди від 08.09.2022 № 3 до Договору про надання правничої допомоги від 02.09.2022 гонорар адвокатського бюро «Адвокатська контора Козаря» за надання правничої допомоги у судовій справі про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 за договором позики складає 40 відсотків від основної суми заборгованості за договором позики тобто (317883,10/100*40%=127153,60 грн (за повний супровід даної справи в суді першої інстанції, включаючи правовий аналіз наданих документів, підготовка позовної заяви та необхідних документів, їх оформлення та подання до суду згідно ЦПК України, участь (за потребою) у судових засіданнях під час розгляду справи (в тому числі й режимі відеоконференції), складання процесуальних заяв та документів, тощо.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст. 137 ЦПК України).

Натомість, ані рахунок, ані акт про надання правової допомоги, що прямо передбачено договором про надання правової допомоги від 02.09.2022 року (п. 4.3.) суду не надавалися для цілей розподілу судових витрат на правничу допомогу адвоката.

Згідно ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 3742,05 грн. за розгляд справи в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 625, 1046, 1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 141, т 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за договором позики від 11.12.2020 № 3111220-04 зі змінами за додатковою угодою від 25.10.2021 № 1 заборгованість на загальну суму 374206,00 гривень, з яких 216304,05 гривень основного боргу та 157901,95 гривень неустойки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 3742,05 гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження : якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін