Справа № 359/2721/23
Провадження № 2/359/1408/2023
6 червня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Семенюти О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від прострочених сум,
1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.
2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.
Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 березня 2023 року (а.с.23) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_1 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюті О.Ю.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 29 березня 2023 року (а.с.27) було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.
На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 6 червня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання (а.с.44-46), був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.
ОСОБА_2 у судові засідання не з`явився, був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовою кореспонденцією (а.с.34, 43).
3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Вироком Бориспільського міськрайонного суду від 13 січня 2021 року (а.с.6-10) ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на три роки, на підставі ст.75 КК України звільнено його від відбування основного покарання з випробуванням. Також означеним вироком було частково задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на його користь завданих матеріальних збитків в розмірі 80164 гривень 38 копійок, 25000 гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього 105164 гривень 38 копійок. З відмітки суду вбачається, що вирок набрав законної сили 15 лютого 2021 року.

16 лютого 2021 року Бориспільський міськрайонний суд видав виконавчий лист (а.с.11-12) щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завданих матеріальних збитків в розмірі 80164 гривень 38 копійок, 25000 гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього 105164 гривень 38 копійок.

22 лютого 2021 року з виконання означеного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження №64581406. Ця обставина підтверджується постановою головного державного виконавця Бориспільського МВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) Шведа Р.М. від 22 лютого 2021 року (а.с.13-14).

Зі змісту листа начальника відділу Бориспільського МВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) від 31 січня 2022 року (а.с.17) вбачається, що при здійсненні виконавчого провадження №64581406 кошти з ОСОБА_2 не стягнуто, заборгованість складає 105164 гривень 38 копійок.

Спірні правовідносини регулюються главою 51 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.ЦК України.

4. Норми матеріального права, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року в справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18) завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_2 не подав докази на підтвердження того, що він погасив ОСОБА_1 борг за виконавчим листом, виданим Бориспільським міськрайонним судом від 16 лютого 2021 року, в загальному розмірі 105164 гривень 38 копійок. Зважаючи на punctum quаestionіs (з лат. «суть питання») юридичну природу правовідносин між сторонами як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень ч.2 ст.625 ЦК України.

Тому у відповідача виникло зобов`язання сплатити ОСОБА_1 суму інфляції за час прострочення виконання грошового зобов`язання з березня 2021 року по лютий 2023 року в розмірі 40155 гривень 79 копійок (105164,38 х ((101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,70 : 100)) -105164,38).

Крім того, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України у ОСОБА_2 виникло зобов`язання сплатити позивачу три проценти річних від простроченої суми повернення кредиту за період часу з 16 лютого 2021 року до 22 березня 2023 року в розмірі 6612 гривень 39 копійок (105164,38 x 3 % x 765 : 365 : 100).

З огляду на це суд висновує, що з відповідача на користь ОСОБА_1 належить стягнути суму інфляції за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 40155 гривень 79 копійок, три проценти річних від прострочених сум у розмірі 6612 гривень 39 копійок.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією від 23 березня 2023 року (а.с.1). Пред`явлений ним позов задоволений. З огляду на це суд висновує, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в означеному розмірі.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268, 280-281 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від прострочених сум задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму інфляції за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 40155 гривень 79 копійок, три проценти річних від прострочених сум у розмірі 6612 гривень 39 копійок, а також витрати на оплату судового збору в розмірі 1073 гривень 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 12 червня 2023 року.

Суддя О.Ю. Семенюта