Провадження № 2/686/3828/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 липня 2023р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді - Продана Б.Г., при секретарі - Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу №686/11669/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування 44 285 грн. матеріальної шкоди та 150 000 грн. моральної шкоди. Позов мотивує тим, що згідно вироку Хмельницького міськрайонного суду від 11.01.2023 року, відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі. Вироком встановлено, що ОСОБА_2 вчинив незакінчений замах на умисне вбивство позивача. Внаслідок даної події ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент заподіяння, що спричинили тривалий розлад здоров`я. На придбання ліків і лікування позивач витратив 44 285,35 грн. У зв`язку із такими діями відповідача, позивач зазнав значної моральної шкоди, з метою відшкодування якої звернулась до суду.

17.05.2023 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

23.06.2023 року справу призначено до слухання по суті.

Позивач в судове засідання подав до суду заяву про здійснення розгляду справи без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв.

Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи.

Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду від 11.01.2023 року, який залишено без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 13.04.2023 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі. Вироком встановлено, що ОСОБА_2 вчинив незакінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_1 .

Дані обставини підтверджуються копією вироку, яка долучена до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як встановлено зазначеним вироком суду, внаслідок даної події ОСОБА_1 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент заподіяння, що спричинили тривалий розлад здоров`я. На придбання ліків і лікування позивач витратив 44 285,35 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до вимог п.п. 8,9 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з ч.1,2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.

Таким чином, суд вважає, що 44 285,35 грн. матеріальної шкоди підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Внаслідок неправомірних дій відповідача, щодо ОСОБА_1 , йому заподіяно моральну шкоду, яку позивач оцінює у 150 000 грн. з огляду на наступне.

Верховний Суд України в п.3 Постанови Пленуму «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 визначив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір та наявність моральної шкоди позивач обґрунтовує душевними стражданнями та переживаннями пережитими ним у зв`язку із самим фактом нападу на нього, побиттям.

Наявність тілесних ушкоджень (ушкодження грудної клітини проникаючими ударами ножа), що були заподіяні позивачу завдавали йому моральних та душевних страждань, зокрема: порушено нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя. Внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень позивач тривалий час лікувався, не міг з`являтися на людях; проникаючі ураження грудної клітини до сьогоднішнього дня не дають можливості нормально харчуватися, займатись спортом, оскільки супроводжуються больовими відчуттями. Травми, які були заподіяні не дають позивачу можливості виконувати на належному рівні його роботу, оскільки періодичний біль не дає можливості сконцентруватись на виконання роботи. Більше того після замаху на його життя у позивача постійно виникає запаморочення. Зазначена обставина впливає на моральний стан позивача, викликає великі душевні страждання, оскільки фактично спонукає його до зміни роботи, збільшення часу відпочинку. У момент замаху на його життя, позивач також переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоров`я, а головне страху за своє життя. В подальшому позивач був вимушений проходити стаціонарне та амбулаторне лікування з періодичним відвідуванням лікувального закладу з метою огляду ряду фахівців-лікарів.

Впродовж всього періоду лікування ОСОБА_1 почувався незручно, дискомфортно, був змушений пристосовуватися до негативних умов існування

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із заподіяними тілесними ушкодженнями; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховний Суд України в п.1 Постанови № 4 звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

В пункті 9 Постанови № 4 Верховний Суд України звертає увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До способів захисту цивільних прав та інтересів належить відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Згідно положень ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про правомірність та обгрунтованість заявлених позивачем вимог. В судовому засіданні встановлено, що обов`язок відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням має бути покладений на відповідача, позивачем в судовому засіданні доведено та обгрунтовано заподіяння йому моральних страждань у зв`язку із неправомірною поведінкою відповідача.

Внаслідок завдання відповідачем тяжких тілесних ушкоджень, які виразились в незакінченому замаху на умисне вбивство ОСОБА_1 , яке призвело до моральних страждань позивача, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 150 000 грн. моральної шкоди, такий розмір буде достатнім та справедливим.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 141, 263 - 265, 280 ЦПК України, ст. ст. 23, 1167 ЦК України, постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 - 44 285,35 грн. майнової шкоди та 150 000 грн. моральної шкоди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду виготовлено 04.07.2023 року.

Суддя: