Справа № 589/4141/22
Провадження № 2/589/555/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Євдокімової О.П.

при секретарі - Михайленко Н.В.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа орган опіки та піклування Шосткинської міської ради про припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

До Шосткинського міськрайонного суду надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника та визнання права власності. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона разом з відповідачем ОСОБА_2 має у власності квартиру номер АДРЕСА_1 . Частка, що належить ОСОБА_2 становить 1/3 зазначеної квартири. Цією часткою квартири відповідач тривалий час не цікавиться, не проживає в ній , не сплачує комунальні послуги та не дбає про її санітарний стан. Повністю втратив інтерес до неї. 1/3 частка квартири для ОСОБА_2 є несуттєвою, так як вона має у власності 1/2 частку двокімнатної квартири. Тому просить визнати її такою що втратив право користування зазначеною часткою та визнати за нею право власності на 1/3 частину зазначеної квартири.

У судове засідання позивач не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовільнити позовні вимоги позивача оскільки вона дійсно не цікавиться вказаною часткою спірної квартири, вважає її для себе не значною так як у її власності є інше житло.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, надали заяву про розгляд справи без їх участі, просили прийняти рішення в інтересах дитини.

Відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд якого був повідомлений належним чином, однак надав суду заяву в якій просив справу розглядати без її участі не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 разом зі своєю донькою ОСОБА_3 .

Згідно договору дарування ОСОБА_4 подарувала 2/3 частини вищевказаної квартири позивачу ОСОБА_1 .

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 має у власності 2/3 частку квартири розташованої в АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 має у власності 1/3 частку квартири розташованої в АДРЕСА_2 , а також 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 .

Рішенням виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 11.08.2022 року № 209 ОСОБА_1 надано дозвіл на вчинення правочину щодо купівлі 1/3 частки вищевказаної квартири де має право користуватися малолітня дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за умов збереження права користуванням даним житлом.

Відповідно до розписки ОСОБА_5 видно, що позивачка сплатила відповідачу вартість 1/3 частки квартири в розмірі 62000 грн.

За зазначеною адресою ОСОБА_2 не зареєстрована.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

При розгляді справ національні суди України також застосовують положення Конвенції та практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) як джерело права, що передбачено статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", в зв`язку з чим умови, за наявності яких суд може припинити право співвласника на частку у спільній власності у порядку, визначеному статтею 365 ЦК України, повинні досліджуватися з урахуванням положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної прецедентної практики Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року в справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року в справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»), згідно з якими втручання у право власності може бути виправданим, якщо воно здійснено: з метою врегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); на підставі закону; з дотриманням вимог співмірності і пропорційності.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 18 грудня 2018 року у справі №908/1754/17 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що відсутність у статті 365 ЦК України конструкції «за наявності одночасно» свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пп.1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених підпунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності.

Подібні за змістом правові висновки Верховний Суд навів у постановах від 18 липня 2019 року у справі №210/2236/15-ц, 19 жовтня 2019 року у справі № 750/11178/17, 26 грудня 2019 року у справі №303/4849/16-ц.

Отже, з урахуванням правових висновків Верховного Суду право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених п.п.1-3 ч.1 ст. 365 ЦК України підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

Виходячи з системного аналізу вищенаведених положень законодавства, наданих суду доказів, які не викликають сумнівів у їх допустимості та достовірності, суд дійшов до наступних висновків.

Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Виходячи з вищевикладеного у суді було встановлено, що відповідач у спірній квартирі не зареєстрований та не проживає. За весь час відповідач жодного разу не зверталась з приводу належної їй частки, порядку користування квартирою, її утримання тощо. Фактично зазначена квартира перебуває в постійному володінні та користуванні позивача, яка несе всі витрати на її утримання: здійснює оплату комунальних платежів, проводить ремонтні роботи. Зазначене свідчить про те, що відповідач не має потреби у даному житлі, втратила до нього будь-якій інтерес та не переймається її станом, її утриманням тощо. До суду надала заяву в якій зазначила, що має власне житло і не цікавиться даною часткою квартири, не заперечує проти припинення її права власності на частку в спірній квартирі.

Зважаючи на зазначене суд приходить до висновку , що припинення права власності на частку спірної квартири в даному випадку дійсно не завдають істотної шкоди відповідачу.

Згідно з ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

З урахуванням викладеного, суд приходить до пореконання, що в даному випадку наявні правові підстави для припинення права власності ОСОБА_2 на 1/3 частку спірної квартири. В зв`язку з припиненням права власності відповідача на належну їй частку у спільному майні, право власності на відповідну частку підлягає визнанню за позивачем ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, на підставі наведених вище норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні та визнанні права власності, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 365 ЦК України, ст. ст. 10, 81, 200, 247, 259, 265, 273, 354-355 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа орган опіки та піклування Шосткинської міської ради про припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника та визнання права власності задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнати право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційної інстанції. Учасник справи, якому рішення суду не була вручена у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.П.Євдокімова