Справа № 134/1918/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 грудня 2023 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Кантонистої О.О.

за участю секретаря судового засідання Франко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

25 жовтня 2023 року адвокат Глушкова О.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позову вказує, що 05 лютого 2013 року між позивачкою та ОСОБА_3 було досягнуто домовленість про купівлю-продаж належного останній житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 загальною площею 41,2 кв. м, житловою площею 14,4 кв. м.

На виконання домовленості ОСОБА_3 написала розписку від 05 лютого 2013 року, якою підтвердила продаж належного їй домоволодіння, а також отримання від ОСОБА_1 у повному обсязі обумовленої суми коштів в розмірі 8000 грн.

Нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу вони домовилися здійснити пізніше, як тільки у позивачки з`являться кошти, оскільки вона зобов`язалася взяти на себе всі витрати щодо оформлення технічної документації на житловий будинок та земельну ділянку.

Після сплати коштів позивачка почала користуватися спірним будинком та користується ним по теперішній час.

Окрім того, ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого заповіла позивачці спірний житловий будинок.

Однак, в подальшому ОСОБА_3 всіляко ухилялася від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, посилаючись то на стан здоров`я, то на зайнятість тощо.

У зв`язку з тим, що відносини між ними погіршилися, будь-якої домовленості щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку досягти не вдалося.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після її смерті позивачка мала намір оформити право власності на спірний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, проте дізналася, що 05 січня 2016 року ОСОБА_3 склала новий заповіт на користь свого сина ОСОБА_2 , який є відповідачем у даній справі.

ОСОБА_2 у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері, оскільки на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавцем.

При цьому свої спадкові права на спірний житловий будинок відповідач не оформив, посилаючись на відсутність коштів.

Враховуючи викладене, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 02 листопада 2023 року провадження по справі було відкрито та ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, витребувано у Крижопільської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі її наявності.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання 13 грудня 2023 року сторони не з`явилися.

Представник позивача адвокат Глушкова О.І. подала до суду заяву, в якій вказала, що підтримує позов за обставин, викладених в позовній заяві, та просить справу розглянути без участі сторони позивача.

Відповідач подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 656 Цивільного кодексу України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) подавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

У відповідності до ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судом встановлено, що 05 лютого 2013 року між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 .

Сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу, оскільки продавець ОСОБА_3 передала позивачці спірне домоволодіння, а позивачка його прийняла та сплатила за нього кошти в сумі 8000 (вісім тисяч) гривень, про що ОСОБА_3 написала розписку від 05 лютого 2013 року.

Між сторонами було досягнуто згоди щодо подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку після підготовки необхідних документів, однак по теперішній час договір належним чином не оформлено.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20 жовтня 2022 року.

На день своєї смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїм сином ОСОБА_2 , що підтверджується довідками Тернівського старостинського округу Крижопільської селищної ради від 13.02.2023 року № № 111, 112.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 71302138 від 30.01.2023 та повідомлення Крижопільської державної нотаріальної контори від 09 листопада 2023 року № 94/01-16 спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилася.

Судом також встановлено, що 05 лютого 2013 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений того ж дня секретарем Тернівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області Березовською Г.І. за р.№ 2, яким заповіла позивачці ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями та присадибною ділянкою, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а решту свого майна заповіла ОСОБА_2 .

Вказаний заповіт було скасовано заповітом ОСОБА_3 від 05 січня 2016 року, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 71302095 від 30.01.2023 року.

Згідно даних наявної в матеріалах справи копії технічного паспорту, виготовленого на замовлення позивачки 08 лютого 2023 року за результатами технічної інвентаризації будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , будівництво житлового будинку «А» (загальна площа 41,2 кв. м, житлова площа 14,4 кв. м) здійснено у 1939 році, веранди «а» - в 1950 році, сараю «Б» та сараю «В» - в 1948 році, сараю «Г» та погрібу «Г/П» - в 1960 році.

Спадкоємець померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - відповідач ОСОБА_2 ухиляється від посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку, однак свої спадкові права на спірне домоволодіння оформляти не бажає та не заперечує щодо визнання права власності на нього за позивачкою, про що свідчить його заява про визнання позову.

Виходячи з вищевикладеного, ОСОБА_1 позбавлена можливості належним чином оформити договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, тому змушена звернутися до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу спірного домоволодіння від 05 лютого 2013 року таким, що відбувся, та визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно.

З письмової розписки ОСОБА_3 від 05 лютого 2013 року слідує, що сторони домовилися щодо істотних умов договору купівлі-продажу та відбулося їх повне виконання. Позивачка (покупець) сплатила продавцю ( ОСОБА_3 ) кошти в повному обсязі, а продавець передала позивачці предмет договору купівлі-продажу.

За таких обставин між сторонами фактично було укладено договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

В ч. ч. 2, 4 ст. 639 Цивільного кодексу України, зазначено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Правові наслідки недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору визначені в ст. 220 Цивільного кодексу України, згідно вимог якої такий договір є нікчемним. Згідно ч. 2 вказаної статті Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 ухилялася від підписання та посвідчення договору купівлі-продажу, ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла, а її спадкоємець відповідач ОСОБА_2 також фактично ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, відповідно до ст. 220 Цивільного кодексу України суд може визнати такий договір дійсним.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Оскільки позивачка в позовній заяві не наполягала на стягненні судових витрат, тому їх слід залишити за позивачкою.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 загальною площею 41,2 кв. м, житловою площею 14,4 кв. м, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 05 лютого 2013 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 загальною площею 41,2 кв. м, житловою площею 14,4 кв. м, до складу якого входить: житловий будинок «А», веранда «а», сарай «Б», сарай «В», сарай «Г», погріб «Г/П», огорожа «1-3».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя