ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 243/13427/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Хейло Я.В.,

суддів Мірути О.А., Тимченко О.О.,

секретар судового засідання: Тимофєєва В.О.

сторонни:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управлінняПенсійного фонду в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії, яке ухвалене суддею Фаліним І.Ю. у місті Слов`янську Донецької області, повне судове рішення складено 30 березня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона є донькою ОСОБА_2 , 1934 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 20.07.2020 видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 .

Спадщина на яку видане свідоцтво складається з недоотриманої пенсії в розмірі 152 488,38 гривень, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі довідки № 0580-11-8/2568 виданої Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області 18.06.2020 року.

Позивач через ПАТ «Укрпошта» отримала 26.09.2020 року грошові кошти в розмірі 148 486,73 гривень.

06 жовтня 2020 року позивач направила до управління заяву про надання інформації стосовно не отриманих грошових коштів у розмірі 4001,65 гривень різниці між отриманою сумою пенсії і розміром недоотриманої пенсії, на яку позивач має право згідно свідоцтва про право на спадщину за законом.

22 жовтня 2020 року Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило, що з 01.03.2016 року після співставлення баз одержувачів пенсій та ВПО виплата ОСОБА_2 була зупинена до з`ясування її фактичного місця проживання.

Так як ОСОБА_2 за життя за заявою на поновлення пенсії до управління не звернулась, пенсія з 01.03.2016 року їй не поновлювалась та не виплачувалась, тому відповідно до ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія була виплачена за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, тобто з 30.07.2017 року по 30.11.2019 року. Законні підстави для виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , обчисленої за період з 01.03.2016 року по 29.07.2017 року відсутні.

Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області знаходиться в стані припинення, його правонаступником є відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Вважає такі дії відповідача неправомірними та такими, що порушують її права та інтереси, за захистом яких вона вимушена звернутися до суду.

У зв`язку з чим позивач просила суд зобов`зати відповідача перерахувати 4001,65 гривень різницю між отриманою сумою пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і розміром недоотриманої пенсії на яку остання має право згідно свідоцтва про право на спадщину за законом відповідно до довідки № 0580-11-8/2568 та здійснити виплату недоотриманої пенсії її спадкоємцю ОСОБА_1 та зобов`зати відповідача перерахувати з 01.03.2016 року по 29.07.2017 року розмір пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та здійснити виплату недоотриманої пенсії її спадкоємцю ОСОБА_1 .

Уточнивши позовні вимоги позивач просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 20.07.2020 року, у вигляді недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 4001,65 гривень; визнати право власності та стягнути з відповідача на користь спадкоємця ОСОБА_1 недоотриману пенсію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.03.2016 року по 29.07.2017 року та стягнути судові витрати по справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, на користь ОСОБА_1 , недоотриману пенсію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4001 гривень 65 копійок, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.07.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 5-265.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотриману пенсію ОСОБА_2 за період з 01 березня 2016 року по 29 липня 2017 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, виплатити ОСОБА_1 , недоотриману пенсію, що належала спадкодавцю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 березня 2016 року по 29 липня 2017 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвали нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідач посилається на вимоги ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Вказує, що, оскільки на день смерті пенсіонера нарахування та виплата пенсії не здійснювалась, заява щодо поновлення виплати пенсії особисто пенсіонером н надавалась, відповідач може відновити нарахування пенсії на підставі заяви спадкоємця, визначеного нотаріусом.

За життя з заявою про поновлення пенсії ОСОБА_2 не зверталась.

Вказує, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишились недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи

Позивач ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час, місце та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом видане Державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 Сибірцевою О.В. від 20.07.2020 року та зареєстрованого в реєстрі за № 5-265 слідує, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , 1934 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Спадщина на яку видане свідоцтво складається з недоориманої пенсії у розмірі 152488,38 гривень, яка належала спадкодавцю на підставі довідки № 0580-11-8/2568, виданої Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області 18.06.2020 року .

Відповідно до листа Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 22.10.2020 № 719-1826/К-02/8-0580/20 наданого на запит позивача, останню було повідомлено, що ОСОБА_2 як внутрішньо переміщена особа перебувала на обліку в управлінні як одержувач пенсії за віком. З 01.03.2016 після співставлення баз одержувачів пенсій та внутрішньо переміщених осіб виплата пенсії ОСОБА_2 була зупинена до з`ясування її фактичного місця проживання. ОСОБА_2 за життя за заявою на поновлення пенсії до управління не звернулась.

01 грудня 2019 року пенсійну справу ОСОБА_2 було закрито постійною причиною у зв`язку зі смертю пенсіонера 23 листопада 2019 року.

31 липня 2020 року ОСОБА_1 , звернулася до територіального управління Пенсійного фонду з заявою на виплату недоотриманої за життя пенсії в порядку спадкування за померлою ОСОБА_3 згідно свідоцтва на право на спадщину за законом від 20.07.2020. 22 вересня 2020 року ОСОБА_1 за разовим дорученням №45 була виплачена недоотримана пенсія в розмірі 148486,73 грн., не більшн ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, тобто за період з 30.07.2017 по 30.11.2019. Отже, сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 обчислена відповідно до чинного законодавства згідно зі ст. 46 Закону № 1058 за період з 30.07.2017 по 30.11.2019 склала 148486,73 грн. Законні підстави для виплати пенсії померлої ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 по 29.07.2017 у управління відсутні.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 59979099 від 09.04.2020 слідує, що Державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № Сибірцевою О.В. було зареєстровано спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 65746903, номер у нотаріуса 127/2020, спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно спадкової справи наданої на підставі ухвали суду від 07.02.2022 року завідуючою Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 Івановою І.Ю. слідує, що після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відповідною заявою про прийняття спадщини звернулася її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . 20 липня 2020 року Державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 Сибірцевою О.В. видане свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за № 5-265. Спадщина на яку видане свідоцтво складається з недоориманої пенсії у розмірір 152488,38 гривень, яка належала спадкодавцю на підставі довідки № 0580-11-8/2568, виданої Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області 18.06.2020.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.2021 року згідно п.1 ч.1 ст. 238 КАС України закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 01.03.2016, яким було зупинено виплату пенсії ОСОБА_2 , зобов`язання виплатити суму недотриманої пенсії ОСОБА_2 , спадкоємцю ОСОБА_1 .

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на підставі ухвали суду від 16.11.2022 року надано до суду інформацію щодо суми

нарахованої та виплаченої пенсії за життя ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 року по 29.07.2017 року, згідно якої слідує, що за вказаний період пенсіонеру ОСОБА_2 була нарахована пенсія за березень 2016 року в сумі 2628,04 гривень, в графі «залишок боргу» за вказаний період значиться сума 2628,04 гривень. Пенсійні кошти за період з 01.04.2016 по 29.07.2017 ОСОБА_2 не нараховувались.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на підставі ухвали суду від 20.01.2023 року якою було витребувано витяг з електронної пенсійної справи щодо розміру пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.03.2016 року по 29.07.2017 року, із зазначенням даних про нарахування, виплату або невиплату сум пенсії, до суду було надано відповідний витяг з якого слідує, що в березні 2020 року виплачено допомогу на поховання померлого в розмірі 12104,08 гривень, у вересня 2020 року виплачено недоотриману пенсію померлого в розмірі 148486,73 гривень. Нараховну пенсію пенсіонера ОСОБА_2 за березень 2016 року в розмірі 2628,04 гривень, не виплачено.

Позиція апеляційного суду

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2023 року залишити без змін.

Мотиви з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивачки як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 4001,65гривень, нарахованої пенсіонеру ОСОБА_2 і не виплаченої їй за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивачки та посвідчено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.07.2020 року.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання права власності та зобов`язання виплатити позивачці недоотриману пенсію її матері, у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивачки саме за період з 01.03.2016 року по 29.07.2017 року, як спадкоємця, на отримання всього належного їй спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою ОСОБА_2 за життя.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:

- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України».

Колегія суддів зазначає, що право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227ЦК України має право на отримання безпідставно не нарахованої відповідачем пенсії у порядку спадкування за законом.

Зазначений висновок узгоджується із позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В апеляційній скарзі, посилання на частину першій статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, який керувався даною статтею при виплаті позивачу недоотриманої пенсії померлого чоловіка, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини.

ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції різниця недоотриманої спадщини згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, яка не була виплачена відповідачем позивачці становить 4001,65 гривень.

Колегія судів зазначає, що Свідоцтво про право на спадщину за законом від 20 липня 2020 року, не оспорено та є чинним.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач успадкував належні спадкоємцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованого та правильного висновку суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи висновки апеляційного суду за результатами розгляду справи, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 липня 2023 року.

Головуючий:

Судді: