Справа № 177/1734/23
Провадження № 2/177/769/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 грудня 2023 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г.Г.

секретаря судового засідання Дятел К.Ю.

за участі

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою Фермерського господарства «Техагромет» до ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі поновленим та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Фермерського господарства «Техагромет» про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки та усунення перешкод у користування земельної ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив суд визнати договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 12:218:843:00:01:028:0018, що розташована на території Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, площею 5,7818 га, у тому числі ріллі 5,7818 га, з цільовим призначенням землі сільськогосподарського виробництва, укладений між ОСОБА_3 та Фермерським господарством «Техагромет» 10.01.2023 поновленим, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, шляхом визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки в редакції, що викладена у позовній заяві, зокрема за умовами цієї додаткової угоди сторони дійшли згоди про поновлення договору оренди землі 10.01.2013 строком на 10 років.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки з кадастровим номером 12:218:843:00:01:028:0018, загальною площею 5,7818 га, у тому числі ріллі 5,7818 га, що розташована на території Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

10.01.2013 між ОСОБА_3 та ФГ «Техагромет» укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки з кадастровим номером 12:218:843:00:01:028:0018. Право користування вказаною земельною ділянкою передано орендарю згідно акта приймання-передачі об`єкта оренди, а 22.02.2016 право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно п. 8 договору оренди, він укладений на десять років з урахуванням ротації культур. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендодавець повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендаря про намір не продовжувати його.

Пункт 28 договору оренди передбачає право продовження терміну оренди до закінчення польових робіт, а також визначає, що у разі закінчення договору орендар має виключне право на подальше перезаключення договору на той же термін та на тих же умовах.

ФГ «Техагромет» належним чином виконувало зобов`язання взяті на себе за договором оренди, зокрема щодо сплати орендної плати, використання земельної ділянки за цільовим призначенням.

Вказує, що 10.01.2023 закінчився строк дії договору. Відповідач до закінчення вказаного строку не надала жодних заперечень щодо поновлення договору оренди землі, ФГ не було отримано письмового повідомлення від орендодавця щодо наміру не продовжувати договір, як це передбачено п. 8 договору. Такі дії були розцінені ФГ «Техагромет» як мовчазну згоду на поновлення договору, а тому господарство продовжує користуватися земельною ділянкою та сплачувати орендну плату. Натомість відповідач на пропозицію господарства підписати додаткову угоду щодо укладення договору на новий строк відповіді не надає.

З посиланням на положення ст. 33 Закону України «Про оренду землі», п. 8 договору оренди від 10.01.2013, вказуючи на те, що орендодавець не повідомив орендаря до закінчення строку дії договору про намір не продовжувати строк дії даного договору, не підписує додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк, позивач просив суд позов задовольнити.

Ухвалою судді від 04 вересня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду відкрито провадження по справі, розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження (а.с. 44).

12 жовтня 2023 року представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 надав зустрічну позовну заяву, в обґрунтування якої зазначив, що між ОСОБА_3 та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» укладено договір оренди земельної ділянки від 10.01.2013 року з кадастровим номером 12:218:843:00:01:028:0018 площею 5,7818 га, що розташована на території Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 8 Договору оренди, договір укладено на 10 років з урахуванням

ротації культур згідно з проектом землеустрою. Після закінчення строку дії договору

орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі

орендодавець повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендаря про намір не продовжувати його дію.

Вказує, що пункт 8 Договору оренди земельної ділянки від 10.01.2013 р. прямо суперечить вимогам ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», якою передбачена процедура поновлення договору оренди. Окрім того, сторонами укладено протокол узгодження розбіжностей, яким п. 8 Договору викладено в редакції, яка взагалі не передбачала вимог щодо звернення орендодавця до орендаря. Строк дії договору закінчився 10.01.2023 р.

ОСОБА_3 як власник земельної ділянки та сторона договору, згоди на поновлення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером - 12:218:843:00:01:028:0018 площею 5,7818 га ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» не надавала. Орендарем ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору оренди, орендодавець ОСОБА_3 не повідомлялась в письмовій формі, шляхом направлення їй листа-повідомлення з проектом додаткової угоди до договору оренди землі про намір поновлювати його дію.

Таким чином, вказує, що ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» не здійснено передбачених Законом дій для поновлення права оренди відповідно до чинного законодавства, як наслідок, додаткові угоди до договору оренди землі про його поновлення на адресу орендодавця ОСОБА_3 не направлялись та відповідно не укладені сторонами, а тому право оренди у встановленому законом порядку поновлено не було.

Більш того, орендодавець ОСОБА_3 після закінчення строку дії договору оренди землі, направляла на адресу ФГ «Техагромет» вимогу про повернення спірної земельної ділянки з підписаним з її сторони проектом акту повернення з оренди об`єкта оренди (передачі-приймання) земельної ділянки з кадастровим номером - 12:218:843:00:01:028:0019 площею 5,7818 га. Вказані дії свідчать про відсутність наміру орендодавця ОСОБА_3 поновлювати договір оренди землі від 10.01.2013 р.

Вказує, що твердження ФГ «Техагромет» про відсутність заперечень ОСОБА_3 щодо поновлення договору оренди є помилковим, оскільки ФГ «Техагромет» взагалі не надіслало на адресу ОСОБА_3 лист-повідомлення з проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди, що унеможливлює надання заперечень орендарем, тим самим позивач не виконав вимоги ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», у зв`язку із чим відсутні підстави вважати договір оренди від 10.01.2013 р. поновленим. Орендодавець ОСОБА_3 вказала на відсутність наміру продовжувати договірні відносини з оренди землі, шо беззаперечно свідчить про відсутність її волевиявлення на поновлення договору оренди землі від 10 січня 2013 року, тому зазначає, що переважне право ФГ «Техагромет» не порушено й не підлягає відновленню в обраний ним спосіб.

Також, посилаючись на ст. 6, ст. 25 ЗУ «Про оренду землі» вказує, що, на відповідача ФГ «Техагромет» як орендаря було покладено обов`язок здійснити державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 10.01.2013 року. Однак, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, договір оренди землі від 10.01.2013 р., укладений між ОСОБА_3 та ФГ «Техагромет» зареєстрований відповідачем лише 17.02.2016 р. Таким чином, ОСОБА_3 не мала можливості контролювати дії орендаря ФГ «Техагромет», що пов`язані з державною реєстрацією договору оренди земельної ділянки, оскільки передача земельної ділянки відбулася у день підписання договору оренди землі, тобто 10.01.2013 року, а державна реєстрація договору оренди була здійсненна відповідачем ФГ «Техагромет» через три роки - 17.02.2016 р.

За таких обставин, позивач значною мірою була позбавлена можливості розраховувати, що строк дії договору оренди належної позивачу землі, закінчиться саме у 2023 році, як сторони обумовили в договорі оренди.Вказує, що такі дії відповідача ФГ «Техагромет» призвели до штучного збільшення строку дії договору без урахування волевиявлення орендодавця та фактично створили умови, за яких строк дії договору збільшився з 10 років, визначених умовами договору, до 13 років.

Таким чином вважає, що строк дії договору оренди землі укладеного 10.01.2013 р. між ОСОБА_3 та ФГ «Техагромет», як і право оренди припинили свою дію 10.01.2023 р., у зв`язку із чим земельна ділянка підлягала поверненню орендарем орендодавцю у строк не пізніше 10.01.2023 р., а не 17.02.2026 р. (через 10 років після здійснення державної реєстрації права оренди).

Окрім того, вказує, що, відповідно до п.19 договору оренди землі, передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 5 денний термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі. Однак, в матеріалах справи міститься акт прийому-передачі земельної ділянки від 13.01.2013 р. до договору оренди землі, який свідчить про те, що ФГ Техагромет почав використовувати земельну ділянку з 13.01.2013 р., а державну реєстрацію права оренди здійснив лише 17.02.2016 р.

Вказує, що, ФГ «Техагромет» ухиляється від повернення власнику ОСОБА_3 належної їй земельної ділянки, чим порушує її права та чинить перешкоди у користуванні земельною ділянкою.

Просив суд визнати припиненим договір оренди земельної ділянки від 10.01.2013 з кадастровим номером - 12:218:843:00:01:028:0018 площею 5,7818 га, що розташована

на території Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської

області, укладений між ОСОБА_3 та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» та зобов`язати ФГ Техагромет усунути перешкоди у користуванні зазначеною земельною

ділянкою, шляхом повернення земельної ділянки

ОСОБА_3 . Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

ОСОБА_3 як відповідач за основним позовом 12.10.2023 скористалася правом подати відзив на первісний позов, в якому виклала заперечення проти позовних вимог, обґрунтовані фактичними обставинами, які є аналогічними обставинам викладеним у зустрічній позовній заяві (а.с. 49-52)

Ухвалою суду від 08.11.2023 зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до Фермерського господарства «ТЕХАГРОМЕТ» про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки прийнято до провадження та об`єднано в одне провадження з первісним позовом Фермерського господарства «ТЕХАГРОМЕТ» до ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі поновленим (а.с. 106).

05.12.2023 представник відповідача по зустрічному позову ОСОБА_1 надала відзив на зустрічну позовну заяву, в якому вказала, що зустрічні позовні вимоги вони не визнають, вказуючи на те, що відповідно до п. 8 договору, договір укладено на десять років з урахуванням ротації культур, згідно з проектом землеустрою. Після закінчення строку дії договору «Орендар» має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі «Орендодавець» повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендаря про намір не продовжувати його дію.

Вказує, що сторонами при укладенні договору був чітко визначений алгоритм дій в разі виникнення у орендодавця наміру його припинення за умовами договору саме на орендодавця був покладений обов`язок письмово повідомити орендаря про намір не продовжувати його. Орендодавець був ознайомлений з умовами договору та погодився з ними, що підтверджує її підпис у договорі

Наголошує на те, що орендодавцем за 60 днів до завершення строку дії договору не було повідомлено орендаря про намір не продовжувати договір, тобто орендодавцем були порушені умови договору .

Крім того, не погоджується з твердженням позивача по зустрічному позову щодо, начебто штучного збільшення ними строку дії договору з 10 років о 13 років.

Вказуючи, що вони не заперечують, що граничний термін дії договору мав закінчитися 10 січня 2023 року, через 10 років після укладення договору та не вважають, що строк дії договору починає діяти з моменту його державної реєстрації і мав закінчитися 17 лютого 2026 року, через 10 днів з дня державної реєстрації договору у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що вказує в зустрічній позовній заяві позивач.

Зазначає, що причина по якій відповідач по зустрічній позовній заяві продовжує користуватися земельною ділянкою позивача по зустрічній позовній заяві є те, що переважне право на укладення договору оренди землі у відповідача не припинилося, оскільки орендодавець за 60 днів до закінчення строку дії договору не повідомив письмово орендаря про намір не продовжувати його дію, як це передбачено договором. У задоволені позовних вимог по зустрічному позову просила відмовити (а.с 180-120).

У відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву представник ОСОБА_3 адвокат Гайдаш Є.В., не погоджуючись з позицією відповідача по зустрічному позову, викладену у відзиві на зустрічну позовну заяву, вказував, що ОСОБА_3 , як власник земельної ділянки та сторона договору, згоди на поновлення договору оренди спінорної земельної ділянки не надавала. Орендарем ФГ «Техагромет» не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору оренди, орендодавець ОСОБА_3 не повідомлялася в письмові формі, шляхом направлення їй листа-повідомлення з проектом додаткової угоди до договору оренди землі про намір поновити його дії. Таким чином, вважає, що відсутні правові підстави поновлення договору оренди землі у даному випадку.

Вказує, що без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору є неможливим. Зустрічний позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі (а.с. 114-116).

06 грудня 2023 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 125).

Представник позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги первісної позовної заяви підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Позовні вимоги зустрічної позовної заяви не визнала, посилаючись пояснення зазначені у відзиві на зустрічну позовну заяву, у задоволені зустрічних позовних вимог просила відмовити..

Представник відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечення проти позовних вимого первісної позовної заяви, посилаючись на заперечення зазначені у відзиві на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні первісних позовних вимог. Зустрічні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Суд, вислухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 5,7818 га, з кадастровим номером 12:218:843:00:01:028:0018, що розташована на території Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням землі сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№472549, виданого Криворізькою РДА 13.08.2007 (а.с. 14).

10.01.2013 між ОСОБА_3 як власником земельної ділянки та відповідно орендодавцем з одного боку, та ФГ «Техагромет» як орендарем з іншого боку, укладено договір оренди земельної ділянки, предметом якого була земельна ділянка площею 5,7818 га, з кадастровим номером 12:218:843:00:01:028:0018, що розташована на території Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням землі сільськогосподарського виробництва (а.с. 15-17). Договір оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17 лютого 2016 року (а.с. 37-28).

На підставі договору укладено акт прийому-передачі об`єкта оренди від 10.01.2023, згідно якого орендодавець 10.01.2013 передав, а орендар прийняв у користування вищевказану земельну ділянку (а.с. 18).

Відповідно до п. 8 договору оренди, він укладений на 10 років з урахуванням ротації культур, згідно з проектом землеустрою. Після закінчення строку дії договору «Орендар» має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі «Орендодавець» повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендаря про намір не продовжувати його дію. Договір містить умови договору, як то орендну плату, предмет договору, його строк дії та інше.

Відповідно до п. 20 договору оренди, після припинення дії договору «орендар» повертає «орендодавцеві» земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Відповідно до п. 28 договору оренди, серед іншого, визначено право орендаря у разі закінчення дії договору до закінчення польових робіт подовжити термін оренди земельної ділянки до повного завершення збирання урожаю, а у разі закінчення договору «орендар» має виключне право на подальше перезаключення договору на той же термін та на тих же умовах.

Пункт 29 договору оренди визначає, що після закінчення дії цього договору, у разі відсутності домовленості про його подовження чи перезаключення, орендар зобов`язаний повернути земельну ділянку «орендодавцеві» у стані не гіршому на момент передачі. Пункт 31 договору закріплює, що дія договору оренди припиняється, в тому числі, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ст. 12-14 ЦПК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 159/5756/18 (провадження № 14-99цс20) вказано, що: «статтею 33 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»). У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку. Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі»). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Позиція про те, що для реалізації права на переважне укладення договору оренди на новий строк має бути дотримана сукупнісь вищевказаних юридичних фактів, є сталою та застосована зокрема у постанові ВС від 23.11.2023 у справі № 685/547/23.

За обставин даної справи, сторонами визнається те, що між ними було укладено договір оренди земельної ділянки, строк дії якого сплив 10.01.2023.

Як слідує з відомостей про виплату орендної плати за період з 2016 по 2021 рік, ФГ «Техагромет», протягом дії договору, а саме за вищевказаний період, сумлінно виконувало обов`язки щодо сплати орендної плати (а.с. 19-35), що визнано відповідачем. Таким чином, протягом строку дії договору оренди ФГ «Техагромет» належно виконувало умови договору оренди землі від 10.01.2013, а отже мало переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Однак, вільно реалізуючи свої права, ФГ «Техагромет» не реалізувало своє право на переважене право укладення договору оренди на новий строк, адже в порушення вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» не повідомив орендодавця про свій намір укласти договір оренди на новий строк, до закінчення строку дії договору оренди землі від 10.01.2013, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі (враховуючи, що договір оренди землі від 10.01.2013 такого строку не визначає).

Оскільки орендар не повідомив орендодавця про свій намір укладення договору оренди на новий строк, не надіслав йому відповідного повідомлення з додаванням тексту договору оренди на новий строк, орендодавець відповідач про справі, не мав можливості реалізувати свої права щодо розгляду відповідної пропозиції, узгодження з орендарем (за необхідності) істотних умов договору, та прийняття рішення про укладення чи неукладення договору оренди на новий строк.

Відповідно, орендодавець був позбавлений можливості виконувати вимоги п. 8 договору оренди від 10.01.2013, оскільки не отримавши до закінчення строку дії договору оренди (10.01.2023) пропозиції орендаря, він не міг знати про бажання орендаря продовжувати договір оренди, умови такого продовження, розглянути умови додаткової угоди у відповідності з нормами ст. 33 Закону та відповідно повідомити орендаря за 60 днів до закінчення договору про небажання продовжувати договір на новий строк.

Той факт, що після закінчення строку дії договору оренди землі, він припиняє свою дію, визначено в тексті самого договору (п. 31 договору), а п. 29 договору визначає, що після закінчення дії цього договору, у разі відсутності домовленості про його подовження чи перезаключення, орендар зобов`язаний повернути земельну ділянку «орендодавцеві». Тому суд вважає договір оренди від 10.01.2013 таким, що припинився 10.01.2023, оскільки до спливу строку його дії між сторонами не було домовленості щодо його продовження, зокрема через неповідомлення ФГ «Техагромет» орендодавця про своє бажання продовжувати договір на новий строк. Таке бажання та відповідний текст додаткової угоди, доведені до відома відповідача по первісному позову лише через подання позову до суду.

В даному випадку має місце ситуація, коли орендар, який не виконав вимоги законодавства щодо повідомлення орендодавця власника землі, про свій намір, бажання, продовжувати договір оренди землі, не повідомив на яких він умовах пропонує орендарю продовження оренди належної йому землі, що відповідно унеможливлює розгляд цієї пропозиції власником землі орендодавцем, надання ним відповідної відповіді, фактично ставить перед судом питання щодо укладення додаткової угоди в судовому порядку на умовах запропонованих орендарем, з ігноруванням волі орендодавця та без дотримання визначеної законом процедури для реалізації переважного права на укладення договору оренди на новий строк. На переконання суду, враховуючи, що саме позивач по первісному позову не виконав умови та не дотримався порядку, який забезпечив би йому право на переважне укладення договору оренди землі на новий строк, позовні вимоги позивача по первісному позову є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи представника позивача по первісному позову, що ФГ «Техагромет» сприймало відсутність заперечень орендодавця щодо продовження дії договору на новий строк, як мовчазну згоду до цього, суд розцінює критично, оскільки як було зазначено вище, для того щоб орендодавець міг висловити згоду чи заперечення щодо продовження договору на новий строк, він має отримати відповідну пропозицію, отримати додаткову угоду, складення тексту якої є обов`язком орендаря, і лише після цього може погодитися на пропозицію продовжити договір, в тому числі «мовчазною згодою», або відмовитися від цього. В даній справі встановлено, що орендар взагалі не повідомляв орендодавця про намір продовжувати строк дії договору, про умови такого продовження, а тому підстави вважати договір продовженим за мовчазної згоди відсутні.

Більш того, суд звертає увагу, що до первісного позову надано додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 10.01.2023, за умовами якої ФГ «Техагромет» просив суд визнати договір оренди поновленим на той самий строк та на тих самих умовах, але текст договору містить умову щодо укладення ФГ «Техагромет» на новий строк договору оренди землі (а.с. 6-7).

Щодо зустрічних позовних вимог суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно п. 8 договору оренди земельної ділянки від 10.01.2013 договір укладено на 10 років, тобто строк дії договору закінчився 10.01.2023 року, відповідач по зустрічному позову не повідомив орендодавця, у встановлений законом строк, про намір поновити договір на новий строк, таким чином вимога позивача по зустрічному позову про визнання припиненим спірного договору оренди земельної ділянки, задоволенню не підлягає, оскільки такий договір є припиненим в силу закону та між сторонами не існує спору з приводу строку припинення укладеного договору.

Суд при цьому не приймає доводи позивача за зустрічним позовом, що дії відповідача ФГ «Техагромет» щодо державної реєстрації договору оренди лише 17.02.2016 р, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, призвели до штучного збільшення строку дії договору без урахування волевиявлення орендодавця та фактично створили умови, за яких строк дії договору збільшився з 10 років, визначених умовами договору, до 13 років.

Відповідач за зустрічним позовом ФГ «Техагромет» не оспорював в судовому засіданні, що реєстрація в державному реєстрації права оренди договору оренди не збільшує строк дії договору.

Відповідно до п. 20 договору оренди, після припинення дії договору «орендар» повертає «орендодавцеві» земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Згідно ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Як встановлено в судовому засіданні, орендар ФГ «Техагромет» після закінчення договору оренди землі продовжував користування нею в 2023 року, не уклавши з орендодавцем ОСОБА_3 договір оренди на новий строк, в порушення умов договору не повернув земельну ділянку її власнику, не відреагувавши на лист орендодавця про повернення земельної ділянки направлений на адресу ФГ «Техагромет» 10.08.2023 (а.с. 91-93) , не погодив шляхом підписання проект акту повернення об`єкту оренди (передачі-приймання), який був направлений ОСОБА_3 20.09.2023 (а.с. 94-95)

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1 ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем за зустрічним позовом доведено факт безпідставного користування після припинення договору оренди належної їй на праві власності земельної ділянки Фермерським господарством «Техагромет» тому, суд вважає, що вимога позивача по зустрічному позову щодо зобов`язання ФГ «Техагоромет» усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 5,7818 га, кадастровий номер :01:028:0018 із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Надеждівської сільської ради (після об`єднання Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області) шляхом повернення її Фермерським господарством «Техагромет» власнику ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Оскільки первісний позов задоволенню не підлягає, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем по первісному позову по сплаті судового збору відносяться на його рахунок та відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи часткове задоволення зустрічних позовних вимог, в силу ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача по зустрічному позову ФГ «Техаргромет» на користь позивача по зустрічному позову ОСОБА_3 понесені нею та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн. (а.с. 102).

Керуючись ст.ст. 81, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Фермерського господарства «Техагромет» до ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі поновленим - залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Фермерського господарства «Техагромет» про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки та усунення перешкод у користування земельної ділянкою задовольнити частково.

Усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 5,7818 га, кадастровий номер :01:028:0018 із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Надеждівської сільської ради (після об`єднання Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області) шляхом повернення її Фермерським господарством «Техагромет» власнику ОСОБА_3 .

Стягнути з Фермерського господарства «Техагромет» (, місце знаходження 53041, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Маяк, вул. Степова, 2А) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Повний текст судового рішення складено 28.12.2023.

Суддя Г.Г. Строгова