Справа № 352/2646/23
Провадження № 2/352/816/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого- судді Струтинського Р. Р.

з участю секретаря Гребінника В. М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Загвіздянської сільської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся у суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Свій позов обґрунтовував тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалось внаслідок різних характерів та поглядів на сімейне життя, між ними зникло взаєморозуміння. На даний час протягом двох років відповідачка проживає за кордоном, шлюбні стосунки вони не підтримують. Діти проживають з ним в АДРЕСА_1 . Просив шлюб розірвати, та визначити місце проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним.

Позивач у судове засідання не з`явився, в поданому суду позові просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, в поданій суду заяві позов визнала, проти його задоволення не заперечувала, просиласправу розглянути в її відсутності, оскільки вона перебуває за кордоном.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. в поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Установлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 04 вересня 2007 року, у шлюбі народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу.

За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам дітей сторін, що мають істотне значення, шлюб слід розірвати.

Відповідно до вимог ч.2,3 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно вимог ч.1 ст.161 СК України, якщо мати і батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

У відповідності з вимогами ст.9 Конвеції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до положень ст.18 вказаної Конвеції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Вказаний принцип покладений в основу Закону України «Про охорону дитинства», ч.3 ст.11 якого встановлює, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, а ч.1 ст.12 передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Судом установлено, що батько та мати дитини проживають окремо, остання перебуває за кордоном, сторони за попередньою домовленістю домовились про визначення місця проживання дітей з батьком.

Згідно висновку щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей, затвердженого рішенням виконавчого комітету Загвіздянської сільської ради 04.12.2023, орган опіки та піклування вважає за доцільне залишити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації батька.

З огляду на викладене, з урахуванням визнання позову відповідачкою, виходячи з інтересів малолітньої дитини сторін, а саме дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 9, 18 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 110, 112, 160, 161 СК України, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Загвіздянської сільської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 вересня 2007 року в Підліській сільській раді, актовий запис № 10.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Загвіздянської сільської ради, вул. Липова-Осада,22, с. Загвіздя, Івано-Франківського району Івано-Франківської області, .

Повне судове рішення складено 28.12.2023.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ