справа № 278/749/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, за участю секретаря Дарії Кравчук, розглянув цивільну справу за заявою АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором, оскільки останні у добровільному порядку не виконують взяті на себе зобов`язання.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги підтримав і просив задовольнити з підстав й обставин наведених у позові.

Представник відповідачки ОСОБА_2 у судовому засіданні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. У обґрунтування власної позиції суду повідомила наступне. Доказів, як укладення договору так і фактичної видачі кредиту позивач не надав, розрахунок проведено не правильно, а також заявником пропущено строк позовної давності. На запитання головуючого представник відповідачки повідомив, що не ставить під сумнів підпис на наявній у справі копії договору, оскільки якийсь договір його довірителька з позивачем підписувала, але який саме не пам`ятає. Не надав представник відповідачки і власного розрахунку заборгованості на противагу здійсненого і наданого суду позивачем, який би ставив під сумнів правильність дій банку у даній частині. Представником відповідачки не наведено обґрунтування пропуску строку позовної давності за зверненням із даними вимогами. Не зазначено початок перебігу строку позовної давності, відсутність фактів його зупинення і переривання. Суд вважає голослівним твердження представника відповідачки і щодо підстав зарахування коштів на рахунок банку з призначенням для погашення заборгованості по згадуваному кредитному договору 23 вересня і 10 грудня 2019 року у розмірах, відповідно, 100 й 80 тисяч, як зазначив адвокат, що були здійснені у рамках стягнення виконавчою службою без згоди позичальниці, оскільки відповідних доказів для цього суду надано не було. При цьому, суд зауважує, що сторона відповідача не була обмежена правами надати відповідні і підтверджуючі такі обставини докази шляхом ознайомлення з виконавчим провадженням з можливістю виготовлення копії відповідних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

20.01.2011 року між ОСОБА_2 та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" укладено кредитний договір МІ-03-11 (а.с.11-14).

Згідно умов такого договору ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 1 630 034, 00 гривень у строк до 17.01.2014 року.

Всі істотні умови кредитування наведені в розділі А - "Істотні умови кредитування" (а.с.11).

У забезпечення виконання вказаного кредитного договору 20.01.2011 року між ОСОБА_1 та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" укладено договір поруки (а.с.15).

Відповідачі не виконують взяті на себе зобов`язання по поверненню отриманого кредиту, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 9.12.2020 року склала 2 464 400, 56 гривень.

За розрахунком, наданим банком, така заборгованість складається з: 633 124, 99 гривень - заборгованості за тілом кредиту; 26 865, 65 гривень заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 689 657, 19 гривень пеня.

Позивач заявленими вимогами просить стягнути з відповідачів лише заборгованість в розмірі 659 990, 64 гривень, яка складається з 633 124, 99 гривень заборгованості за тілом кредиту та 26 865, 65 гривень - заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Мало того, тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

Кредитний договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Проаналізувавши фактичні обставини справи, суд дійшов про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачами умов кредитного договору та взятих на себе зобов`язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. Також, суд встановив, що тривале порушення боргових зобов`язань у причинно-наслідковому зв`язку потягнуло за собою появу вищевказаної заборгованості.

Доводи представника позичальниці про зазначені ним обставини у вступному слові і не підтверджені будь-якими доказами та аргументами є голослівними й до уваги судом при прийнятті даного рішення не приймаються.

Крім зазначеного, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із судового збору в сумі 9 899, 86 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) заборгованість за кредитним договором МІ-03-11 від 20 січня 2011 року в сумі 659 990 (шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто) гривень 64 копійки.

Стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати за розгляд даної справи в дольовому порядку по 4 949 (чотири тисячі дев`ятсот сорок дев`ять) гривень 93 копійки з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 28 грудня 2023 року.

Суддя Євген Татуйко