П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , поданою представником ОСОБА_3 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою та просили встановити факт народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, живонароджена; відомості про матір внести: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство Україна; відомості про батька внести: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство Україна.

Заява обґрунтована тим, що сторони 16 лютого 2019 року зареєстрували шлюб на тимчасово окупованій території у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна. Заявниця, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна, ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину чоловічої статі, що підтверджується медичним документом. Спір щодо батьківства між заявниками відсутній. Заявники не можуть зареєструвати народження їх дитини відповідно до вимог чинного законодавства та отримати свідоцтво про народження, оскільки медичне свідоцтво про народження було видане на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту народження дитини потрібно заявникам з метою отримання свідоцтва про її народження та підтвердження громадянства України.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлено факт народження дитини чоловічої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна, у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять змінити рішення суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та встановити факт народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, живонароджена; відомості про матір внести: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство Україна; відомості про батька внести: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство Україна.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявники зазначають, що як вбачається зі змісту документів ОСОБА_2 зазначено як батька новонародженої дитини, у зв`язку з укладеним шлюбом на тимчасово окупованій території АР Крим. Але, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території АР Крим діє особливий правовий режим, згідно з яким всі органи влади, створені країною-окупантом, та ухвалені ними рішення визнаються нелегітимними та незаконними. Оскільки батьки на день народження дитини не перебувають у шлюбі зареєстрованому відповідно до норм чинного законодавства України, то відомості про батька дитини може вказуватися в порядку, визначеному ч. 1 ст. 126 СК України, а саме походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Окрім цього, відповідно до ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 адвокатом Тесленком В.Ю., за їх згодою, відібранні письмові пояснення, які долученні додатками до заяви. Як вбачається зі змісту пояснень заявників ОСОБА_1 після шлюбу зареєстрованого органам влади на тимчасово окупованій території, отримала Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (нелегітимне свідоцтво), що призвело до зміни прізвище на « ОСОБА_5 », а в подальшому народжено дитину під вказаним прізвищем згідно з Свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 26 лютого 2021 року. Вказані документи додані до заяви, які підтверджують факт визнання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківство дитини - ОСОБА_4 , тобто міститься заява жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою про походження дитини від них, як батьків. Даний факт не може бути проігнорований судом при вирішенні питання щодо встановлення факту народження дитини та її реєстрації в органах ДРАЦС за законодавством України, оскільки у іншому випадку це призведе до позбавлення прав заявників на реєстрацію їх батьками у визначений законом спосіб. Крім того, судом першої інстанції встановлено факт народження дитини чоловічої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна, у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України. Проте, зі змісту судового рішення вбачається, що у резолютивній частині відсутні відомості про дитину, а саме: прізвище; власне ім`я; по батькові, які згідно Правил є обов`язковими, оскільки на підставі них органи державної реєстрації актів цивільного стану вносять відомості про дитину.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно з копією паспорта громадянина України № НОМЕР_3 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка смт. Гаспра, м. Ялта, АР Крим, Україна, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з копією паспорта громадянина України НОМЕР_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Роздольне Совєтського району Автономної Республіки Крим, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в шлюбі з 16 лютого 2019 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого на тимчасово окупованій території України.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь, батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого установою на тимчасово окупованій території України.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявник ОСОБА_1 має право на звернення до суду з заявою відповідно до приписів ч. 1 ст. 317 ЦПК України, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. При цьому, оскільки заявники на день народження дитини не перебували в шлюбі, зареєстрованому відповідно до норм чинного законодавства України, то у суду відсутні законні підстави для зазначення у рішенні відомостей про батька дитини.

Апеляційний суд частково не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2020 року у справі №644/6785/18, зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення юридичних фактів, які розглядаються судом в порядку окремого провадження.

Частиною 1 ст. 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (ч. 1 ст. 122 СК України).

Відповідно ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 ст. 144 СК України передбачено, що батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх спілкування.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

У разі смерті батьків або в разі якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження дитини, державна реєстрація проводиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина чи в якому вона перебуває.

Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я.

Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини.

За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Суд враховує, що м. Сімферополь станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій російською федерацією території України та відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є містом Автономної Республіки Крим, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина виключає можливість зареєструвати факт народження у встановленому законом порядку за місцем народження дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Положеннями ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» із змінами, внесеними згідно із Законом №2217-IX від 21 квітня 2022 року визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Звертаючись до суду із заявою, заявники просили суд встановити факт народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, живонароджена; відомості про матір внести: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство Україна; відомості про батька внести: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство Україна.

На підтвердження факту, що заявники, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в шлюбі з 16 лютого 2019 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 , надали копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого установою на тимчасово окупованій території України.

У подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь народилася дитина чоловічої статі - ОСОБА_4 , батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого установою на тимчасово окупованій території України.

Вказані документи відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» із змінами, внесеними згідно із Законом № 2217-IX від 21 квітня 2022 року визнаються дійсними в Україні.

Відмовляючи у задоволенні заяви в частині зазначення батьком дитини ОСОБА_7 з тих підстав, що сторони не перебували в шлюбі, зареєстрованому відповідно до норм чинного законодавства України, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені вимоги закону та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви в зазначеній частині.

Крім того, в Главі 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52, містяться вимоги щодо державної реєстрації народження дитини.

Зі змісту свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вказано, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1

При цьому, зі змісту судового рішення вбачається, що у резолютивній частині відсутні відомості про дитину, а саме: прізвище; власне ім`я; по батькові, які згідно Правил є обов`язковими, оскільки на підставі зазначених даних органи державної реєстрації актів цивільного стану вносять відомості про дитину.

Підсумовуючи вищевикладене та керуючись нормами чинного законодавства у органів державної реєстрації актів цивільного стану в порядку виконання вищезгаданого рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, відсутні відомості про дитину: прізвище; власне ім`я; по батькові, тобто, унеможливлює його виконання.

Оскільки заявниками надано належні та допустимі чинним законодавством України документи на підтвердження факту народження дитини у шлюбі на тимчасово окупованій території України, та у зв`язку з неможливістю заявників зареєструвати народження їх дитини відповідно до вимог чинного законодавства, що позбавляє останніх в подальшому отримати свідоцтва про її народження та підтвердження громадянства України, є підстави до задоволення заяви про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

Відмовляючи у задоволенні заяви з підстав, зазначених в оскаржуваному рішенні, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що в силу вимог ст. 376 ЦПК України є підставою до скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення по суті вимог заявника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 ,задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, живонароджена;

відомості про матір внести: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство - Україна, ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 ;

відомості про батька внести: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство - Україна, ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2023 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.