Справа № 450/1592/23 Провадження № 2/450/940/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Хамуляк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «АВГ Рент» до ОСОБА_1 про предмет спору : стягнення з відповідача на користь позивача . заборгованості за Договором суборенди № 05/06/22-С3

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): Товариство з обмеженою відповідальністю «АВГ Рент» звернулось до ОСОБА_1 з позовом про стягнення грошових коштів у розмірі 74 906,10грн. заборгованості за виконання Договору суборенди № 05/06/22-С3 від 01.06.2022р. та пені у розмірі 10558,75грн., інфляційні втрати у розмірі 1723,79грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01.06.2022р. між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Договір суборенди № 05/06/22-С3.Відповідно до умов договору передається в оренду нежитлове приміщення загальною площею 30кв.м. та технологічний майданчик площею 192,5 кв.м., що складається з 14 паркомісць, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до п.3.1 договору суборендар за користування об`єктом оренди сплачує орендну плату. Загальний розмір орендної плати за весь об`єкт оренди становить 23000,00грн. щомісячно. Пунктом 3.4 Договору встановлено, що орендна плата сплачується суборендарем на підставі виставленого орендарем рахунку щомісячно, протягом 5 календарних днів з дня виставлення такого рахунку. Відповідно до п.3.5 договору суборендар відшкодовує орендареві вартість комунальних послуг згідно з виставленими орендарем рахунків виходячи із фактичних обсягів споживання за тарифами постачальника таких послуг щомісячно не пізніше 5 банківських днів з дня отримання рахунків від орендаря. На виконання умов договору позивач передав відповідачу у тимчасове платне користування об`єкт оренди. У визначений договором строки відповідач не здійснив оплату за суборенду приміщення, оплату компенсації комунальних послуг та оплату компенсації за послуги прибирання, згідно договору, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 74906,10грн., що стверджується актом звірки взаємних розрахунків. Позивачем надсилались листи-попередження на адресу відповідача. Відповідач заборговності не погасив. Відповідно до п.3.11 договору передбачено що за несвоєчасне внесення орендної плати, передбаченої в п.3.1. цього договору суборендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочки та відшкодовує збитки, завдані таким простроченням в повному обсязі. Таким чином пеня за несвоєчасне внесення орендної плати становить 10558,75грн. На підставі викладеного просить позовні вимоги задоволити та стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

01.06.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВГ Рент» (орендар) та ОСОБА_1 (суборендар) було укладено Договір суборенди № 05/06//22-С3.

Згідно п.1.2 договору за цим договором орендар зобов`язується передати суборендарю нежитлове приміщення (вагончик) загальною площею 30кв.м.; технологічний майданчик площею 192,5 кв.м., що складається з 14 паркомісць, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно п.2.2 прийом-передача приміщення здійснюється уповноваженими представниками сторін одночасно з підписанням Акту прийому-передачі, який є невід`ємною частиною даного Договору. Згідно п.3.1. договору суборендар за користування об`єктом оренди сплачує орендну плату у розмірі: нежитлове приміщення (вагончик) 300,00грн за 1кв.м. щомісячно; технологічний майданчик 1000,00 грн. за 1 паркомісце щомісячно.

Пунктом 3.4 Договору встановлено, що орендна плата сплачується суборендарем на підставі виставленого орендарем рахунку щомісячно, протягом 5 календарних днів з дня виставлення такого рахунку.

Відповідно до п.3.5 договору суборендар відшкодовує орендареві вартість комунальних послуг згідно з виставленими орендарем рахунків виходячи із фактичних обсягів споживання за тарифами постачальника таких послуг щомісячно не пізніше 5 банківських днів з дня отримання рахунків від орендаря. Згідно п.3.6 договору суборендар зобов`язується компенсувати витрати на загальні послуги по прибиранню прилеглої території, послуги по внутрішньому прибиранню приміщення та послуги з вивезення побутових відходів за вказаним місцезнаходженням у розмірі 95,00грн. за один метр квадратний нежитлового приміщення щомісячно.

Згідно п.3.9 договору орендна плата нараховується з моменту передачі приміщення суборендарю згідно з актом приймання-передачі приміщення.

01.06.2022р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВГ Рент» (орендар) та ОСОБА_1 було підписано Акт приймання-передачі приміщень відповідно до умов Договору суборенди № 05/06//22-С3, відповідно до якого орендар передав суборендареві в користування: нежитлове приміщення (вагончик) загальною площею 30кв.м.; технологічний майданчик площею 192,5 кв.м., що складається з 14 паркомісць, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з акту звірки взаємних розрахунків за період 01.06.2022р.-20.02.2023р. між ТОВ «АВГ Рент» та ОСОБА_1 за договором № 05/06//22-С3 відповідачем було оплачено 107912,96грн., борг складає 74906,10грн. Сума нарахувань підтерджується рахунками на оплату, актами здачі-приймання робіт (надання послуг) за період з 01.06.2022р.по 20.02.2023р.

Згідно з ст. 759 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (частина перша статті 762 ЦК України).

Також, приписами частини п`ятої статті 762 ЦК України, визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором, а орендар зобов`язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до ст. 774 ЦК України передання наймачем речі у володіння та користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положенням ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що відповідач всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором не сплатив орендну плату у повному обсязі, позивач листом від 07.12. 2022 року надіслав відповідачу лист попередження про необхідність сплати заборгованості за договором суборенди №05/06/22-С3 від 01.06.2022р., що підтверджується копією фіскального чеку.

Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, або свідчили про відсутність у нього обов`язку зі здійснення орендної плати.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 74 906, 10 грн.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду №910/12604/18 від 01.10.2019).

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання зі сплати основного боргу, вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат є правомірними.

Отже, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають 1723,79 грн. - інфляційні втрати.

Відповідно до п.3.11 договору за несвоєчасну внесення орендної плати, передбаченої в п.3.1. цього договору Суборнедар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення та відшкодовує збитки, завдані таким простроченням у повному обсязі.

Відтак, оскільки відповідач допустив прострочення сплати орендної плати, на підставі пункту 3.11 договору позивачем нараховано пеню у розмірі 10558,75грн.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.

При цьому, за приписами частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Оскільки відповідач у визначені договором строки не оплатив вартість орендної плати, позовні вимоги про стягнення 10558,75грн. - пені є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, або свідчили про відсутність у нього обов`язку зі здійснення оплати орендної плати.

Приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684, 00 грн.

За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України).

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

За змістом ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність`визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч. 3ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України.

Зокрема,ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадку і наумовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна в договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.

Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч.ч. 5 та 6ст. 137 ЦПК України відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі № 751/3840/15-ц).

На підтвердження витрат, понесених на правову допомогу, представником позивача ТзОВ «АВГ Рент» адвокатом Дацюк В.М. було надано:

договір № 12-09/22 про надання правової допомоги укладеного між ТзОВ «АВГ РЕНТ» та адвокатським об`єднанням «Бона Фіде»;

ордер про надання правничої допомоги серії АС № 1056288 від 20.03.2023 року;

свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВА № 898 від 18.03.2017 року.

Слід зазначати, що вид та характер правничої допомоги, що відображений у вищевказаний доказах, дає підстави суду стверджувати, що правнича допомога у такому виді стосується та пов`язана з цією справою,

З огляду на зазначене, враховуючи зміст поданих документів на підтвердження понесених позивачем судових витрат, вищезазначених критеріїв, суд вважає, що з відповідача на користь позивача, слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000, 00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АВГ Рент» - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВГ Рент» () заборгованість за договором суборенди №05/06/22-С3 від 01.06.2022р. у розмірі 74906,10 (сімдесят чотири тисячі дев`ятсот шість гривень 10 коп.)грн.; інфляційні втрати у розмірі 1723,79 (одна тисяча сімсот двадцять три гривні 79 коп.)грн.; пеню у розмірі 10558,75грн. (десять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім гривень 75 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВГ Рент» () судовий збір у розмірі 2684,00грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВГ Рент» () витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000, 00 (п`ять тисяч гривень 00 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВГ РЕНТ", , 45603, с. Струмівка, вул. Рівненська, 74, Волинська область.

Відповідач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 06.11.2023 року.

СуддяН. Б. Добош