Справа № 331/6536/23
Провадження № 2/331/2407/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 грудня 2023 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

за участю секретаря судового засіданні Крамаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 05 січня 1990 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану м. Запоріжжя, про що зроблено актовий запис № 11. Від шлюбу сторони мають дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що сумісне життя з ОСОБА_2 останні вісім років не складаються. Стосунки між сторонами почали псуватися з 2015 року. Спільне перебування у шлюбі стало неможливим з причин розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні цінності, частих сварок та відсутності взаєморозуміння у вирішенні життєвих питань. Ми втратили одне до одного почуття любові та поваги. ОСОБА_2 постійно зловживає алкогольними напоями, особливо останні три роки. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між Позивачем та Відповідачем на протязі тривалого часу не підтримуються. Фактично сім`я остаточно розпалася та поновлена бути не може. Сумісне господарство не ведеться. Неодноразові спроби налагодити відносини не мали позитивного результату. Колишні сімейні зв`язки відновити не вдалося і не представляється можливим. Просить не надавати строку для примирення. Посилаючись на зазначені обставини, враховуючи, що шлюб фактично не існує, сім`ю зберегти неможливо, позивач просить суд розірвати шлюб, який укладений між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , та який зареєстрований 05 січня 1990 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану м. Запоріжжя, про що зроблено актовий запис № 11.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 03 жовтня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.9).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила (а.с.10, 12, 19, 22). Разом з тим, через канцелярію суду позивачем було подано заяву, в якій остання підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності (а.с.25).

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явився, разом з тим, через канцелярію суду подав заяву, в якій останній підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити та розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача (а.с.24).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за офіційним місцем реєстрації відповідача (а.с.11, 12), що підтверджується, поштовим конвертом, який повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 29). Також під розписку отримав копію позовної заяви з додатками (а.с.13) та був повідомлений особисто під розписку про обов`язок з`явитись в засідання призначене на 14.12.2023 року (а.с. 20). Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідач суду не надав, відзиву на позов, заперечень проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог суду не представлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Частина 3 статті 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Суд встановив, що 05 січня 1990 року ОСОБА_2 і ОСОБА_5 уклали шлюб. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_6 », про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану м. Запоріжжя, видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 05 січня 1990 року, актовий запис № 11 (а.с.6).

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, які викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, шлюбні стосунки сторони не підтримують, та формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 105, 110-114 СК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий), який зареєстрований 05 січня 1990 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану м. Запоріжжя, актовий запис № 11, розірвати.

Після набрання рішенням про розірвання шлюбу законної сили, залишити позивачу ОСОБА_1 прізвище «ОСОБА_6 », яке було присвоєно їй під час державної реєстрації шлюбу.

Шлюб вважається припиненим у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Після набрання рішенням законної сили копію рішення надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуто Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Яцун