Єдиний унікальний номер 741/400/22
Провадження № 2/741/98/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 01 грудня 2023 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,

позивача, її представника адвоката Яременка М.М.,

представника відповідача ОСОБА_1

та представника третьої особи Пустовгар І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Носівської міської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання частково незаконним рішення виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області від 17 травня 2022 року «Про припинення опіки над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування» та його скасування,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, мотивуючи його тим, що рішенням виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області № 39 від 10 лютого 2022 року вона була призначена опікуном над своєю малолітньою внучкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавленою батьківського піклування. 17 травня 2022 року рішенням виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області № 102 була припинена її (позивача) опіка над малолітньою ОСОБА_3 . Підставою прийняття рішення № 102 стали рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Носівської міської ради від 16 травня 2022 року в зв`язку із тим, що 14 травня 2022 року вона (позивач) поїхала в с. Козари на похорони рідної тітки, за ОСОБА_4 попросила доглянути свого співмешканця ОСОБА_5 . Близько 11 години вона (позивач) залишила ОСОБА_4 зі своєю дочкою ОСОБА_6 , яка є рідною мамою ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 під`їжджав до місця знаходження ОСОБА_4 . Вона (позивач) вважає, що загрози життю та здоров`ю ОСОБА_4 не було. Вона (позивач) приїхала в с. Козари приблизно об 11 годині 15 хвилин і в цей час їй подзвонив ОСОБА_5 та повідомив, що працівники Служби у справах дітей Носівської міської ради забрали ОСОБА_4 та відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини близько 12 годин помістили до дитячого відділення Носівської міської лікарні. На початку 14 години вона (позивач) вже була в Носівській міській лікарні біля Ангеліни. З дня народження внучки ОСОБА_4 і до дня її вилучення, тобто 14 травня 2022 року, вона (позивач) дбала про її виховання та розвиток, піклувалася про неї та її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечувала її доглядом та лікуванням, створювала їй необхідні побутові умови. За весь час виховання ОСОБА_4 зауважень зі сторони Служби у справах дітей Носівської міської ради до неї (позивача) не було, до адміністративної відповідальності за порушення прав та обов`язків опікуна вона не притягувалася. 24 травня 2022 року Службою в справах дітей Носівської міської ради Ангеліна була тимчасово влаштована в прийомну родину в м. Прилуки Чернігівської області. Вона (позивач) вважає рішення виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області щодо припинення її опіки над внучкою ОСОБА_3 є передчасним та незаконним, оскільки опіка була припинена лише на підставі одного випадку, за який можна було просто притягнути її до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_2 просила суд ухвалити рішення, яким визнати незаконними та скасувати пункти 1, 2, 4 рішення виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області № 102 від 17 травня 2022 року «Про припинення опіки над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування».

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, які зазначені у позовній заяві, просили їх задовольнити, пояснили, що з 2020 року позивач опікується малолітньою ОСОБА_4 , належним чином виконувала свої обов`язки. У травні 2022 року позивач поїхала в с. Козари на похорони до рідної тітки, попросила співмешканця доглянути за ОСОБА_4 . У цей час працівники служби у справах дітей забрали ОСОБА_4 до міської лікарні, а в подальшому влаштували її в прийомну сім`ю. Виклик працівників служби здійснила ОСОБА_7 , з якою у позивача неприязні відносини. Із 22 актів відвідування сім`ї, які складалися працівниками служби, 10 сфальсифіковані. Акт за 27 квітня 2022 року не підписаний. Позивач не порушувала обов`язків опікуна.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнала повністю, подала відзив на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позову, пояснила, що у 2022 році на підставі заяви ОСОБА_2 було призначено опікуном малолітньої ОСОБА_3 , опіка була встановлена під умовою проживання опікунської родини не за місцем проживання матері дитини ОСОБА_6 , оскільки остання за своїм психічним станом здоров`я може нести загрозу життю та здоров`ю дитини. ОСОБА_2 не виконала умови опіки щодо місця проживання дитини та обмеження спілкування із ОСОБА_6 , разом із дитиною постійно проживає за місцем проживання ОСОБА_6 .

У судовому засіданні представник третьої особи Служби у справах дітей Носівської міської ради Пустовгар І.І. просила відмовити у задоволенні позову, пояснила, що служба на постійній основі планово проводить перевірку опікунської родини ОСОБА_2 , у ході перевірок декілька разів були встановлені порушення умов опіки.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дала суду показання, суть яких зводиться до того, що вона знає ОСОБА_2 з 2011 року, була вхожа в її родину. ОСОБА_2 забирала ОСОБА_9 з дитиною із пологового будинку, доглядала за дитиною, проживали в АДРЕСА_1 . На початку 2022 року ОСОБА_2 разом із ОСОБА_4 перейшла проживати в будинок АДРЕСА_2 . Вона (свідок) знала, що у ОСОБА_2 померла родичка і що остання буде їхати на похорон. ОСОБА_2 говорила, що за ОСОБА_4 буде доглядати ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в господарстві АДРЕСА_1 . 14 травня 2022 року вона (свідок) від ОСОБА_2 дізналася про те, що служба у справах дітей забрала ОСОБА_4 . Їй (свідку) не було відомо, що ОСОБА_2 була опікуном ОСОБА_4 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 дала суду показання, суть яких зводиться до того, що вона знає ОСОБА_2 близько 20 років. Вона (свідок) знала, що ОСОБА_2 збирала документи для оформлення опіки над ОСОБА_4 , але про те, що опіка була встановлена їй не було відомо. ОСОБА_2 лежала в лікарні разом з ОСОБА_4 , коли остання хворіла. Перед війною ОСОБА_2 з ОСОБА_4 перейшли проживати в будинок АДРЕСА_2 . ОСОБА_9 залишилася проживати в будинку АДРЕСА_1 , іноді ходила в будинок до ОСОБА_2 для спілкування. 14 травня 2022 року їй (свідку) від ОСОБА_2 стало відомо про те, що служба у справах дітей вилучила у неї ОСОБА_4 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 дав суду показання, суть яких зводиться до того, що він знає ОСОБА_2 та її родину близько 6 років, є хрещеним батьком ОСОБА_4 . 14 травня 2022 року він (свідок) привозив ОСОБА_2 з с. Козари в м. Носівку після того, як ОСОБА_9 подзвонила до ОСОБА_2 та повідомила, що ОСОБА_4 пропала. ОСОБА_2 сказала ОСОБА_9 , щоб вона викликала працівників поліції. Потім подзвонили з лікарні та повідомили, що ОСОБА_4 перебуває у них. Станом на 24 лютого 2022 року ОСОБА_2 разом із ОСОБА_4 проживала в будинку АДРЕСА_2 . Світлана проживала в будинку АДРЕСА_1 . У переддень 14 травня 2022 року до нього (свідка) дзвонила ОСОБА_2 та просила забрати на похорон. Він (свідок) забирав ОСОБА_2 на похорон та з її слів знав, що ОСОБА_4 залишилася на Світлану в господарстві АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 дав суду показання, суть яких зводиться до того, що він є сусідом ОСОБА_2 14 травня 2022 року він (свідок) перебував у центрі міста, спілкувався з ОСОБА_2 , яка повідомила, що їхатиме на похорон, попросила передати Ангеліні ковбасу. ОСОБА_2 повідомила, що ОСОБА_4 перебуває разом із ОСОБА_9 в будинку АДРЕСА_1 . Коли він привіз ковбасу, то вийшла ОСОБА_9 , яка на руках тримала ОСОБА_4 . Дитина в цей момент посміхалася.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 дала суду показання, суть яких зводиться до того, що вона знає ОСОБА_2 та її родину, але з травня 2022 року не вітається з ними. 14 травня 2022 року вона (свідок) тривалий час чула плач дитини. Потім до неї (свідка) зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила, що виявила ОСОБА_4 , яка сама стояла майже на проїзній частині дороги та плакала. ОСОБА_4 була дуже заплаканою та посинівшою від крику. У зв`язку із цим ОСОБА_7 забрала дитину до себе додому. Вона (свідок) шукала матір дитини, зателефонувала в поліцію та в службу у справах дітей. Після цього на місце приїхала ОСОБА_15 та вилучила ОСОБА_4 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дала суду показання, суть яких зводиться до того, що вона знає ОСОБА_2 , з якою починаючи із 14 травня 2022 року в неї склалися неприязні відносини. 14 травня 2022 року близько 11 години 30 хвилин вона (свідок) чула крик дитини, який тривав близько 10 хвилин. Вона (свідок) виявила, що плакала ОСОБА_4 , яка перебувала сама на вулиці майже на проїзній частині. Вона (свідок) забрала ОСОБА_4 додому, подзвонила своїй сестрі ОСОБА_14 , викликала поліцію та службу у справах дітей. Ангеліну забрала ОСОБА_15 . ОСОБА_16 прийшла на місце десь через годину.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_17 дала суду показання, суть яких зводиться до того, що вона працює заступником директора завідувачем відділу соціальної роботи комунального закладу ЦНСП Носівської міської ради, родину ОСОБА_2 знає по роботі. ЦНСП Носівської міської ради надав родині ОСОБА_18 соціальні послуги, консультації, відвідували родину та здійснювали її супровід. У травні 2022 року ОСОБА_2 телефонувала їй (свідку) та просила повернути малолітню ОСОБА_4 . Вона (свідок) для проведення відвідування родини ОСОБА_18 направляла трьох працівників, оскільки була реальна небезпека, так як ОСОБА_9 могла проявляти агресію, у будинку були розбиті двері. ОСОБА_2 особисто викликала працівників поліції у зв`язку із агресивними діями ОСОБА_9 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_19 дала суду показання, суть яких зводиться до того, що вона є фахівцем із соціальної роботи ЦНСП Носівської міської ради, знає родину ОСОБА_18 з народження ОСОБА_4 , у зв`язку із роботою періодично відвідувала їх сім`ю. ОСОБА_2 та ОСОБА_9 не завжди повідомляли їй (свідку) правдиву та достовірну інформацію. ОСОБА_9 схильна до агресії відносно своєї матері ОСОБА_2 та дочки ОСОБА_4 . У родині ОСОБА_18 існувала загроза життю та здоров`ю малолітньої ОСОБА_4 . Акти відвідування родини, які складалися, ніде не затверджуються, слугували для перенесення інформації до соціальної картки.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_20 дала суду показання, суть яких зводиться до того, що вона є фахівцем із соціальної роботи ЦНСП Носівської міської ради, знає родину ОСОБА_18 з 2020 року, після народження ОСОБА_4 у зв`язку із виконанням службових обов`язків здійснювала відвідування родини. ОСОБА_2 часто скаржилася на дочку ОСОБА_9 , яка схильна до вчинення агресивних дій, повідомляла, що боїться за своє здоров`я.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_21 дала суду показання, суть яких зводиться до того, що вона є практичним психологом ЦНСП Носівської міської ради, з лютого 2020 року знає родину ОСОБА_18 , яка перебувала під супроводом. Родині ОСОБА_18 надавалися соціальні послуги, консультування, соціальна профілактика.

Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 1996 року ОСОБА_2 та ОСОБА_22 усиновили ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою з інвалідністю II групи з дитинства.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 народила дочку ОСОБА_3 .

ОСОБА_6 перебуває на обліку у Центрі служб Носівської міської ради та отримує соціальні послуги для складних життєвих обставин. За час перебування на обліку фахівці із роботи неодноразово відвідували сім`ю ОСОБА_6 , їй надавалися консультації щодо підвищення виховного потенціалу батьків та методів виховання дітей, неодноразово проводилися бесіди щодо формування навичок догляду за дітьми щодо недопущення жорстокого поводження стосовно дітей та насильства в сім`ї, надавалася психологічна підтримка, проводилися бесіди стосовно ведення здорового способу життя. ОСОБА_6 до порад фахівців соціальної роботи не прислуховується, схильна до обману, не виконувала належним чином свої батьківські обов`язки, не слідкувала за раціоном харчування та гігієною дитини, не забезпечувала її емоційним теплом, не заохочувала до розвитку, вчиняла вдома сварки, нищила майно, лякала дитину, вживала нецензурну лексику. ОСОБА_6 схильна до агресії, в момент якої може вороже ставитися до малолітньої дитини та своєї матері.

У зв`язку із зазначеними обставинами та враховуючи висновок ЛКК закладу охорони здоров`я про наявність у ОСОБА_6 тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків, рішенням Служби у справах дітей Носівської міської ради Чернігівської області № 71 від 17 серпня 2021 року ОСОБА_3 було поставлено на облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Рішенням виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області № 320 від 26 серпня 2021 року ОСОБА_3 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

17 січня 2022 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до Служби у справах дітей Носівської міської ради з проханням встановити опіку над її внукою ОСОБА_3 .

20 січня 2022 року зазначена заява ОСОБА_2 була розглянута на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Під час засідання комісії при вирішенні питання про можливість надання ОСОБА_2 опіки над малолітньою ОСОБА_3 , їй було роз`яснено те, що враховуючи факти агресивної поведінки матері дитини, проживання ОСОБА_2 , як опікуна, разом з підопічною ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 (матір`ю дитини) за адресою: АДРЕСА_1 , може нести загрозу життю і здоров`ю дитини, а тому ця обставина перешкоджає надання опіки над ОСОБА_4 саме ОСОБА_2 і при цьому суперечитиме вимогам постанови КМУ № 866 від 24 вересня 2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини». ОСОБА_2 запевнила комісію в тому, що вона є власником житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , в якому ведуться ремонтні роботи, але одна з кімнат якого облаштована для проживання, будинок придатний для виховання та розвитку її внуки ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 була попереджена про те, що комісія буде рекомендувати опіку за умови, що родина проживатиме тільки за адресою: АДРЕСА_2 , і для безпеки дитини обмежить спілкування її із матір`ю.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_2 , заслухавши її, обстеживши житло, розташоване в АДРЕСА_2 , рішенням виконавчого комітету Носівської міської ради № 39 від 10 лютого 2022 року ОСОБА_2 було призначено опікуном над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_3 .

16 лютого 2022 року працівниками Служби у справах дітей Носівської міської ради Чернігівської області було встановлено відсутність опікунської родини за адресою : АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 та її підопічна ОСОБА_3 перебували в АДРЕСА_1 , де також перебувала і ОСОБА_6 . У акті обстеження умов проживання було зафіксовано, що стосунки у сім`ї напружені, ОСОБА_6 постійно свариться з матір`ю, відповідно до спостереження у останньої має місце загострення хвороби.

У зв`язку із цим ОСОБА_2 було рекомендовано в найкоротший термін переїхати проживати до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та попереджено її про те, що при невиконанні даної рекомендації буде порушено питання про припинення опіки.

ОСОБА_2 рекомендацію не виконала, внаслідок чого 14 травня 2022 року близько 11 години до Служби у справах дітей Носівської міської ради надійшов телефонний дзвінок від громадянки ОСОБА_14 , яка повідомила про те, що вона проживає по сусідству із родиною ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 . На даний час малолітню ОСОБА_4 забрала до себе додому її ( ОСОБА_14 ) рідна сестра Утва ОСОБА_23 , яка також проживає поруч, оскільки дитина була без догляду дорослих, дуже плакала тривалий час, була одягнута у брудний одяг, налякана та мокра (обпісяна). Така ситуація у сім`ї ОСОБА_18 її дуже непокоїть, так як це постійно продовжується. У них у сім`ї постійні сварки, ОСОБА_6 конфліктує із ОСОБА_2 , веде себе агресивно, дитина виховується у сім`ї де нездорова психологічна обстановка, що негативно впливає на її розвиток.

Цього ж дня було проведено оцінку рівня безпеки дитини та зафіксовано, що на момент виклику, догляд за дитиною здійснювала ОСОБА_7 (сусідка). ОСОБА_4 була одягнена у брудний та мокрий одяг. ОСОБА_7 повідомила, що близько 11 години почула крик дитини, це була ОСОБА_3 . Вона пішла до них у двір і побачила, що вдома нікого не було, ОСОБА_4 була одягнена у брудний і мокрий одяг, дуже плакала, тому вона була вимушена забрати її до себе. На момент проведення оцінки рівня безпеки дитини опікун ОСОБА_2 була відсутня. За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини встановлено рівень «дуже небезпечно».

З метою проведення медичного обстеження та гарантування безпеки дитини, малолітня ОСОБА_3 була поміщена до дитячого відділення КНП «Носівська міська лікарня імені Ф.Я. Примака».

16 травня 2022 року на засіданні комісії з питань захисту прав дітей було розглянуто питання про виконання опікунських обов`язків ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 . На засіданні комісії ОСОБА_2 повідомила, що справді 14 травня 2022 року вона була вимушена залишити ОСОБА_4 з її мамою ОСОБА_6 , а сама поїхала в с. Козари. ОСОБА_2 не думала, що ОСОБА_9 зможе залишити дитину саму на тривалий час, а також пояснила, що вдень вона з дитиною знаходиться за адресою по АДРЕСА_2 , а ночує у будинку по АДРЕСА_1 , де проживає і мама дитини ОСОБА_6 . Директор Центру соціальних служб Носівської міської ради Кононенко Т.В. наголосила про те, що при черговому відвідуванні 27 квітня 2022 року родини ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , фахівцями було встановлено, що малолітня ОСОБА_3 перебувала разом зі своєю мамою, а ОСОБА_2 була відсутня. ОСОБА_6 пояснила, що її мати - ОСОБА_2 поїхала до магазину, а її залишила із дочкою.

Дослідивши та з`ясувавши вищезазначені обставини, комісія рекомендувала виконавчому комітету Носівської міської ради зняти опіку над дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_3 .

17 травня 2022 року рішенням виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області № 102 було припинено опіку ОСОБА_2 над малолітньою дитиною ОСОБА_3 .

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Статтею 58 ЦК України встановлено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ст. 61 ЦК України орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 67 ЦК України встановлено, що опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток.

Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, визначено Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 (далі Порядок).

Відповідно до п. 47 Порядку опікун, піклувальник зобов`язаний: виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, психічний стан, фізичний і духовний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечувати її догляд і лікування; створити належні побутові умови та умови для здобуття дитиною повної загальної середньої освіти; вживати заходів до захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Пунктом 51 Порядку встановлено, що у разі загрози для життя або здоров`я дитини районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської чи районної у місті (в разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади може прийняти рішення про негайне відібрання дитини в опікуна, піклувальника. Якщо дитина відібрана в опікуна, піклувальника, служба у справах дітей за місцем проживання дитини забезпечує її тимчасове влаштування та протягом семи днів подає клопотання голові районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади про припинення опіки, піклування, який протягом десяти днів розглядає клопотання та приймає відповідне рішення.

Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що ОСОБА_2 , як опікун малолітньої ОСОБА_3 , не дотрималася умов, які ставилися при вирішенні питання про призначення її опікуном малолітньої ОСОБА_3 , та вчиняла дії, які безпосередньо несли загрозу життю та здоров`ю дитини, а тому приходить до висновку про те, що 17 травня 2022 року виконавчий комітет Носівської міської ради Чернігівської області відповідно до вимог чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та в межах своїх повноважень ухвалив законне та обґрунтоване рішення під № 102, яким було припинено опіку ОСОБА_2 над малолітньою дитиною ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач та її представник не спростували існування обставин, які стали підставою для ухвалення виконавчим комітетом Носівської міської ради оскаржуваного рішення, не надали доказів про те, що позивач належним чином виконувала свої опікунські обов`язки відносно малолітньої ОСОБА_3 .

Відсутність особистого підпису ОСОБА_2 в акті про відвідування сім`ї/особи від 27 квітня 2022 року в графі «з актом ознайомлена» не спростовують обставин, встановлених комісією у ході проведення відповідного відвідування.

Суд не дає оцінку актам про відвідування сім`ї/особи, які були складені до 10 лютого 2022 року, оскільки зафіксована в них інформація стосується періоду, в який ОСОБА_2 не була опікуном малолітньої ОСОБА_3 .

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

У силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача не підлягають стягненню з відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 76-81, 141, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , до органу опіки та піклування виконавчого комітету Носівської міської ради Ніжинського району Чернігівської області, , місцезнаходження: м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області, вул. Центральна, 20, про визнання частково незаконним рішення виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області від 17 травня 2022 року «Про припинення опіки над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування» та його скасування відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення: 11 грудня 2023 року.

Суддя О.В.Киреєв