Справа № 401/4644/23
Провадження № 2/401/2491/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Волошина Н.Л., розглянувши позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та встановлення порядку користування спільним житлом, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 та просить суд винести рішення, яким вселити її, ОСОБА_1 , та її малолітню дочку ОСОБА_3 , 2023 року народження, у квартиру АДРЕСА_1 та встановити порядок користування приміщеннями квартири, виділивши їй у користування житлову кімнату площею 12,1 кв. м. з лоджією площею 2,9 кв. м. та вбудовану шафу площею 0,8 кв.м., ОСОБА_2 виділити житлову кімнату площею 15,8 кв. м., а кухню, вбиральню, ванну кімнату та коридор залишити у спільному користуванні. Крім того, стягнути з відповідача на користь позивача 10000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною поведінкою відповідачки щодо порушення її права користування власністю.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно ч. 6 ст. 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Проте, у позовній заяві відсутні відомості про наявність або відсутність електронного кабінету представника позивача адвоката Міщенка А.М., який в силу дії ч. 6 ст. 14 ЦПК України має обов`язок зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Крім того, відповідно до п.3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачкою заявлена позовна вимога про стягнення з відповідача на її користь 10000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Порядок та підстави відшкодування моральної шкоди визначено ст.23,1167 ЦК України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. 3).

За ч. 2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пунктом 4 Постанови від 31 березня 1995 року визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві. У разі недотримання позивачем зазначених вимог суд вправі залишити позовну заяву без руху.

За змістом частини третьої статті 23 ЦК України позовна вимога про відшкодування моральної шкоди стає майновою вимогою, якщо вона визначена у грошовому або іншому майновому вимірі, правовим наслідком відшкодування якої є грошове або інше майнове стягнення на користь позивача (стягнення грошових коштів, витребування майна, визнання права на майно тощо).

Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду у своїй постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (провадження №61-23674св18) дійшов до висновку, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, яка визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою. А тому за неї підлягає сплаті судовий збір як за позовну вимогу майнового характеру згідно абз. 3 пп. 1 п.1 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», який складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позовна заява має містити відомості про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням та докази, що підтверджують позов; до заяви повинні бути додані необхідні документи, наприклад, докази причино-наслідкового зв`язку між станом здоров`я та (або) душевними стражданнями позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідачів, зокрема, докази витрат на лікування.

Позивачем не повно викладено обставини справи з зазначенням посилань на відповідні докази щодо спричинення моральної шкоди та відповідного розрахунку, згідно якого позивач оцінив свої моральні страждання.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, як за позовні вимоги майнового характеру, у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір позивачем не сплачено, до позовної позивач додала клопотання про відстрочку сплати судового збору до винесення рішення по справі. Клопотання обґрунтувала тим, що вона є матір`ю малолітньої дочки, на даний час не працює у зв`язку з доглядом за дитиною, отримує 860 грн. соціальної допомоги на місяць, а отже перебуває у скрутному матеріальному становищі, на підтвердження якого надала відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків за 1-3 квартал 2023 року.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено три позовні вимоги:

-про вселення позивача та її малолітньої дочки у квартиру, яка є позовною вимогою немайнового характеру за ставкою судового збору у розмірі

0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

-про встановлення порядку користування квартирою, яка є позовною вимогою немайнового характеру за ставкою судового збору у розмірі

0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

-про стягнення моральної шкоди, сума якої визначена позивачем у розмірі 10000 грн., отже, є позовною вимогою майнового характеру, та оплачується судовим збором у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доказів на підтвердження розміру доходів позивача ОСОБА_1 за попередній календарний рік, тобто за 2022 рік, позивачем суду не надано, як і не конкретизовано клопотання про відстрочку сплати судового збору до ухвалення рішення по справі в частині підстави для такого відстрочення з посиланням на норму закону, відтак підстави для задоволення поданого клопотання про відстрочення від сплати судового збору відсутні.

Таким чином, позивачці необхідно сплатити судовий збір за кожну позовну вимогу, попередньо визначивши ціну позову, та представити суду квитанцію про його сплату або подати до суду клопотання про відстрочку або звільнення від сплати судового збору із зазначенням конкретного пункту ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» як підстави такої відстрочки чи звільнення, що має бути підтверджено належними доказами.

При таких обставинах, в зв`язку з недотриманням представником позивача вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, позовна заява в порядку ч. 1 ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 14, 185, 259-261 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та встановлення порядку користування спільним житлом, стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Запропонувати позивачу в десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали привести позов у відповідність до вимог ст. 175 ЦПК України, а саме :

-зазначити у позовній заяві відомості про наявність або відсутність у представника позивача електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами;

-зазначити ціну позову в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, з наведеним обґрунтуванням її визначення та посиланням на докази;

-сплатити судовий збір та надати до суду докази про сплату або надати до суду клопотання про відстрочку або звільнення від сплати судового збору із зазначенням конкретного пункту ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» як підстави такої відстрочки чи звільнення, що має бути підтверджено належними доказами.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.Л. Волошина