У Х В А Л А

05 липня 2023 року м. Київ

Справа №755/16847/21

Апеляційне провадження №22-ц/824/5391/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Соколової В.В.

суддів: Нежури В.А., Поліщук Н.В.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва, ухваленого під головуванням судді Яровенко Н.О., 19 грудня 2022 року в м. Києві, повний текст рішення складений 26 грудня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Інни Леонідівни, треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання договору дарування квартири недійсним та удаваним, скасування рішення про державну реєстрацію,

в с т а н о в и в

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 червня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 грудня 2022 року, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору з підстав того, що вона перебуває в скрутному матеріальному становищі та має на утриманні неповнолітню дитину 2008 року народження, залишено без задоволення, апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору /а.с. 215,216/.

Зазначеною ухвалою було встановлено, що ОСОБА_1 не надала жодних доказів на підтвердження того, що вона є матір`ю одиначкою, яка має дитину віком до чотирнадцяти років. Разом з тим, відповідно до копії свідоцтва про народження, доданого до апеляційної скарги, вбачається що донька скаржника досягла чотирнадцятирічного віку.

Також зазначено, що надана позивачем довідка про подану декларацію про майновий стан і доходи за 2022 рік від 22 березня 2023 року не може бути єдиною та безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки суду апеляційної інстанції не надано доказів, які підлягають оцінці щодо реального майнового стану позивача, зокрема: довідок з органу соціального захисту, про склад сім`ї, про доходи чи про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунках коштів або депозитів, документи про відсутність придбання рухомого чи нерухомого майна тощо, також відповідачем не було надано даних про доходи за 2023 рік.

Таким чином, суддя вважала за доцільне відмовити у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору та залишити апеляційну скаргу без руху для сплати позивачем судового збору в розмірі 2724,00 грн.

Копію ухвали суду від 06 червня 2023 року супровідним листом направлено скаржнику на зазначену в апеляційній скарзі адресу, яку нею отримано особисто 21 червня 2023 року /т.2 а.с. 218/.

30 червня 2023 року до Київського апеляційного суду, від ОСОБА_1 , на виконання вимог ухвали суду, надійшла заява про усунення недоліків, а також заява про звільнення від сплати судового збору, в якій вона зазначає, що за період з 01 січня 2022 року по 01 квітня 2023 року не мала ніяких доходів, та не придбавала ніякого майна. До заяви позивач додає відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, з яких, як вона зазначає, вбачається, що за період з 01 січня 2022 року по 01 квітня 2023 року вона не мала ніяких доходів, а також не придбавала жодного майна.

За таких обставин, керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір» просить звільнити її від спати судового збору.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а з підстав, визначених частиною 1 цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

§ розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

§ позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

§ предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 Постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З наведеного вбачається, що фактично єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

З наданої позивачем заяви про усунення недоліків вбачається, що нею повторно заявлено клопотання про звільнення її від сплати судового збору. На підтвердження майнового стану ОСОБА_1 надана довідка з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків в електронному вигляді від 29 червня 2023 року про те, що позивач з 01 кварталу 2022 року по 01 квартал 2023 року не мала доходів, однак надана довідка не може бути єдиною та безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки вона не підтверджує реальний майновий стан позивача, а інших доказів на підтвердження свого скрутного матеріального становища, зокрема, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, позивачем надано не було. Посилання позивача на те, що вона не придбавала ніякого майна за вказаний період, суд до уваги не приймає, оскільки вказане не підтверджується жодними доказами.

Таким чином, суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 не усунуто недоліки визначені в ухвалі суду від 06 червня 2023 року, а саме, не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги, не надані документи, визначені в ухвалі суду від 06 червня 2023 року, які б могли бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи викладене та те, що цивільним процесуальним законодавством не передбачений порядок повторного залишення апеляційної скарги без руху, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в порядку п. 3 ч. 1 ст. 185 ЦПК України, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що вона не позбавлена можливості повторно звернутися до суду з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, одночасно подавши заяву про поновлення строку.

Керуючись ст. ст. 185, 356 ЦПК України, суд,

у х в а л и в

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 грудня 2022 року - вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: