Справа № 303/8381/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 грудня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»» на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 червня 2023 року (головуючий суддя Мирошниченко Ю.М.) у справі № 303/8381/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан»» про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2022 року ПрАТ «Страхова група «ТАС»» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування.

Позов мотивовано тим, що 09.06.2020 о 13 год. 53 хв. у м. Мукачево по вул. Духновича, буд. 138, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: 1) «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_2 ; 2) «VOLKSWAGEN POLO», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала водій ОСОБА_3 ; 3) «ВАЗ 11183», д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував водій ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.07.2020 по справі №303/3197/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач зазначав, що на момент дорожньо-транспортної пригоди діяв договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків «Повний автозахист» №FO-00514080 від 12.09.2019, який було укладено між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_3

ОСОБА_3 своєчасно звернулася до ПрАТ «Страхова група «ТАС» із заявою про настання події від 10.06.2020 та заявою про виплату страхового відшкодування від 02.07.2020, а тому страховиком було здійснено виплату суми страхового відшкодування на користь страхувальника у розмірі 100 000 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан», яка з урахуванням зносу автомобіля потерпілого виплатила позивачу ПрАТ «Страхова група «ТАС»» суму страхового відшкодування у розмірі 72000 грн.

Стверджував, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 28 000 грн як різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою відповідно до ст.1194 ЦК України.

Посилаючись на дані обставини, ПрАТ «Страхова група «ТАС»» просило стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 28 000 грн, а також судовий збір в розмірі 2481 грн.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 червня 2023 року у задоволенні позову ПрАТ «Страхова группа «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування відмовлено.

На це рішення ПрАТ «Страхова группа «ТАС» подало апеляційну скаргу. Посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що згідно з висновком про вартість транспортного засобу, наданим на замовлення ТДВ «СК «Гардіан», ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 208370,09 грн, вартість відновлювального ремонту 147134,38 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 83976,00 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ на запчастини та матеріали 74000 грн. Зазначає, що оскільки строк експлуатації автомобіля «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди перевищував 9 років, то ТДВ «СК «Гардіан» застосувало коефіцієнт фізичного зносу, в результаті чого страхова виплата за полісом АО2015633 становила 72000 грн. Звертає увагу, що постановою Верховного Суду у справі №922/1436/17 зазначено, що відповідач як страховик відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальним збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Відзиву на апеляційну скаргy до суду апеляційної інстанції не подано.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи наведене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 09.06.2020 о 13 год. 53 хв. в м. Мукачево по вул. Духновича, буд. 138, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 11183», д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись по вул. Духновича, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , що рухався попереду в попутному напрямку, який відштовхнуло на зустрічну смугу руху вулиці Лермонтова, де відбулося зіткнення з транспортним засобом марки «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.07.2020 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн (а.с.4).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Власником транспортного засобу марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу за № НОМЕР_5 (а.с.7).

Транспортний засіб ОСОБА_3 на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «Страхова группа «ТАС» згідно договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків «Повний автозахист» за №FO-00514080 від 12.09.2019, відповідно до якого страхова сума (легке КАСКО) становить 100 000 грн (а.с.5).

Пошкодження належного ОСОБА_3 автомобіля марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_2 , зафіксовані Актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 10.06.2020 (а.с.11).

Згідно з ремонтною калькуляцією №11718_29 від 16.06.2020 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 201 633,85 грн (а.с.12-16).

На виконання умов договору добровільного комплексного страхування ризиків №FO-00514080 від 12.09.2019 на підставі акту огляду транспортного засобу від 10.06.2020, ремонтної калькуляції від 16.06.2020 за №11718_29 та страхового акту від 08.07.2020 №14781/29/20 ПрАТ «Страхова група «ТАС» платіжним дорученням № 110182 від 10.07.2020 перерахувало на рахунок ОСОБА_3 100 000 грн (а.с.19).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 11183 на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО2015633 від 13.09.2019, відповідно до якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 грн (а.с.158).

19.08.2020 ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернулося із зявою про виплату страхового відшкодування до ТДВ «СК «Гардіан» та просило здійснити відшкодування шкоди у розмірі 100 000 грн (а.с.119).

Згідно з висновком про вартість транспортного засобу, що міститься у письмовому документі з назвою «Консультація № 36-D/12/00 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу» складеного 02.11.2020 ФОП ОСОБА_4 на замовлення ТДВ «СК «Гардіан», ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Polo» д.н.з. НОМЕР_2 становить 208 370,09 грн, вартість відновлювального ремонту 147 134,38 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 83 976,00 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ (на запасі частини та матеріали) 74 000,00 грн (а.с.105-113).

Згідно платіжного доручення №4180 від 11.11.2020 ТДВ «СК «Гардіан» виплатило ПрАТ «Страхова група «ТАС» 72 000 грн страхового відшкодування (а.с.20).

За обставинами справи ТДВ «СК «Гардіан», здійснюючи указану виплату страхового відшкодування у розмірі 72000 грн, виходило з того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_2 є меншою, ніж було визначено на замовлення ПрАТ «Страхова група «ТАС» у ремонтній калькуляції №11718_29 від 16.06.2020.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду зазначала висновки про те, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли у зв`язку з виплатою позивачем на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інститутустрахування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом саме до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Аналогічні висновки наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц (провадження N 14-176цс18), яка стосувалася питання про наявність можливості у страховика, який виплатив страхове відшкодування на підставі договору добровільного страхування, самостійно обирати, до кого саме звертатися з вимогою про стягнення суми виплаченого страховиком відшкодування: чи до винної особи, чи в межах ліміту відповідальності до страховика, у якого винна особа застрахувала цивільно-правову відповідальність.

Велика Палата Верховного Суду у справі N 755/18006/15-ц (відступивши від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі N 6-2587цс15, відповідно до якого страховик мав право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права) дійшла висновку, що страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону N 85/96-ВР, шляхом звернення з позовом саме до страховика, у якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 жовтня 2018 року у справі N 760/15471/15-ц (провадження N 14-316цс18) за позовом ПрАТ «СК «Грандвіс» до фізичних осіб та ПрАТ «Просто-Страхування» про зворотне стягнення виплаченого страхового відшкодування за договором добровільного страхування майна вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або Законом N 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону N 1961-IV) (такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц, провадження N 14-176цс18).

Наявність договору між винною у ДТП особою та страховою компанією про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності на суму в межах страхового відшкодування, передбаченого в договорі, виключає відповідальність винної особи за спричинену шкоду в межах страхової суми (пункт 97 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 № 201/16373/16-ц).

Відтак, Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошувала, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що різницю в межах страхової суми слід стягнути з винної особи є необгрунтованими.

У справі, яка переглядається, судом першої інстанції було встановлено, що вартість майнового збитку, завданого потерпілій особі пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_1 , становить 201 633,85 грн., що перевищує сплачений ТДВ «СК «Гардіан» на користь ПрАТ «Страхова група «ТАС» розмір страхового відшкодування (72000 грн.), який є меншим за ліміт відповідальності страховика ТДВ «СК «Гардіан» (100 000 грн.).

Таким чином, позивач ПрАТ «Страхова група «ТАС» виплатив Мотринець 100 000 грн, однак отримав від ТДВ «СК «Гардіан», у якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність тільки 72 000 грн, хоча межа страхової суми за полісом №АО2015633 від 09.06.2020 становить 100 000 грн, тобто позивач недоотримав від страховика заподіювача шкоди частину страхової виплати, однак звернувся із позовом про стягнення такої різниці до винної особи за спричинену шкоду.

За встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вимоги ПрАТ «Страхова група «ТАС», який виплатив страхове відшкодування за договором майнового старахування та не отримав від страховика заподіювача шкоди (ТДВ «СК «Гардіан») страхової виплати у повному розмірі відповідно до визначеного ліміту відповідальності (в межах страхової суми), не має підстав стягувати таку різницю з особи, яка завдала шкоду, оскільки відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування покладений на страховика, у якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група «ТАС»» залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: