Справа №200/6829/19
Провадження №2/932/1070/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Дубовик К.В.,

представника позивача та третьої особи ОСОБА_1 : ОСОБА_2 ;

представника відповідача: Шишлова О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», треті особи - Акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся із позовом в якому просить стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» в свою корись 991 198,60 грн. страхового відшкодування та пеню за період з 12.07.2017 до 12.04.2019 в сумі 43 612,76 грн.

Ухвалою суду від 08.05.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 16.02.2022 справу прийнято до розгляду головуючи суддею Цитульським В.І.

Ухвалою від 01.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання.

Узагальнені доводи учасників справи.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 04.03.2016 між сторонами укладено договір добровільного страхування щодо нерухомого майна, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 .

11.10.2016 на об`єкті страхування відбулася пожежа, а 03.07.2017 відповідач здійснив страхове відшкодування в сум 554 389,95 грн.

Відповідач не вірно визначив суму страхового відшкодування, тому позивачем самостійно замовлено проведення оцінки завданого збитку. За висновками залучених позивачем оцінювачем вартість збитку, завдана пошкодженням застрахованого майна становить 1 630 858,55 грн.

З огляду на наведений розмір збитку просить стягнути із відповідача недоплачену частину страхового відшкодування в сумі 991 198,60 грн. (1 630 858,55 85 270 франшизи та 554 389,95).

Позивач зазначає, що не погоджується із застосуванням відповідачем п.7.11 договору страхування щодо зменшення суми страхового відшкодування у випадку, коли вартість майна є більшою за ту, що визначена у договорі страхування. Вказує, що додатком №1 до договору не передбачено неповну вартість майна.

В обґрунтування відзиву відповідач визнає обставини страхування майна позивача та факт завдання шкоди такому майно в наслідок пожежі.

Разом із тим відповідач зазначає, що при визначенні розміру страхового відшкодування слід керуватися п.7.11 договору страхування та застосувати пропорційну система відповідальності. У такому випадку страхове відшкодування має становити 769 545,79 грн. Відповідач пропонував позивачу здійснити доплату страхового відшкодування в сумі 215 155,84 грн. для чого укладати угоду, проте позивач відмовився. Окрім того позивачем не надано листа вигодонабувача щодо скерування доплати страхового відшкодування. Тому просив відмовити у позові.

Також відповідач просив застосувати наслідки спливу позовної давності щодо стягнення пені.

Представник позивача в судовому засідання просив позов задовільнити у повному обсязі.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

Обставини, встановлені судом.

Між ПрАТ СК «АХА Страхування» (страховик), ОСОБА_1 (страхувальник) та ПАТ «ОТП Банк» (вигодонабувач) укладено договір добровільного страхування від 04.03.2016 за умовами якого:

- предметом визначено майнові інтереси, пов`язані із володінням, розпорядженням, користуванням «Житлового будинку з торгівельно-офісними приміщеннями (включаючи невід`ємні комунікації, внутрішнє та зовнішнє оздоблення)» страхова сума 8 527 000 грн., земельна ділянка страхова сума 669 400 грн., (загальна страхова сума дорівнює 9 196 400 грн.) яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- об`єкт страхування є предметом іпотеки згідно договорів №РМ-SME307/038/2011 від 22.11.2011 та №PML-310/079/2008 ВІД 19.03.2008;

- страховий тариф 13 326,02 грн., франшиза 1%, серед страхованих випадків передбачено пожежу;

- розмір збитків визначається шляхом проведення експертизи, кожна із сторін має право на проведення незалежної експертизи;

- якщо інше не передбачено листом вигодонабувача, страхове відшкодування сплачується останньому в рахунок відшкодування існуючої заборгованості страхувальника;

- матеріальні збитки при пошкодженні майна визначається у розмірі витрат на відновлення, але не більше дійсної вартості майна безпосередньо перед настанням страхового випадку;

- у разі, коли на момент укладення договору страхова сума становить певну частку дійсної вартості застрахованого об`єкту (тобто страхова сума менше дійсної вартості застрахованого об`єкту), відшкодуванню підлягає така ж частка від визначених збитків (пропорційна система відповідальності), при цьому франшиза вираховується після застосування вказаної умови пропорційності (п.7.11);

- страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплат страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пеню в розмірі 0,01% від суми несвоєчасно виплаченого страхованого відшкодування за кожен робочий день прострочення здійснення страхового відшкодування.

Страховий платіж сплачено позивачем 04.03.2016.

Згідно акту про пожежу від 12.10.2016, 11.10.2016 о 02:40 год., за адресою: АДРЕСА_1 (приміщення магазинку ФОП ОСОБА_4 на першому поверсі) виникла пожежа.

11.10.2016 позивачем подано заяву про настання страхового випадку.

14.10.2016 аварійним комісаром оглянути пошкоджене майно.

АТ «ОТП Банк» надало відповідачу лист від 23.06.2017, згідно якого просило страхове відшкодування в сумі 554 389,95 грн. виплатити позивачу.

03.07.2017 відповідачем складено страховий акт за яким визначено суму до виплати 554 389,95 грн. Вказана сума сплачена 05.07.2017.

Визначаючи розмір збитку відповідач керувався висновками ПП «Пліч-Опліч» від 30.05.2017 за яким вартість матеріального збитку завданого позивачу становить 874 826,15 грн. без ПДВ. Та від 02.11.2016 за яким вартість застрахованого майна, станом на 11.10.2016, становить 15 751 200 грн., в тому числі вартість будинку 13 126 000 грн.

Згідно рецензії на вказаний звіт від 04.06.2018, складеного за замовленням позивача, за формою подання матеріалів, обґрунтованістю вихідних даних та застосуванням оціночних процедур, методів та методичних підходів не відповідає вимогам нормативних актів з оцінки майна та містить суттєві недоліки, які вплинули на достовірність оцінки майна.

Позивачем визначено суму страхового відшкодування на підставі звіту, складеного суб`єктом оціночної діяльності - Консалтинговим центром «Алеана» від 29.06.2018, за якими вартість застрахованого майна станом на 11.10.2016 становить 9 785 100 грн. в тому числі 1 165 900 грн. вартість земельної ділянки.

Також позивач керується звітом про незалежну оцінку суб`єкта оціночної діяльності - Консалтинговим центром «Алеана» від 04.07.2018 за яким вартість шкоди, завданої в результаті пожежі застрахованому будинку становить 1 630 858,55 з врахуванням ПДВ.

Відповідач, при визначенні суми страхового відшкодування, керується висновком експертів ТОВ «Адвазорі та Ресьорч» від 23.07.2019, у якому вказано, що такий підготовлений в межах цивільної справи №200/6829/19 та що експерти попереджені про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України.

Згідно вказаним висновком ринкова вартість застрахованого будинку станом на 04.03.2016 становить 11 467 523 грн. без ПДВ, розмір матеріального збитку, завданого пошкодженням такого будинку в результаті пожежі 11.10.2016, становить 1 149 564 грн. без урахування ПДВ, сума страхового відшкодування становить 769 545,79 грн.

Вказаний висновок експерта складений на замовлення відповідача, останнім сплачено за послуги експерта 50 000 грн.

При зверненні до суду позивачем судовий збір не сплачувався.

Законодавство та висновки Верховного Суду, що застосовані судом.

У відповідності до приписів статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч.2).

За приписами ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

У відповідності до ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (ч.1).

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ч.2).

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (ч.3).

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством (ч.6).

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (ч.7).

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами ч.1 ст.988 ЦК України, Страховик зобов`язаний: 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; 3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

За приписами ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (ч.1). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком (ч.2).

Вказані накорми кореспондуються із припасами статей 16, 18, 20, 25 Закону України «Про страхування».

За висновками, наведеними у постановах Верховним Судом у від 28.02.2018 у справі №757/22706/15-ц, від 21.04.2021 у справі №757/37909/17, у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає податок на додану вартість, в межах суми страхового відшкодування.

За висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду 28.03.2018 у справі №444/9519/12, на відміну від обчислення позовної давності для вимоги про стягнення штрафу, позовна давність за вимогою про стягнення пені обчислюється окремо за кожен день (місяць), за який нараховується пеня. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права на стягнення пені.

У постанові від 06.11.2013 у справі №6-116цс13 Верховний Суд України, аналізуючи приписи статей 266 і частини другої статті 258 ЦК України, дійшов висновку, що можливість стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається у межах позовної давності за основною вимогою з дня (місяця), з якого вона нараховується.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10.02.2010), постанови КЦС ВС від 07.10.2020 у справі №465/3586/17, від 08.10.2020 у справі №712/22134/12, від 05.10.2020 у справі №347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18.

Висновки суду.

Наданими доказами підтверджується, а сторонами визнаються обставини настання страхового випадку в межах дії строку договору страхування, укладеного між сторонами спору, а також наявність у відповідач обов`язку виплатити страхове відшкодування.

Спір між сторонами виник щодо визначення розміру страхового відшкодування, а саме чи слід застосовувати пропорційну систему відповідальності, а також чи підлягає стягненню із відповідача ПДВ.

Вирішуючи спір суд виходить з того, що при укладенні договору страхування сторони обмежилися визначенням виключно страхової сими, зокрема щодо будинку 8 527 000 грн. Пунктом 7.11, який міститься у розділі 7 «Визначення розміру та порядок виплати страхового відшкодування», передбачено застосування пропорційної системи відповідальності.

Жодного логічного заперечення щодо застосування вказаного правила позивачем не наведено. Вимог про недійсність вказаної вимоги договору позивачем не заявлялося.

Відтак позиція відповідача за якою у випадку якщо страхова сума менше дійсної вартості застрахованого об`єкту, відшкодуванню підлягає така ж частка від визначених збитків, ґрунтується на правильному тлумаченні змісту договору та не суперечить законодавству.

Подібні висновки наведено у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №381/1855/17.

Надані позивачем звіти суб`єкта оціночної діяльності не містять інформації про вартість об`єкту страхування станом на день укладення договору страхування (на що однозначно вказує п.7.11 договору).

В частині визначення розміру завданої шкоди, суд надає перевагу спеціальному засобу доказування висновку судової експертизи.

Відповідає законодавству та висновкам Верховного Суду й позиція відповідача в частині виплати страхового відшкодування без податку на додану вартість.

Разом із тим суд зазначає, що такий податок повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає податок на додану вартість, в межах суми страхового відшкодування.

За вказаних обставин, для визначення вартості страхового відшкодування, суд бере до уваги наданий відповідачем висновок судової експертизи, яка відповідає вимогам п.7.11 договору страхування та не враховує ПДВ.

Заперечення відповідача щодо відсутності листа вигодонабувача щодо скерування доплати та не укладення позивачем угоди щодо вказаної виплати не беруться судом до уваги.

Так вигодонабувач просив приплатити основне страхове відшкодування позивачу. Вигодонабувача залучено до участі у даній справі в якості третьої особи. Про зміну одержувача страхового відшкодування вигодонабувач не повідомляв, заперечень щодо цього суду не надав.

Позивач звернувся за страховим відшкодуванням та подав усі необхідні документи, а відповідно у відповідача, в силу закону та умов договору, виник обов`язок здійснити страхове відшкодування. При цьому непередбачено укладення будь-яких додаткових правочинів.

Заява відповідача про застосування строку позовної давності підлягає задоволенню із врахуванням наведених висновків Верховного Суду, а саме нарахування пені слід обмежити останніми 12 місяцями перед зверненням позивача до суду.

За вказаних обставин позов підлягає до задоволення в частині стягнення страхового відшкодування в сумі 215 155,84 грн. та пені за період з 12.04.2018 до 12.04.2019 в сумі 5 378,90 грн.

Інші доводи сторін спору не впливають на вирішення спору, тому їх аналіз суд не здійснює.

Позивачем до розподілу судові витрати не заявлялися.

Відповідачем заявлено витрати на залучення експерта. Враховуючи часткове задоволення позову, на позивача слід покласти витрати на залучення експерта пропорційно частині позовних вимог, у задоволення яких відмовлено.

Керуючись ст.ст.12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_3 задовільнити частково.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» в корись ОСОБА_3 215 155,84 грн. страхового відшкодування та пеню за період з 12.04.2018 до 12.04.2019 в сумі 5 378,90 грн.

В решті вимог позову відмовити.

Судовий збір не стягувати.

Стягнути із ОСОБА_3 в корись Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 39 604,10 грн. сплачених за складення висновку експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення проголошено 06.07.2023

Суддя: В.І. Цитульський