ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6398/23 Справа № 243/2532/22 Суддя у 1-й інстанції - Мірошниченко Л.Є. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 243/2532/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 листопада 2022 року, яке ухвалено суддею Мірошниченко Л.Є. за допомогою єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні, та повне судове рішення складено 25 листопада 2022 року,-

УСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_1 є спадкоємицею майна батька ОСОБА_2 , 1944 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається з грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії в сумі 253 484,09 грн., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Н.Ю. 11.03.2020 року.

07.07.2021 року представником позивачки було подано заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.

Станом на сьогодні, спадщина не виплачена.

04.02.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було надано відповідь № 0500-1502-8/23532, в якій зазначено, що кошти за період з 01.07.2018 року по 31.08.2019 року у розмірі 141 773,98 грн. нараховані, обліковані в Головному управлінні і будуть виплачені на умовах окремого порядку, затвердженого Постановою КМУ від 10.11.2021 № 1165, після затвердження відповідних призначень.

Дану відповідь було отримано представником позивачки на пошті лише 28.06.2022 року, що підтверджується даними поштового відправлення. Вважає, що таке рішення не відповідає чинному законодавству, а зменшення суми недотриманої пенсії з 253 484,09 грн. до 141 773,98 грн. та зміни порядку виплати спадкової маси є порушенням права власності та права на спадкування позивачки, з огляду на наступне.

Постанова КМУ від 10.11.2021 року № 1165 «Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території» не поширюється на дані правовідносини, оскільки вони виникли до набрання чинності цією постановою.

Відповідач протягом місяця мав вчинити всі необхідні дії для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, однак в супереч вимогам законодавства цього не зробив. Також, відповідач вказав суму до виплати меншу, ніж вказана в свідоцтві про право на спадщину за законом, не вказавши причини такого зменшення. Так, суму грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, які підлягають виплаті ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , 1944 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зменшено з 253 484,09 грн. до 141 773,98 грн.

Вбачається, що єдиною можливою причиною такого зменшення може бути обмеження виплати за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії у відповідності до ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи викладене, просила суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, стягнути на користь ОСОБА_1 грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 у розмірі 253 484,09 грн. та судовий збір.

Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 листопада 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення суми грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, які підлягають виплаті ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , 1944 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 253 484,09 грн. до 141 773,98 грн.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 253 484 грн. 09 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 992 грн. 40 коп.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2023 року, описки у якій виправлено ухвалою цього ж суду від 07 червня 2023 року, заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перегляд заочного рішення № 243/2532/22 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язати вчинити певні дії - залишено без задоволення .

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні заявлених позовних вимог відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії, в тому числі і спадкоємцям за законом.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сербіна А.В., зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Сербіну А.В., яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, з наступних підстав.

Як установлено судом і підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 , 1944 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2020 року, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Н.Ю., спадкоємцем майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: недоотриманої пенсії в сумі 253 484,09 грн., є його донька ОСОБА_1 . Спадкова справа № 94-2019, зареєстровано в реєстрі за № 796.

За інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, наданої на письмове звернення адвоката, за № 0500-1502-8/23532 від 04.02.2022 року, ОСОБА_2 перебував на обліку у Головному управлінні, кошти за період з 01.07.2018 року по 31.08.2019 року у розмірі 141 773,98 грн. нараховані, обліковані в Головному управлінні і будуть виплачені на умовах окремого порядку, затвердженого Постановою КМУ від 10.11.2021 року № 1165, після затвердження відповідних призначень.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02.08.2019 у справі № 200/6279/19-а було визнано протиправними дії Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2017 року та зобов`язано поновити йому нарахування та виплату пенсії з 01.04.2017 року по 02.08.2019 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що оскільки позивачка набула право власності на недоотриману пенсію померлого батька в розмірі 253 484,09 грн., то відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повинно виплатити усю суму грошових коштів, а обмеження цих виплат трирічним терміном є незаконним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно за ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частин 3,4 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України).

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2020 року, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Н.Ю., спадкоємцем майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: недоотриманої пенсії в сумі 253 484,09 грн., є його донька ОСОБА_1 .

Між тим, на звернення позивачки про виплату недоотриманої пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило, що кошти за період з 01.07.2018 року по 31.08.2019 року у розмірі 141 773,98 грн. нараховані, обліковані в Головному управлінні і будуть виплачені на умовах окремого порядку, затвердженого Постановою КМУ від 10.11.2021 року № 1165, після затвердження відповідних призначень.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод (Конвенцію ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що відповідач перешкоджає реалізації права позивачки, як власниці майна в порядку спадкування, на отримання недоотриманої пенсії після померлого батька, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення суми грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії, які підлягають виплаті ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_2 , 1944 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 253 484,09 грн. до 141 773,98 грн., та стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошових коштів, у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 253 484 грн. 09 коп., є законними та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про про те, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії, в тому числі і спадкоємцями за законом, та, оскільки, позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за отриманням недоотриманої пенсії 07.07.2021 року, тому недоотримана пенсія буде виплачена за період з 01.07.2018 року по 31.08.2019 року за три роки до дня звернення в сумі 141 773,98 грн., колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на наступне.

ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується, як пенсія, членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивачки, як спадкоємиці, на отримання всього належного їй спадкового майна.

Доводи апеляційної скарги про те, що до складу спадкового майна входить лише нарахована сума пенсійних виплат, яка не була одержана спадкодавцем, а право на її отримання та виплату, згідно зі статтею 1219 ЦК України, до складу спадщини не входить, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки, у даному випадку, судом першої інстанції задоволено позовні вимоги про стягнення сум, які належать позивачці на праві власності відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2020 року, яке є чинним.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 04 липня 2023 року.

Головуючий:

Судді: