н/п 2/490/1947/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.,

при секретарі Ребрина Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ КБ «Приватбанк» 10.01.2022 року звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 20.02.2011 року в розмірі 12240,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що 20.02.2011 року ОСОБА_4 підписав з АТ КБ «ПриватБанк» Заяву № б/н та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитним ліміт. Для користування кредитним картковим рахунок позичальник отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 4000 грн. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком Позичальник не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Таким чином, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за вказаним договором у позичальника виникла заборгованість, яка станом на день його смерті (22.06.2020_ року становила 12240,14 грн.

Позивач вказує, що спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується копіями паспортів останніх. Позивач, вказує, що 06.07.2021 року направив до спадкоємців позичальника лист-претензію, яка залишилась без виконання. Позивачу вказує, що оскільки відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , то в силу норми ст. 1281 ЦК України повинні відповідати за зобов`язаннями первісного боржника ОСОБА_4 (спадкодавця).

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 20.02.2011 року підписав Анкету - заяву № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послу в Приватбанку, згідно якої їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт.

Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, а також виписки по картковому рахунку в період з 24.01.2013 року по 06.11.2019 року сума наданого кредитного ліміту збільшилася до 4000,00 грн.

Судом досліджено свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 згідно якого ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що 08.02.2021 року АТ КБ «Приват Банк» відповідно до ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України, надіслало претензію кредитора до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, в якій позивач просив повідомити чи відкривалась спадкова справа після померлого ОСОБА_4 , включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину та повідомити спадкоємців померлою про наявність заборгованості перед банком на суму 12240.14 грн.

При цьому, у відповідь на претензію Банку листом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори від 09.03.2021 року, було повідомлено про те, що за спадкова справа після ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у Першій Миколаївської державній нотаріальній конторі не заводилась.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи з листом - претензією Банк звернувся до відповідачів як спадкоємців померлого позичальника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, позивачем вказано, що відповідачі є спадкоємцями померлої, як особи, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц), яку суд враховує при вирішенні цієї справи.

Згідно зі ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Крім того, ч.2 ст.1281ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, що передбачено ч. 3 ст. 1281 ЦК України.

Частиною 4 ст.1281ЦК України встановлено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені ч. 2 і 3 цієї статті, позбавляється права вимоги.

Судом встановлено, що з претензією кредитора до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори АТ КБ «ПриватБанк» звернувся 08.02.2021 року, 09.03.2021 року було отримано відповідь, а з листом-претензією до спадкоємців позичальника позивач звернувся 25.06.2021 року, яка залишилась без виконання. При цьому з позовом до суду позивач звернувся лише 10.01.2022 року, тобто поза межами строків встановлених нормою ч. 2 ст. 1281 ЦК України.

Суд враховує, що положення ст.1282ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст.1281ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Таким чином, встановлені ст.1281ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності.

Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, ч. 4 ст.1281ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з ч. 4 ст.267ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відтак, визначені ст.1281ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін.

Сплив визначених ст.1281ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

Така правова позиція шодо норми ст. 1281 ЦК України викладена у постанові від 02 лютого 2023 року Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 569/2672/21.

Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 22 квітня 2020 року у справі № 562/2627/18, від 27 серпня 2020 року у справі № 757/3276/18-ц, від 27 липня 2022 року у справі № 274/7378/20, та не суперечать висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц, у постанові Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 754/13738/13-ц.

Відповідно до ч. 4 ст.263ЦПК України при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з вимогами ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємця, після спливу строку 6 місяців позбавляє кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права, оскільки кредитор пред`явив свої вимоги до спадкоємця з порушенням строків, встановлених ст. 1281 ЦК України, які є присічними (преклюзивними), суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,76,81,89,130,141,223,263-266 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про остягнення боргу за кредитним договором кредитором спадкодавця - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя