Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" червня 2023 р. Справа № 608/936/23
Номер провадження2/608/399/2023
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого суду судді Парфенюка В. І.
з участю секретаря Южди Л. С.
представника позивачки ОСОБА_1 -- ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -
В квітні 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.
В позовній заяві вона вказала, що перебуває з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі з 5 серпня 2021 року, від якого мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Більше пів року вони не проживають однією сім`єю. Позивачка самостійно забезпечує дитину, утримує, виховує її. Відповідач добровільно коштів на утримання дочки не надає. ОСОБА_3 працює, має стабільний заробіток, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Представник позивачки ОСОБА_1 -- ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, відзиву не подав, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів.
Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивачки ОСОБА_3 коштів на утримання дитини не надає, хоча як батько відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).
Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З врахуванням вищенаведених вимог закону, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1073,60 гривень судового збору.
Керуючись ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і жителя с. Шманьківчики Чортківського району Тернопільської області, в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 квітня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1 073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення -- 4 липня 2023 року.

Суддя: В. І. Парфенюк