Провадження № 2-з/521/258/23
У Х В А Л А

про забезпечення позову

25 грудня 2023 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Мазун І.А.

за участю секретаря судового засідання Кусяк О.Е.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дімітрова Тетяна Андріївна про визнання права спільної сумісної власності на квартиру, витребування майна із чужого незаконного володіння та вселення, в якому позивач просив визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 98,4кв.м., житловою площею 52,2кв.м.; витребувати у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 98,4кв.м., житловою площею 52,2кв.м.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що він у період шлюбу з ОСОБА_3 вирішили придбати квартиру у новобудові та ОСОБА_3 19.12.2005р. уклала договір про дольову участь у будівництві житла №3-06/40-03 з промислово будівельною групою «Інтострой», відповідно до якого вона придбала квартиру загальною площею 100,71кв.м., кількість кімнат 3 на шостому поверсі будинку АДРЕСА_2 , розмір пайової участі в будівництві квартири склала 289893,74грн., що еквівалентно 57404,70 дол.США, які буди внесені на рахунок підприємства 28.12.2005р.. 11.11.2010р. квартира АДРЕСА_3 за актом прийому-передачі квартири від 11.11.2010р. буда передана промислово-будівельною групою «Інтострой» ОСОБА_3 , після чого 17.03.2011р. ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право власності та 02.09.2022р. без згоди позивача за актом приймання передачі нерухомого майна, виданого 02.09.2022р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А. та протоколу загальних зборів, виданого 02.09.2022р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А., передала вказану квартиру, як частку до статутного фонду ТОВ «ОЛК 2022», після чого власником спірної квартири стало ТОВ «ОЛК 2022». В подальшому ОСОБА_3 передала частку у статутному капіталі ТОВ «ОЛК 2022» іншому учаснику товариства ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу частки майнових прав від 09.09.2022р. у простій письмовій формі. В подальшому рішенням загальних зборів ТОВ «ОЛК 2022» зменшений статутний капітал і за актом прийому-передачі, посвідченим 20.07.2023р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М., ТОВ «ОЛК 2022» зазначена квартира була передана ОСОБА_4 . Відповідачі не визнають право власності позивача на частку у спільному сумісному майні подружжя, доступу до квартири він не має, оскільки відповідачів змінили замки у дверях, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

21.12.2023р. до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій він просить заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам, на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) стосовно квартири АДРЕСА_1 ; заборонити відповідачу ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії щодо предмету спору та укладати договори про відчуження прав на квартиру АДРЕСА_1 . У заяві про забезпечення позову позивач зазначав, що йому надходять погрози, що квартиру продадуть, що може призвести до нового спору та збільшення складу учасників судового процесу.

Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Приписами ч. 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, пропорційність.

У статті 11 ЦПК України надано визначення пропорційності у цивільному судочинстві, згідно до якого суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що предметом спору є квартира АДРЕСА_1 , з приводу відчуження якої вчинялися певні дії.

Таким чином, з урахуванням того, що наразі спірна квартиру знову може бути відчужена, що може призвести до утруднення виконання рішення суду, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення заяви позивача в частині заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам, на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) стосовно квартири АДРЕСА_1 . В задоволенні іншої частини заяви суд відмовляє за неспірмірністю.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам, на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) стосовно квартири АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.А.Мазун