Справа № 213/4574/23
Провадження № 2/211/2909/23
УХВАЛА

іменем України

про передачу справи на розгляд іншому суду

28 грудня 2023 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Юзефович І.О., розглядаючи позовну заяву Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальну послугу,

встановив:

позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить суд стягнути з неї заборгованість по оплаті за надану послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення), що виникла за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.03.2019 по 31.07.2023 в сумі 16497,97 грн., плату за абонентське обслуговування у сумі 8,34 грн., інфляційні витрати в сумі 415,55 грн, 3% річних в сумі 194,85 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань по сплаті за вказані послуги.

Дослідивши матеріали позову, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно частини першої статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2019 року по справі № 638/1988/17 (провадження № 61-30812св18), від 04 березня 2020 року по справі № 757/91/19-ц (провадження № 61-19591св19).

Ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2023 року справу направлено за підсудністю до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з посиланням на положення частини першої статті 27 ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 зареєстрована на території Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

Однак як вбачається з матеріалів заяви, предметом позову є зобов`язання, які випливають з надання послуг опалення нерухомого майна. Такі послуги надаються за місцем знаходження цього майна.

Позивач просить стягнути заборгованість за послугу з централізованого опалення, що виникла за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на території Інгулецького району міста та, враховуючи викладене, відноситься до підсудності Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, та яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року, закріплено принцип доступу до правосуддя: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції, тлумачить вказану статтю, як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає передусім те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статі 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Частиною дев`ята статті 187 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне повернути вказану цивільну справу на розгляд до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Груні Романової, буд. 6А), як помилково направлену.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 187 ЦПК України, суд

постановив:

цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальну послугу повернути до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О.Юзефович