Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4177/23
Провадження №6/711/153/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси розглянувши заяву ТзОВ «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. В обгрунтування заяви вказує, що на виконанні в приватного виконавця Плесюка О.С. перебуває виконавче провадження №63455624 з виконання виконавчого напису №11228, вчиненого 30.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., про стягнення боргу із боржника ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Вердикт Капітал».

Статтею 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

В постанові Великої Палати Верховного Суду №183/4196/21 від 12.10.2022 року зроблено висновок, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає до розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому, Верховний Суд посилається на норми ст. 446 ЦПК України, в якій визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що є місцем виконання виконавчого документу, а саме, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII пов`язує місце виконання рішення, а з ним і виконавчий округ приватного виконавця.

Отже, в розумінні ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а місце проживання (перебування) боржника, місце його роботи або місцезнаходження його майна.

Відповідну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 29.10.2020 по справі №263/14171/19, від 31.03.2021 року у справі № 380/7750/20.

З матеріалів заяви вбачається, що місцем проживання боржника ОСОБА_1 , а відповідно і місцем виконання виконавчого напису № 11228 від 30.01.2020 року є: АДРЕСА_1 . Зазначене місце проживання боржника ОСОБА_1 вказане, як в самій заяві про заміну сторони виконавчого провадження, так і у виконавчому написі та інформації про виконавче провадження №63455624 (а.с. 1, 8, 9). Інших доказів, з яких би вбачалося, що місцем виконання вищевказаного виконавчого напису є територія, на яку поширюється юрисдикція Придніпровського районного суду м. Черкаси матеріали заяви не містять.

Відтак, враховуючи норми ЦПК України, а також те, що місцем виконання виконавчого напису не є місто Черкаси, суддею не встановлено жодних обставин, які б давали можливість розгляду даної заяви саме Придніпровським районним судом м. Черкаси.

Таким чином, суддя вважає, що дана заява не підсудна Придніпровському районному суду м. Черкаси, а повинна бути передана за підсудністю до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Крім того, таке рішення суду повністю відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Так, у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський Суд з прав людини висловив міркування у пункті 24 про те, що як було встановлено фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, відповідність вимозі «суд встановлений законом» передбачає існування та дотримання таких передумов: законодавча основа створення та функціонування суду; діяльність суду на підставі та відповідно до норм закону; реалізація судом визначених законом повноважень у спосіб, передбачений законом, тобто з дотриманням процесуальних правил.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Пунктом 1 частиною 1 статтею 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 27, 37, 258-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Передати заяву ТзОВ «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження (справа №711/4177/23 за підсудністю на розгляд до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 03 липня 2023 року.

Суддя Придніпровського

районного суду м. Черкаси В.М. Скляренко