Справа № 392/754/23
Провадження № 2/392/341/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Бадердінової А.В., секретар судових засідань - Кальна М.О., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Мала Виска Кіровоградської області цивільну справу №392/754/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору як орган опіки та піклування Смолінська селищна рада Новоукраїнського району Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору як орган опіки та піклування Смолінська селищна рада Новоукраїнського району Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав.

На обґрунтування позову зазначила, що від спільного проживання та шлюбу з відповідачем вони мають спільну малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після фактичного припинення шлюбних відносин між ними, починаючи з вересня 2017 року відповідач взагалі не цікавиться життям доньки та свідомо не виконує свої батьківські обов`язки відносно доньки, що виражається у тому, що він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, взагалі не спілкується з малолітньою донькою, що негативно впливає на емоційний та психологічний стан дитини. Позивач в свою чергу не перешкоджає відповідачу у його спілкуванні з дитиною, місце проживання не змінювала (тим більше відповідач проживає в сусідньому селі), що свідчить про фактичну можливість, та, з іншого боку, вольове небажання батька (відповідача по справі) виконувати свої батьківські обов`язки, визначені законом, по відношенню до дитини.

Крім того, судовим наказом виданим Маловисківським районним судом Кіровоградської області від 13 листопада 2020 року справа № 392/1415/20 з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною аліментів. Але відповідач ухиляється від матеріального утримання дитини та нічим не допомагає.

Вказала, що 21 березня 2022 року вона уклала шлюб із ОСОБА_4 . В сім`ї панує гармонія взаємоповага, взаємопідтримка один одного. Донька ОСОБА_5 проживає в повноцінній сім`ї, забезпечена всім необхідним для її повноцінного життя, а також створені сприятливі умови для виховання та гармонійного розвитку дитини. Теперішній чоловік має бажання удочерити доньку ОСОБА_6 . Враховуючи вище викладене просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх спільної дитини ОСОБА_3 .

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2023 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання подала заяву, зареєстровану судом 26.06.2023 року за вх. №5731, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання подав заяву, зареєстровану судом 26.06.2023 року за вх.№5733, про розгляд справи у його відсутність та визнання позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи Смолінської селищної ради Охріменко Д.Ю. в судове засідання не з`явився, подав клопотання, зареєстроване судом 23.06.2023 року за вх.№5684, про розгляд справи у відсутності представника третьої особи за наявними матеріалами. Позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підтримав.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначені в графі батько « ОСОБА_2 » та в графі мати « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області від 25.05.2016 року (а.с.9).

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22.09.2017 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с.13).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_8 21.03.2022 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_9 , актовий запис № 22 та після укладення шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 » (а.с.10).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виданої Смолінською селищною радою від 23.05.2023 року за №453, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована разом із матір`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_9 (а.с.11).

Відповідно до висновку за підписом сільського голови М. Мазури. від 03.03.2023 року, комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про розгляд заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , щодо невиконання батьківських обов`язків її колишнім чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стосовно їх доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановила, що ОСОБА_2 , який є батьком ОСОБА_7 , ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: не забезпечує необхідного харчування і лікування, взагалі не спілкується з донькою, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умови для отримання нею в подальшому освіти. Враховуючи вищевикладене комісія з питань прав дитини виконавчого комітету Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, керуючись ч.5 ст.19, с.1-3 ст.150, ч.4 ст. 155, ч.2 ст.157, ч.1 п.2 ст.164, ст. 165, ч.2 ст.166 СК України, ст.17 ЗУ «Про охорону дитинства», не заперечує проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно його донько ОСОБА_7 . Рекомендує ОСОБА_1 враховуючи інтереси дитини, звернутися з позовом до Маловисківського районного суду Кіровоградської області щодо побавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стосовно їх доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, при цьому батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав.

Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що була підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч.2 ст.9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Як на правову підставу для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_7 , позивач посилалася на ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Зокрема, ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, позивач обґрунтовує тим, що відповідач, проживаючи окремо від дитини, само ухилився від виконання батьківських обов`язків, не цікавився та не цікавиться життям, здоров`ям, розвитком доньки, не приймає будь-якої участі у вихованні дитини та не спілкується з ними, в свою чергу, вона (позивач) не перешкоджала відповідачу у його спілкуванні з дитиною, місце проживання не змінювала, що свідчить про фактичну можливість, та, з іншого боку, вольове небажання батька виконувати свої батьківські обов`язки, визначені законом, по відношенню до дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

З огляду на викладене вище, зазначені позивачем підстави позову знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України „ Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п.15, 16 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 свідомо, протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є першоосновою розвитку особистості дитини, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, не створюючи належних умов для природних здібностей дитини, поваги до її гідності, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, хоча мав реальну можливість для цього, та за відсутності при цьому, з боку позивача будь-яких перешкод йому (відповідачу) у спілкуванні з дитиною, оскільки такі судом не встановлені і докази цьому відсутні, та прийняття участі у вихованні дитини та виконання своїх батьківських обов`язків, визначених законом, по відношенню до дитини, що є самостійною підставою, визначеною п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення батьківських прав відносно дитини.

Окрім того, судом відзначається, що батьківські обов`язки не полягають лише в наданні матеріальної допомоги, яка, поряд з цим, відповідачем також на утримання дитини не надається, вони включають в себе також і батьківську (материнську) турботу та ласку, піклування про здоров`я дитини, її духовний, моральний та фізичний розвиток, підготовку до навчання, спілкування з дитиною.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги насамперед інтереси неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов`язує позбавлення батьківських прав, при цьому під час розгляду справи судом було встановлено реальну юридичну і фактичну можливість відповідача ОСОБА_14 який є батьком малолітньої дитини ОСОБА_7 до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку, та наявність його вини у невиконанні батьківських обов`язків, відсутність перешкод з боку інших осіб, в тому числі позивача, для належного виконання відповідачем батьківських обов`язків, крім іншого відповідач не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав у підготовчому судовому засіданні у зв`язку з чим звернувся до суду із відповідною письмовою заявою на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є обґрунтованими, такими, що заявлені виключно в інтересах малолітньої дитини - доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідно є такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, судом відзначається, що відповідно ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Окрім того, у відповідності до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем сплачено при поданні позову судовий збір у розмірі 1073,60 грн., у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50 % слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 206, 235, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору як орган опіки та піклування Смолінська селищна рада Новоукраїнського району Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Повернути ОСОБА_1 із Державного бюджету судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп., сплачений ним згідно квитанції №0.0..1 від 24.05.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його складення до Кропивницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування, Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, Ідентифікаційний код: 05378818, місцезнаходження: вул. Козакова, 39, смт Смоліне, Новоукраїнський район, Кіровоградська область.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова