УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 495/14128/23

Номер провадження 2/495/6724/2023

28 грудня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімова Н.Д. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та розділ спільного сумісного майна,

ВСТАНОВИЛА:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , зацікавлена особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та розділ спільного сумісного майна.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, ч. 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Аналіз положень статті 315 ЦПК України свідчить про те, що факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Позивачем подана позовна заява, а не заява (як-то передбачено Главою 6 Розділу IV ЦПК України), виключно через те, що іншими вимогами у цій справі є визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя позивача та відповідача, та визнання за позивачем права власності на нерухоме майно, а тому всі ці вимоги мають розглядатися у позовному провадженні.

Проте позивачем не вказано відповідача, натомість вказано зацікавлену особу ОСОБА_2 , який згідно з позовом є батьком дружини позивача.

Отже, фактично позивачем порушено суб`єктний склад: вказано вимогу про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя позивача та відповідача, хоча самого відповідача не вказано.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка для сплати судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 073,60 гривень станом на день подання позовної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка для сплати судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 536,80 гривень станом на день подання позовної заяви.

В пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону N 3674-VI. Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (не менше 1073,60 грн. та не більше 13 420 грн.).

Отже, позивачу необхідно визначити ціну позову, станом на час подання позовної заяви та сплатити судовий збір за позовну вимогу про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням з вартості спірного майна.

Тому, оскільки позивачем заявлено 3 вимоги, одна немайнового характеру, друга майнового характеру, а третя в порядку окремого провадження то сума сплаченого судового збору повинна становити 1073,60 грн. + 536,80 грн. + 1073,60 грн. (мінімальна ставка) = 2684,00 грн. Позивачем сплачено 1073,60 грн., таким чином, слід доплатити 1610,40 грн. судового збору, із направленням квитанції, що підтверджує сплату судового збору до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин подану позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків.

При таких недоліках, подана позовна заява, у відповідності зі ст. 185 ч.1 ЦПК України, підлягає залишенню без руху, а позивачеві суд пропонує в строк 10 днів з дня вручення копії ухвали усунути зазначені недоліки поданої заяви.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 258-260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та розділ спільного сумісного майна - залишити без руху, надати позивачеві для усунення недоліків строк 10 днів з дня вручення копії ухвали.

При невиконанні ухвали суду в зазначений строк, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Д.Анісімова