У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2023 м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді Лисиченко С.М., за участю секретаря судового засідання - Кот Я.А., розглянувши у відкритому засіданні в порядку окремого позовного провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2023 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Харкова із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: ОСОБА_2 , відповідно до якої просить: встановити факт самостійного виховання та утримання ним, як батьком свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , без участі матері.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2023 справу передано для розгляду головуючій судді С.М. Лисиченко.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 30.10.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку окремого позовного провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує та прохає задовольнити.

Зацікавлена особа до суду не з`явилася, про час та день розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви визнає та прохає задовольнити.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, після відкриття провадження у справі встановлено, що заяву подано без додержання вимог цивільного процесуального закону, з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно із пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування особи на утриманні.

Відповідно до статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що підтверджують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Згідно із статтею 319 ЦПК України, положення якої передбачають вимоги щодо змісту рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази на підтвердження яких суд установив цей факт.

На виконання вимог пункту 1 частини 1 статті 318 ЦПК України, заявник у змісті заяви зазначив, що встановлення факту самостійного виховання неповнолітнього сина та перебування його на утриманні заявника без участі мати дитини заінтересованої особи у справі, останній зазначив мету - захист прав та інтересів неповнолітнього сина, а також його прав та інтересів, як батька, зокрема: оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, для одноосібного звернення до державних органів та освіти закладів від імені та в інтересах дитини для можливості вивезення дитини за кордон, тощо.

Разом з цим, в порушення вимог цивільного процесуального законодавства, зміст заяви не містить період, за який заявник прохає суд встановити вказаний вище факт, а також посилання на обставини, що унеможливлюють у позасудовому порядку одержати документи, що підтверджує факт самостійного виховання та утримання ним, як батьком свого неповнолітнього сина, без участі матері, зокрема, довідку, видану органом місцевого самоврядування через центр надання адміністративних послуг за місцем проживання заявника на підставі статті 40 Закону України «Про місцева самоврядування і Україні», яка видається у разі пред`явлення одним із батьків, з яким проживає дитина та перебуває на його утриманні документів: паспорту особи, що звернулася за довідкою: свідоцтва про народження дитини; акт обстеження житлових умов заявника, де вказано, що батько/мати не бере участі у вихованні дитини.

Крім того, зміст заяви не містить посилання заявника на обставини, які б перешкоджали останньому вчиняти дії щодо захисту прав та інтересів малолітнього сина, місце проживання якого визначено з батьком, тобто заявником, на підставі договору від 17.08.2023, укладеного між заявником та зацікавленою особою у даній справі, щодо здійснення батьківських прав, утримання та визначення місця проживання дитини. У зазначеному договорі сторонами також узгоджено обов`язок мати малолітнього сина, яка є заінтересованою стороною у даній справі, сплачувати аліменти на утримання сина.

Судом, з метою реалізації права на захист та доступ до правосуддя, уникнення прояву формалізму при вирішенні питання щодо прийняття заяви, відкрито провадження у даній справі. Разом з цим, як вище зазначалося, заявником подано заяву про розгляд справи без його участі, що позбавляє суд встановити вказані вище обставини та ухвалити відповідне рішення із дотримання вимог статті 319 ЦПК України.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим статтею 137 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим статтею 274 ЦПК. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суд відповідно до статті 139 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Враховуючи тотожність відповідних норм ЦПК України, які регулювали питання щодо форми та змісту заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, станом на час прийняття Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, та регулюють вказані питання станом на даний час, суд вважає за можливе врахувати вказані вище роз`яснення Верховного Суду України під час вирішення питання про можливість відкриття провадження в даній цивільній справі.

Таким чином, виходячи з положень частини 3 статті 294 ЦПК України, а також роз`яснень, викладених в Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, заява про встановлення факту, що має юридичне значення, повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим статтями 175, 177 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим статтями 294, 318 ЦПК України. Недотримання заявником вказаних вимог унеможливлює відкриття провадження у справі та є підставою для залишення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, без руху.

Відповідно до частин 11-13 статті 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 відповідно до частин 1-13 статті 187 ЦПК України, підлягає залишенню без руху із встановленням заявнику строку для усунення її недоліків, зазначених у даній ухвалі суду.

При цьому суд зауважує, що залишення заяви без руху не є обмеженням права заявника на доступ до правосуддя.

На підставі наведеного, керуючись статтями 187, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків протягом 5 (п`ять) днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що якщо він усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо заявник не усунить недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею

Суддя - С.М. Лисиченко