Справа № 758/2589/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2023 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Рибалка Ю. В., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Костенко В. П. про відвід головуючому судді від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

у провадженні головуючої судді Подільського районного суду м. Києва Якимець О. І. перебуває справа № 758/2589/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно.

26 червня 2023 року представником відповідача-1 подано до суду заяву про відвід судді Якимець О. І. у справі № 758/2589/23. В обґрунтування заяви покликається на те, що під час проведення підготовчого засідання у справі головуючим суддею відмовлено у клопотанні сторони відповідача-1 про необхідність відкладення підготовчого засідання, надати можливість ознайомитися із матеріалами справи для подання відзиву на позов, адже відповідач-1 не отримав позовну заяву із доданими до нею додатками. Однак, у таких клопотаннях головуючий суддя відмовив. Отже, наведена обставини свідчать про наявність підстави для відводу головуючого судді у відповідності до п. 5 ст. 36 ЦПК України. Просить заяву задовольнити та відвести суддю від розгляду даної справи.

Ухвалою головуючого судді Якимець О. І. від 30.06.2023 року визнано необґрунтованим відвід судді, а питання про її відвід передано для визначення судді, який не входить до складу суд у цій справі у відповідності до ст. 33 ЦПК України для вирішення заявленого питання.

Питання про відвід судді вирішується без повідомлення учасників справи у відповідності до ч. 8 ст. 40 ЦПК України.

Дослідивши доводи заяви про відвід головуючому судді, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 40 цього Кодексу питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. При вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді або органу, що засідає у вигляді суду присяжних, позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Попри те, вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду.

Європейський суд з прав людини в п. 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Щодо мотивів з яких заявлений відвід головуючому судді, а саме, що ухвалені процесуальні рішення про відмову у задоволенні клопотання сторони відповідача-1 впливають на ефективний спосіб захисту його порушеного права, а відтак викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, то такі на переконання суду є безпідставним та необґрунтованим. Доводи заявника щодо відводу судді ґрунтуються виключно на суб`єктивній оцінці вищезазначених обставин та зводяться до незгоди із процесуальними рішенням головуючого судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання про те, що обставини, які наведені представником відпвідача-1 у заяві про відвід судді не підтверджують підставу передбачену п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, а тому суд прийшов до висновку про відсутність підстав заявленого відводу.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки до суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування підстав для відводу судді Якимець О. І., а тому у заяві представника відповідача-1 про відвід судді у справі № 758/2589/23 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 259-261, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Костенко В. П. про відвід головуючому судді від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала підписана суддею 04 липня 2023 року.

Суддя Ю. В. Рибалка