Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 297/408/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2023 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі судді Бак М.Д., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу № 297/408/23 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

09.02.2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України подало до Берегівського районного суду Закарпатської області позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в сумі 72038,20 грн.

Позов мотивовано тим, що 20.11.2021 року о 15 годині 30 хвилин на дорозі між м. Виноградів та с. Теково Берегівського району Закарпатської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Audi», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував відповідач, та автомобіля марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17.01.2022 року, винесеною у справі № 299/6257/21, відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП).

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована згідно поліса № SK/007/ та потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 07.04.2022 року та заявою про виплату страхового відшкодування від 07.04.2022 року.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого склала 72038,20 грн.

На підставі положень пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач відшкодував збитки, завдані відповідачем. Відповідно до статті 1191 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) та статті 38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після здійснення регламентної виплати потерпілому у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача в сумі виплаченого відшкодування.

Судом встановлено, що представник ОСОБА_2 адвокат Конюшко Д.Б. звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням від 07.04.2022 року про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 20.11.2021 року о 15 годині 30 хвилин на автодорозі між м. Виноградів та с. Теково Берегівського району Закарпатської області за участю автомобіля марки «Audi 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_1 , та автомобіля марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Крім того, ОСОБА_3 подав до Моторного (транспортного) страхового бюро України заяву від 07.04.2022 року про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

13.05.2022 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 складено висновки щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу за № 182/05-22 в результаті дослідження, проведеного щодо транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 195645,50 грн.

15.08.2022 року позивач виплатив ОСОБА_2 страхове відшкодування шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в сумі 72038,20 грн.

Наведені обставини підтверджено такими доказами:

1) копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 07.04.2022 року, складеного представником ОСОБА_2 ОСОБА_3 , адресованого Моторному (транспортному) страховому бюро України (арк. 10);

2) копією заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 від 07.04.2022 року, адресованої Моторному (транспортному) страховому бюро України (арк. 11);

3) копією документа щодо встановлення надбудови на транспортний засіб марки «Volkswagen» від 19.09.2011 року з копією перекладу, виконаного Бюро Перекладів «Адмірал» (арк. 14, 15);

4) копією висновків щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 13.05.2022 року № 182/05-22, складених фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (арк. 16-31);

5) копією наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України від 12.08.2022 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2 » (арк. 32);

6) копією платіжного доручення № 932802 від 15.08.2022 року про сплату позивачем на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 72038,20 грн (арк. 34).

Копія довідки від 11.08.2022 року № 1 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, виданої Моторним (транспортним) страховим бюро України (арк. 33), яка не містить підпису особи, якою складено довідку, тобто відсутній реквізит документа, передбачений підпунктом 4.1 пункту 4 національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», затвердженого наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 року № 144 «Про прийняття та скасування національних стандартів», не підлягає врахуванню як джерело доказу.

Копія документа на іноземній мові (арк. 12) без перекладу на українську мову не є джерелом доказу.

Копії судових рішень, винесених у справі № 299/6257/21 про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , а саме: 1) постанови Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17.01.2022 року (арк. 4, 5); 2) постанови Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23.02.2022 року про виправлення описки (арк. 6), яка є копією з копії; 3) постанови Закарпатського апеляційного суду від 15.06.2022 року (арк. 7, 8), яка є копією з копії, не виступають допустимими доказами з таких мотивів.

Відповідно до частини першої статті 78 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

У частині першій статті 95 ЦПК України закріплено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно положень частини другої статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно абзацу першого пункту 3 розділу XI Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 року № 814 (зі змінами), копія судового рішення, виготовлена апаратом суду, засвідчується відповідальною особою апарату суду та відповідною печаткою суду із зазначенням дати.

Копії згаданих судових рішень, відповідність яких оригіналам засвідчено представником позивача, не є належним чином засвідченими копіями відповідних письмових доказів, отже дані докази не є такими, що одержані з дотриманням встановленого законом порядку.

З огляду на наведене вище не підлягає врахуванню як доказ, що містить інформацію, яка має значення для розгляду справи, копія електронного документа - інформації з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України в Інтернеті за посиланням: https://policy-web.mtsbu.ua щодо чинності полісу внутрішнього страхування на транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_1 станом на 20.11.2021 року (арк. 9).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У підпункті «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (зі змінами) передбачено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Позивач не довів обставину, наведену в обґрунтування позову, щодо винуватості відповідача в настанні дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з недоведеністю вказаної обставини не доведено факт виникнення між сторонами правовідносин з приводу повернення виплаченого страхового відшкодування, а відтак і наявність у позивача права вимоги до відповідача про стягнення грошових коштів в порядку регресу.

З викладених мотивів, на підставі аналізу встановлених обставин та в результаті оцінки доказів, суд прийшов до висновку про відмову в позові.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

у позові Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Учасник справи, якому копію рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. № 8, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21647131.

Представник позивача: Сечко Сергій Володимирович, адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутні.

Суддя М. Д. Бак