Справа № 334/5473/23
Номер провадження 2/334/2335/23
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

"07" липня 2023 р. м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого виступає законний представник ОСОБА_2 , до держави російська федерація в особі Посольства російської федерації в Україні про відшкодування моральної шкоди, завданої державою-агресором російською федерацією, -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2023 року до суду звернувся законний представник ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_1 з позовом до держави російська федерація в особі Посольства російської федерації в Україні про відшкодування моральної шкоди, завданої державою-агресором російською федерацією.

Також, 05.07.2023 року до суду звернувся законний представник ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_1 з клопотанням про витребування доказів.

Позовна заява за змістом і формою відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, підсудна Ленінському районному суду м. Запоріжжя.

Підстав для залишення заяви без руху, її повернення та відмови у відкритті провадження не вбачається.

Відповідно ст.497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається ЦПК, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Пред`явлення позову до іноземної держави, забезпечення позову і звернення стягнення на майно іноземної держави, яке знаходиться в Україні, відповідно ст.32 Віденської конвенції 1961 року можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави.

17.02.2021 року Верховний Суд по справі № 756/11440/19 дійшов висновку, що вирішуючи справу, суди попередніх інстанцій правомірно, з посиланням на відповідні норми законодавства вказали на те, що відповідач має в Україні судовий імунітет, а отже, необхідна згода дипломатичного представництва на пред`явлення до нього позову. З`ясування цього питання має істотне значення для вирішення справи, оскільки від цього залежить, чи має суд право здійснювати подальші процесуальні дії. За відсутності такої згоди іноземна держава не може одержати правового статусу відповідача в цивільному процесі України. При цьому вчиняти такі процесуальні дії повинен не позивач, а саме суд.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у Постановах: від 13.05.2020 року у справі 711/17/19 (провадження № 61-10776св19); від 03.06.2020 року у справі №357/13182/18 (провадження № 61-12202св19); від 03.06.2020 року у справі 711/14/19 (провадження 61-12536св19); від 09.09.2020 року у справі № 321/211/20 (провадження №61-8142св20); від 04.11.2020 року у справі № 280/1380/19 (провадження № 61-13348св20), яка згідно вимог ч.4 ст.263 ЦПУ України має застосовуватися до спірних правовідносин.

Діяльність дипломатичних представництв України в росії та росії в Україні, а також будь-яке дипломатичне спілкування припинені відповідно Віденської конвенції про дипломатичні зносини 1961 року.

Отже, подальше застосування алгоритму з отримання згоди російської федерації на відмову від судового імунітету, а також подача будь-яких судових документів у даній категорії справ до російської сторони дипломатичними каналами унеможливлюється.

Постановою КЦС ВС від 14.04.2022 року у справі № 308/9708/19, Верховний Суд дійшов висновку про те, що починаючи з 2014 року, немає необхідності в направленні до посольства російської федерації в Україні запитів щодо згоди російської федерації бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди, у зв`язку з вчиненням російською федерацією збройної агресії проти України й ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності України. А з 24.02.2022 року таке надсилання неможливе ще й з огляду на розірвання дипломатичних відносин України з російською федерацією.

У справі Delcourt v. Belgium ЄСПЛ зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст.6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Зважаючи на викладене, з урахуванням права позивача на справедливий суд, суддя вважає за можливе відкрити провадження у справі за відсутності згоди дипломатичного представництва російської федерації.

Частиною 4 ст.19 ЦПК України передбачено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Дана справа не відповідає ознакам малозначної справи, наведеним у ст.19 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

На підставі викладеного, з урахуванням ціни позову 1 500 000 грн., суд приходить висновку, що дана позовна заява підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Тому справу слід прийняти до провадження, з метою виконання вимог, передбачених ч.1 ст.189 ЦПК України, розпочати підготовче провадження та призначити підготовче засідання у справі.

Крім того, 24.02.2022 року розірвано дипломатичні відносини між Україною і російською федерацією у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України. Комунікація Міністерства закордонних справ України з органами державної влади російської федерації за посередництва третіх держав не здійснюється. У зв`язку з чим наразі унеможливлено сприяння органами дипломатичної служби України у переданні судових документів російській стороні (листи Міністерства закордонних справ України вих. №71/17-500-67127 від 04.09.2022 року та вих. №71/17-500-77469 від 03.10.2022 року).

Згідно листа Міністерства закордонних справ України від 30.12.2022 року № 72/14-612-108558 після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав з 27.12.2022 року Українською стороною зупинена дія Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої у м. Мінську 22.01.1993 року, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, вчиненого у м. Москві 28.03.1997 року, у відносинах України з російською федерацією та республікою білорусь.

Згідно листа Міністерства юстиції України «Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану» № 25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 року з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами російської федерації на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах та у галузі міжнародного приватного права.

Крім того, відповідно повідомлення, розміщеного 25.02.2022 року на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта», у зв`язку з агресією з боку росії та введенням воєнного стану, АТ «Укрпошта» припинила поштове співробітництво з поштою росії та білорусі; посилки та перекази в ці країни не приймаються.

Таким чином, передача будь-яких документів компетентним органам російської федерації, у тому числі дипломатичними каналами, наразі неможлива (лист Міністерства юстиції України вих. №100817/98748-22-22/12.1.3 від 31.10.2022 року).

Крім того, відповідно ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

А тому суд витребує докази, які позивач не може самостійно надати, відповідно поданого клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 84, 93, 175-177, 187, 189, 196, 197, 274 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого виступає законний представник ОСОБА_2 , до держави російська федерація в особі Посольства російської федерації в Україні про відшкодування моральної шкоди, завданої державою-агресором російською федерацією.

Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Призначити по справі підготовче провадження на 15 серпня 2023 року о 09 год. 30 хв. в приміщенні Ленінського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 1/2 (каб. №17).

В судове засідання викликати сторони.

Направити відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та запропонувати у строк протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву і всі письмові докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, з направленням його копії з додатками позивачу, в підтвердження чого долучити до самого відзиву відповідні документи.

В цей же строк відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення до закінчення підготовчого провадження.

В разі ненаданні відзиву на позов або заперечень, справа буде розглядатись судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Клопотання позивача про витребування доказів задовольнити.

Витребувати з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська буд.26) інформацію про перетинання державного кордону України у період з 24.02.2022 року по 24.06.2023 року:

- громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , орган видачі 2315;

- громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 10.06.2020 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Інформацію щодо справи учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки «Судова влада України»: https://ln.zp.court.gov.ua.

Копію ухвали надіслати сторонам та особам, у яких витребовуються докази.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності у встановлений законом строк і порядок, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Телегуз С.М.