Провадження № 2/344/4382/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Кіндратишин Л.Р, вивчивши матеріали цивільної справи цивільного позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Калинюк Роман Степанович до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та заяву про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И Л А:

28.12.2023 представник позивача адвокат Калинюк Р.С. звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача : про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Баруляк Христини Миколаївни від 13.10.2023 за №3837 таким, що не підлягає виконанню та заявою про забезпечення позову.

Суддя, вивчивши матеріали позовної заяви, дійшла висновку, що зазначена позовна заява подана з порушенням правил підсудності, а відтак підлягає направленню на розгляд до іншого суду.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у частині дванадцятій статті 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

У той же час, представник позивача у позові посилаючись на ч. 12 ст. 28 ЦПК України зазначав, що дані позови можуть пред`являтися також за місцем їх виконання і він відповідно вправі скористатися правом вибору підсудності.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.п. 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», а також в подальшому викладено Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в постанові від 25 лютого 2018 року у справі № 201/12876/17 та від 11 липня 2019 року у справі № 426/7217/18, перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. До таких позовів відносяться позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як зазначено в п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права власності на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Разом з тим, поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч.1 ст. 114 ЦПК України) є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно), а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведеного, можна дійти висновку, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Окрім наведеного, слід також звернути увагу на правові позиції Верховного Суду, зокрема постанов Великої Палати Верховного суду від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 та від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18), в якій суд дійшов висновку, що виключна підсудність застосовується до усіх позовів, вимоги за якими стосуються іпотечного майна як безпосередньо, так і опосередковано, зокрема в даному випадку визнання виконавчого напису нотаріуса (про звернення стягнення на об`єкт нерухомості) таким, що не підлягає виконанню.

Змістом позовних вимог є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни від 13.10.2023 за №3837, яким вирішено звернути стягнення на земельну ділянку, площею 0,0370 га, що розташована за адресою Івано-Франківська область Надвірнянський район с. Поляниця участок Вишні, кадастровий номер : :22:002:2939 на підставі Договору іпотеки, посвідченого 15.03.2023 Довгалюком Б.В., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу. Відтак, розгляд даної справи територіально не належить до підсудності Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Разом з тим, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

За наведених обставин, заяву позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та заяву про забезпечення позову необхідно передати на розгляд до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області, оскільки на території такого знаходиться нерухоме майно, з приводу якого вчинений оскаржуваний виконавчий напис, що не позбавить позивача права доступу до правосуддя в розумінні сталої практики Європейського суду з прав людини та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З огляду на вищевикладене, позовна заява та заява про забезпечення позову не підсудні Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області та у порядку ч. 1 ст. 31 ЦПК України підлягають передачі до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області до територіальної юрисдикції якого належить їх розгляд.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ст. 32 ЦПК України).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 152, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Калинюк Роман Степанович до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та заяву про забезпечення позову передати на розгляд Яремчанському міському суду Івано-Франківської області.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи, з підстав зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання апеляційної скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Згідно з ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з 28.12.2023, як дня складення повного судового рішення.

Суддя Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.