ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

28 грудня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Барильської А.П.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Негольшова Сергія Миколайовича про відвід суддів у цивільній справі №201/11393/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною бездіяльністю суду, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2023 року по вищевказаній справі, розгляд якої призначено на 10 годину 30 хвилин 20 лютого 2023 року.

27 грудня 2023 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до суду надійшла заява про відвід суддів, а саме головуючого судді Барильської А.П., та суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.

В обґрунтування заявленого відводу заявник посилається на те, що здійснення інституційно залежними суддями Дніпровського апеляційного суду (що вчинив делікт проти позивача, є безпосереднім завдавачем моральної шкоди позивачеві, що має бути відшкодована державою Україна в рамках цивільної справи №201/11393/21), зокрема, й суддями Барильською А.П., Демченко Е.Л, Макаровим М.О. судових процедур щодо розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2023 року по справі №201/11393/21, не відповідає принципам незалежності та безсторонності судового розгляду справи, так як факт наявності їх службових відносин із одним із деліквентів (що вчинив проти позивача делікт, завдавши йому моральної шкоди), надає обґрунтовані підстави вважати існування їх прямої чи побічної заінтересованості у результаті розгляду справи №201/11393/21 саме не на користь позивача задля унеможливлення справедливого розгляду справи №201/11393/21, унеможливлення об`єктивного та повного встановлення ознак складу цивільного правопорушення, вчиненого Дніпровським апеляційним судом проти позивача під час судових процедур по цивільній справі №199/7017/20, з метою штучного виключення підстав цивільної відповідальності держави Україна на національному рівні за вчинений зазначеним судом делікт проти ОСОБА_1 .

Так, статтями 40 та 41 ЦПК України обумовлено порядок вирішення заявленого відводу і самовідводу та наслідки їх задоволення.

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу та заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Вирішуючи питання обґрунтованості поданої представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заяви про відвід суддів, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтями 36-39 ЦПК України передбачено підстави для відводу та самовідводу.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Статтею 6 цього Закону встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Як зазначено в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Наявність безсторонності, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду (рішення Європейського Суду з прав людини «Білуха проти України»).

Також ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу. Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані «справа Гаусшильдта» (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188).

Крім цього, сумніви мають бути застосовані на фактичних обставинах, а не на припущеннях про можливий розвиток подій.

Разом з тим, посилання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів при розгляді даної справи ґрунтуються на припущеннях.

Будь-яких інших посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто, вчинення суддями дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності при розгляді даної справи, заявником не зазначено.

Таким чином, враховуючи відсутність жодних, перелічених у ст.ст.36-37 ЦПК України, підстав для відведення суддів, а саме головуючого судді Барильської А.П. та суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О., встановлену заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суддю у будь-який спосіб, колегія суддів вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим, у зв`язку з чим, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, питання про відвід суддів підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 37, 39, 40, 381 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Визнати відвід, заявлений представником ОСОБА_1 адвокатом Негольшовим Сергієм Миколайовичем, суддям Барильській А.П., Демченко Е.Л, Макарову М.О., необґрунтованим.

Для вирішення питання про відвід передати справу №201/11393/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною бездіяльністю суду до канцелярії суду, для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров