Справа № 476/257/23
Провадження № 2/476/79/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.06.2023 року с.м.т. Єланець
Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Чернякової Н.В.
за участю секретаря Минаєвої Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Єланецької селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини
10.04.2023 року представник позивачки ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Єланецької селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат ОСОБА_3 . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді нежитлового приміщення з підвалом. Своєчасно у встановлений п.1 ч.1 ст.1270 ЦК України строк вона спадщину не прийняла з об`єктивних причин, а тому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.
Ухвалою від 25.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 06.06.2023 року витребувано від приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Волошина В.В. інформацію зі спадкового реєстру щодо наявності відкритих спадкових справ (заповітів) у відношенні спадкового майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі наявності відкритої спадкової справи після смерті ОСОБА_3 надати належним чином завірену її копію.
В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, до суду надали заяви про слухання справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити.
Представник відповідача Єланецької селищної ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату та час слухання справи. За заявою позивачки суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку загального позовного провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з викладеного, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті за відсутності належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи сторін та їх представників.
Дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку.
Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат позивачки ОСОБА_3 , який на час відкриття спадщини був зареєстрований та постійно проживав у будинку АДРЕСА_1 (а.с. 10, 16).
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 являється спадкоємцем за законом померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді нежитлового приміщення з підвалом за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яке посвідчено Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер 21605418 від 14.05.2014 року (а.с. 15).
Із матеріалів справи слідує, що позивачка не була зареєстрована та не проживала разом зі спадкодавцем на день смерті і пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись до суду з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.
У Спадковому реєстрі відсутні відомості щодо заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 63-66).
Так, за змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.
Судом встановлено, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини по поважній причині.
Так, позивачка, в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, посилалася на те, що після смерті рідного брата ОСОБА_3 , вважала, що її мати ОСОБА_4 як спадкоємиця за законом звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після цього вона звернулася до приватного нотаріуса з питання прийняття спадщини після смерті мами. Саме тоді вона дізналася, що її мати ОСОБА_4 не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у визначений законом термін.
Суд вважає, що наведені позивачкою причини пропуску строку для прийняття спадщини є об`єктивними причинами поважності пропуску строку для прийняття спадщини.
Також суд звертає увагу, що в ході судового розгляду не встановлено даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , які прийняли спадщину чи претендували б на неї, право позивачки на прийняття спадщини ніким не оспорюється, а тому відмова у позові фактично порушила б законне право позивачки на отримання спадкового майна, яке залишилось після смерті її брата ОСОБА_3 .
Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК.
Тому, з огляду на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, неможливість позивачки в інший спосіб захистити своє невизнане право, вимога позивачки про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265, 283, 284, 285 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Єланецької селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в три місяці, який рахувати з дня набрання рішенням законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте Єланецьким районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 05.06.2023 року.

Суддя Н.В. Чернякова