Справа № 462/2066/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Демидюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Львів, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: ОСОБА_2 , П`ята Львівська державна нотаріальна контора про скасування обтяжень спадкового нерухомого майна,

встановив:

24 березня 2023 року позивач звернувсь із вищезазначеним позовом, в якому просить скасувати арешт, накладений постановою Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 16.09.2013 в межах виконавчого провадження №38023196 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; виключити є Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження у вигляді арешту нерухомого майна. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що у провадженні П`ятої Львівської державної нотаріальної контори перебуває спадкова справа за наслідками відкриття спадщини після смерті його батька - ОСОБА_3 , 1928 року народження, спадкоємцями якого є: ОСОБА_1 , 1954 року народження, та ОСОБА_2 , 1956 року народження. До складу спадщини входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у якому зареєстровані та проживають спадкоємці. Завершення оформлення спадщини та видача спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за Законом є неможливим з огляду на те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно існує обтяження, а саме: реєстрація арешту нерухомого майна, здійснена на підставі постанови Залізничного ВДВС ЛМУЮ від 16.09.2013 у межах ВП № 38023196 (номер запису про обтяження: 11781895). Договір іпотеки №1096 від 07.04.2006, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тишківською Р.І., визнано недійсним у судовому порядку рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 09.11.2011 по справі №2-258/2011, яке набрало законної сили 25.12.2015. Виконавче провадження №38023196 щодо виконання виконавчого напису нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Вишинської О.М. №3218 від 05.09.2006 завершено 27.06.2014, а виконавчий документ повернуто стягувачу. Крім того, вищевказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає до виконання рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20.02.2017 по справі №462/52/17, яке набрало законної сили 14.03.2017. Вважає, що оскільки законні підстави для існування будь-яких обтяжень спадкового нерухомого майна станом на момент звернення з позовом відсутні, то такі перешкоджають позивачу у реалізації права на спадкування у визначеному Законом порядку. Відтак, єдиним способом відновлення порушених прав є звернення до суду із даним позовом. Просить таку задовольнити.

28 березня 2023 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Витребувано у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), належним чином засвідчену копію виконавчого провадження № 38023196. Визначено відповідачам п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заву з моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

10 квітня 2023 року представник відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подав на адресу суду заяву про закриття провадження у справі, покликаючись на те, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Так, відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи. Якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається у порядку, передбаченому розділом 7 ЦПК України. Відтак, вважає, що зазначена цивільна справа не підлягає до розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки позивач мав би звертатися не з позовом про скасування обтяжень нерухомого майна, а з оскарженням дій державного виконавця. За наведеного, просив заяву задовольнити та закрити провадження у справі.

26 травня 2023 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання задоволено клопотання представника позивача та залучено третю особу у справі Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (ЄДРПОУ 0039019) до участі у розгляді даної справи в якості співвідповідача.

26 травня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, однак представник позивача подав на адресу суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі.

Відповідачі та треті особи у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, причини неявки не повідомили, третя особа ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи без її участі, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їхній відсутності.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України «Про виконавче провадження» , виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. В иконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності.

Стаття 59 зазначеного Закону передбачає право особи, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5, - позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Тому суд прийшов до висновку, що позивач має право на звернення з вимогою про скасування обтяжень спадкового майна в порядку позовного провадження, оскільки такий спосіб захисту порушеного права визначений цивільним законодавством.

Судом встановлено, що 05.09.2006 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О.М. видано виконавчий напис №3218, яким звернуто стягнення на будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого 19.12.1958 П`ятою Львівською держнотконторою за реєстровим №9137, Акту про закінчення будівництва, введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння та зареєстровані 17.11.2003 ЛОДКБТІ та ЕО за реєстраційним №3479614. Зазначений будинок, переданий ним в іпотеку Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», як майновим поручителем за Іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тишківською Р.І. 07.04.2006, за реєстровим №1096, у забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_4 за Договором кредиту №600/07-048 від 07.04.2006 (а.с.35).

09.06.2011 Залізничним районного суду м. Львова винесено рішення у цивільній справі №2-258/2011, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсоцбанк», треті особи: ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , визнано недійсним іпотечний договір від 07.04.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тишківською Р.І. під реєстровим № 1096 (а.с.11-16).

21.05.2013 старшим державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Пазиняк Г.Я. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №38023196 з виконання виконавчого напису №3218 від 05.09.2006 (а.с.36).

16.09.2013 старшим державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Пазиняк Г.Я. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 (а.с.37).

25.12.2015 Апеляційним судом Львівської області прийнято ухвалу у цій же справі, якою відмовлено ПАТ «Укрсоцбанк» в задоволенні апеляційної скарги на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 09.06.2011, а оскаржуване рішення суду першої інстанції було залишено без змін. При цьому Апеляційним судом Львівської області було задоволено клопотання скаржника - ПАТ «Укрсоцбанк» та накладено арешт на майно, що було предметом застави (іпотеки) - житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 17-20).

13.04.2016 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ прийняв рішення, яким відхилив касаційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 09.06.2011 та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 25.12.2015, залишивши оскаржувані рішення судів без змін. Також судом касаційної інстанції було прийнято рішення про задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 25.12.2015 та скасовано накладення арешту на майно, що було предметом застави (іпотеки) (а.с.21-26).

06.09.2016 Верховний Суд України прийняв ухвалу, якою відмовив ПАТ «Укрсоцбанк» у допуску до провадження заяви про перегляд рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13.04.2016, ухвали Апеляційного суду Львівської області від 25.12.2015 та рішення Залізничним районним судом м. Львова від 09.06.2011 (а.с.27-30).

20.02.2017 рішенням Залізничного районного суду м. Львова у цивільній справі №462/52/17 виконавчий напис приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Вишинської О.М. за реєстровим № 3218 від 05.09.2006 року визнано таким, що не підлягає виконанню.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.38).

07.07.2015 П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , номер у Спадковому реєстрі 57657498 (а.с.40).

Відповідно до листа П`ятої Львівської державної нотаріальної контори від 23.12.2016, спадкоємцями померлого є його діти: ОСОБА_1 , 1954 року народження, (позивач) та ОСОБА_2 , 1956 року народження (третя особа) (а.с.41,44).

Окрім цього, з відповіді Залізничного відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 20.09.2022 вбачається, що згідно відомостей АСВП у Залізничному ВДВС м. Львова Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не перебувають виконавчі провадження, де боржниками є ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) та/або ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ). Разом з тим, згідно даних Державного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна на житловий будинок по АДРЕСА_1 в межах ВП № 38023196 накладено арешт, а саме виконавче провадження передано на виконання до ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області. Тобто, накладений державним виконавцем арешт на спадкове майно 16.09.2013 року є досі чинним (а.с.52).

Згідно п.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статей 386 та 391 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом частини 1 ст. 396 Цивільного кодексу України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Стаття 129/1 Конституції України декларує обов`язок держави забезпечити виконання судового рішення у визначеному законом порядку, покладаючи контроль за його виконанням на суд. Гарантуючи захист права власності законодавство України надає право власнику або законному володільцю нерухомого майна вимагати усунення будь-яких порушень його права. Безпідставне обтяження спадкового нерухомого майна у даному випаду створює перешкоди позивачу в оформленні права на спадщину, а відтак унеможливлює набуття та реєстрацію права власності на належне йому нерухоме майно. Перебування під арештом такого майна та/або будь-якими іншими заборонами або обтяженнями, за відсутності у виконавчій службі виконавчого документу, на підставі якого здійснені такі заборони та/або обтяження у визначеному Законом порядку, порушує права та законні інтереси позивача, які підлягають до захисту в судовому порядку.

Як вбачається зі статті 1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.02.2021 та від 14.10.2022, на будинок АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , накладено арешт, номер запису про обтяження 11781895 (а.с.47-50, 59-62).

Позивач звертався до Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області із письмовою заявою про скасування обтяжень нерухомого майна - житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надав письмову інформацію про те, що згідно даних АСВП у їхньому відділі дійсно перебувало на виконанні виконавче провадження ВП № 38023196 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса ЛМНО - Вишинської О.М. за реєстровим №3218 від 05.09.2006 року, однак по ньому 27.06.2014 року державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу з підстав, передбачених п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинної на момент вчинення виконавчих дій). Матеріали виконавчого провадження були знищені за терміном зберігання. Тому вважає, що у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з нерухомого майна.

Таким чином, судом встановлено, що у зв`язку із наявністю не знятого арешту, порушуються права позивача на спадкування після смерті батька, відповідачі порушили права та законні інтереси боржника у виконавчому провадженні, а відтак і позивача, як його спадкоємця, оскільки не скасували арешт та заборону відчуження нерухомого майна після прийняття відповідних рішень судів та набрання ними законної сили за результатами закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документу стягувачу, тоді як у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу без виконання, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника, а також скасування усіх заборон на його відчуження. З огляду на те, що відомості про припинення обтяжень та арештів, накладених на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то орган, який їх вніс до Державного реєстру, зобов`язаний був вчинити дії по звільненню майна від таких обтяжень.

За наведеного вище, враховуючи, що зняття вказаного арешту з будинку АДРЕСА_1 , яка обтяжена на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.02.2013, винесеної старшим державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ Пазиняк Г.Я. у межах виконавчого провадження №38023196, де власником зазначено ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 317, 319, 321, 391, 1216-1218, 1223 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 81, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою старшого державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ Пазиняк Г.Я. від 16 вересня 2013 року у межах виконавчого провадження №38023196 на житловий будинок АДРЕСА_1 та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження № 11781895.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.07.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ЄДРПОУ: 0039019, знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ковпака, 29.

Відповідач: Залізничний відділ державної виконавчої служби м.Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), , знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Городоцька, 299.

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), , знаходиться за адресою: м.Львів, пл.Шашкевича, 1.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: П`ята Львівська державна нотаріальна контора, , знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Генерала Чупринки, 69.

Суддя: