УХВАЛА

26 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 522/17464/18

провадження № 61-17533ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Адабаш Світланою Аксентіївною, на постанову Одеського апеляційного суду від 27 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та усунення перешкод у користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який було уточнено, до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та усунення перешкод у користуванні власністю.

Просив: визнати право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на: квартиру АДРЕСА_1 (далі - квартира № 44 ); машиномісце № НОМЕР_1 загальною площею 16,8 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 (далі - машиномісце № НОМЕР_1 ); нежитлове приміщення № 11/V , загальною площею 12,8 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 (далі - нежитлове приміщення № 11/V ); речі домашнього вжитку: спальний гарнітур виробництва Румунії, вартістю 120 000,00 грн; диван для вітальні виробництва Італії, вартістю 150 000,00 грн; меблі для передпокою, вартістю 70 000,00 грн; пральна машина-автомат «Bosch», вартістю 30 000,00 грн; телевізор «Samsung», вартістю 20 000,00 грн; штори та фіранки, вартістю 160 000,00 грн; телевізори «Sony» (2 штуки), вартістю 60 000,00 грн; кондиціонери «Mitsubishi» (2 штуки), вартістю 60 000,00 грн; кавоварку «DelonghiPrima» вартістю 30 000,00 грн; кухонний гарнітур із вбудованою технікою (холодильник, посудомийна машина, мікрохвильова піч, варильна панель, духова шафа) виробництва Італії, вартістю 600 000,00 грн; дитячий гарнітур виробництва Іспанії, вартістю 100 000,00 грн.

Визнати автомобіль легковий BMW, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , особистою власністю ОСОБА_2 .

Поділити спільне сумісне майно подружжя, а саме: визнати за ОСОБА_1 право власності на: 1/2 частини квартири № 44 , 1/2 частини машиномісця НОМЕР_1, 1/2 частини нежитлового приміщення № 11/V .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на: 1/2 частини квартири № 44 , 1/2 частини машиномісця НОМЕР_1, 1/2 частини нежитлового приміщення № 11/V.

Виділити у власність ОСОБА_1 речі домашнього вжитку, які знаходяться в квартирі № 44 , загальною вартістю 700 000,00 грн, а саме: спальний гарнітур виробництва Румунії, вартістю 120 000,00 грн; диван для вітальні виробництва Італії, вартістю 150 000,00 грн; меблі для передпокою, вартістю 70 000,00 грн; пральна машина-автомат «Bosch», вартістю 30 000,00 грн; телевізор «Samsung», вартістю 20 000,00 грн; штори та фіранки, вартістю 160 000,00 грн; телевізори «Sony» (2 штуки), вартістю 60 000,00 грн; кондиціонери «Mitsubishi» (2 штуки), вартістю 60 000,00 грн; кавоварка «DelonghiPrima», вартістю 30 000,00 грн.

Виділити у власність ОСОБА_2 речі домашнього вжитку, які знаходяться в квартирі № 44 загальною вартістю 700 000,00 грн, а саме: кухонний гарнітур із вбудованою технікою (холодильник, посудомийна машина, мікрохвильова піч, варильна панель, духова шафа) виробництва Італії, вартістю 600 000,00 грн; дитячий гарнітур виробництва Іспанії, вартістю 100 000,00 грн.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою № 44, машиномісцем НОМЕР_1 , нежитловим приміщенням № 11/V , а також речами домашнього вжитку, які знаходяться в квартирі № 44 , загальною вартістю 700 000,00 грн, а саме: спальним гарнітуром виробництва Румунії, вартістю 120 000,00 грн; диваном для вітальні виробництва Італії, вартістю 150 000,00 грн; меблями для передпокою, вартістю 70 000,00 грн; пральною машиною-автоматом «Bosch», вартістю 30 000,00 грн; телевізором «Samsung», вартістю 20 000,00 грн; шторами та фіранками, вартістю 160 000,00 грн; телевізорами «Sony» (2 штуки), вартістю 60 000,00 грн; кондиціонерами «Mitsubishi» (2 штуки), вартістю 60 000,00 грн; кавоваркою «DelonghiPrima», вартістю 30 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2022 року позов задоволено частково. Визнано право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на: квартиру № 44 ; машиномісце №; нежитлове приміщення № 11/V; спальний гарнітур виробництва Румунії; диван для вітальні виробництва Італії; меблі для передпокою; пральну машину-автомат «Bosch»; телевізор «Samsung»; штори та фіранки; телевізори «Sony» (2 штуки); кондиціонери «Mitsubishi» (2 штуки); кавоварку «DelonghiPrima»; кухонний гарнітур із вбудованою технікою (холодильник, посудомийна машина, мікрохвильова піч, варильна панель, духова шафа) виробництва Італії; дитячий гарнітур виробництва Іспанії.

Поділено спільне сумісне майно подружжя, а саме визнано за ОСОБА_1 право власності на: 1/2 частини квартири № 44 ; 1/2 частини машиномісця НОМЕР_1; 1/2 частини нежитлового приміщення № 11/V; визнано за ОСОБА_2 право власності на: 1/2 частини квартири № 44 ; 1/2 частини машиномісця НОМЕР_1; 1/2 частини нежитлового приміщення № 11/V.

Виділено у власність ОСОБА_1 речі домашнього вжитку, які знаходяться в квартирі № 44 : диван для вітальні виробництва Італії; меблі для передпокою; телевізор «Samsung»; пральну машину-автомат «Bosch»; штори та фіранки; телевізор «Sony» (1 штука); кондиціонер «Mitsubishi» (1 штука); кавоварку «DelonghiPrima».

Виділено у власність ОСОБА_2 речі домашнього вжитку, які знаходяться в квартирі № 44 : спальний гарнітур виробництва Румунії; телевізор «Sony» (1 штука); кондиціонер «Mitsubishi» (1 штука); кухонний гарнітур із вбудованою технікою (холодильник, посудомийна машина, мікрохвильова піч, варильна панель, духова шафа), виробництва Італії; дитячий гарнітур виробництва Іспанії.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою № 44 ; машиномісцем НОМЕР_1; нежитловим приміщенням № 11/V та виділеними йому у власність речами домашнього вжитку: диваном для вітальні виробництва Італії; меблями для передпокою; телевізором «Samsung»; пральною машиною-автомат «Bosch»; шторами та фіранками; телевізором «Sony» (1 штука); кондиціонером «Mitsubishi» (1 штука) та кавоваркою «DelonghiPrima».

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнено із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 347,80 грн витрат зі сплати судового збору.

Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 липня 2022 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнено із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 60 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Одеського апеляційного суду від 27 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 травня 2022 року скасовано в частині: визнання права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на квартиру № 44 , машиномісце № НОМЕР_1 і нежитлове приміщення № 11/V; поділу спільного сумісного майна подружжя, а саме, визнання за ОСОБА_1 право власності на: 1/2 частини квартири № 44 , 1/2 частини машиномісця № НОМЕР_1 і 1/2 частини нежитлового приміщення № 11/V; визнання за ОСОБА_2 право власності на: 1/2 частини квартири № 44 ; 1/2 частини машиномісця НОМЕР_1 і 1/2 частини нежитлового приміщення № 11/V; зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою № 44, машиномісцем НОМЕР_1 , нежитловим приміщенням № 11/V та виділеними йому у власність речами домашнього вжитку: диваном для вітальні виробництва Італії, меблями для передпокою, телевізором «Samsung», пральною машиною-автомат «Bosch», шторами та фіранками, телевізором «Sony» (1 штука), кондиціонером «Mitsubishi» (1 штука) та кавоваркою «DelonghiPrima».

У цій частині ухвалено нове рішення про відмову в позові. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 000,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Постановою Одеського апеляційного суду від 27 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 липня 2022 року змінено. Стягнено із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині додаткове рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У грудні 2023 року ОСОБА_1 через адвоката Адабаш С. А. через Електронний суд направив до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 27 червня 2023 року.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Одеський апеляційний суд ухвалив постанову 27 червня 2023 року, повний текст постанови складений 06 липня 2023 року, останній день строку на касаційне оскарження припадав на 07 серпня 2023 року, з касаційною скаргою заявник звернувся 09 грудня 2023 року, направивши її через Електронний суд.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваного судового рішення він не отримував, а з повним текстом оскаржуваної постанови ознайомилася лише 09 листопада 2023 року за заявою його адвоката Адабаш С. А. від 09 жовтня 2023 року про видачу копій судових рішень. Доказів, які вказують на недотримання судом апеляційної інстанції частини п`ятої статті 272 ЦПК України, заявник не надав.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Доказів, які вказують на недотримання судом апеляційної інстанції частини п`ятої статті 272 ЦПК України заявник не надав.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, заявник не надав доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Позов ОСОБА_1 містить вимогу немайнового характеру про усунення перешкод у користуванні майном та вимогу майнового характеру щодо поділу спільного майна подружжя.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру визначається зазначенням ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згіднот з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення позивача до суду) встановлено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1 762,00 грн.

Позивач оцінив вартість речей домашнього вжитку, які є предметом позову, у 1 400 000,00 грн. Водночас судові рішення у справі не містять відомостей про вартість квартири № 44 , машиномісця № НОМЕР_1 , нежитлового приміщення № 11/V та автомобіля легкового BMW, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , тому заявник має зазначити їхню вартість та відповідно сплатити судовий збір за результатами розгляду позову майнового характеру (виходячи з 1 відсотка ціни позову, - вартості всього спірного майна, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати) та немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, та коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (у разі подання касаційної скарги в електронній формі).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Згідно з частинами шостою, сьомою статті 43 ЦПК України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Відповідно до пункту 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Касаційна скарга сформована в системі «Електронний суд», проте заявник не надав доказів надсилання учасникам справи копії цієї касаційної скарги через систему «Електронний Суд» або листом з описом вкладення.

Враховуючи наведене, заявнику необхідно надати докази вартості майна, сплатити судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір», надати докази надсилання учасникам справи копії касаційної скарги та надати докази, що підтверджують недотримання судом апеляційної інстанції частини п`ятої статті 272 ЦПК України щодо надсилання копії постанови від 27 червня 2023 року.

Відповідно до частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Адабаш Світланою Аксентіївною, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 25 січня 2024 року, але який не може перевищувати двадцяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник