441/1641/23 2/441/568/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27.12.2023 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Перетятько О.В.,

за участі секретаря Сороки М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської області справу за позовною заявовою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Струс Наталії Ярославівни до Городоцької міської ради Львівської області про визнання права власності на житловий будинок як на майно колгоспного двору

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Струс Наталія Ярославівна звернулась з позовною заявою до Городоцької міської ради Львівської області, про визнання ним права власності на житлового будинок АДРЕСА_1 , як на майно «колгоспного двору», покликаючись на те, що після смерті батька ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зокрема, на житловий будинок АДРЕСА_1 . Проте нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що вищевказаний житловий будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір», тому спадщина на вказане майно не може бути відкрита.

Оскільки, позивач є останнім членом колгоспного двору, не втратив частки у ньому, чинне законодавство не передбачає реєстрацію права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи, та вказане майно не є об`єктом спадкових прав, виникла потреба у визнанні права власності за позивачем.

У відкрите судове засідання позивач не з`явилась, Представник ОСОБА_3 09.10.2023 року подала письмову заяву, у якій позов підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності та відсутності ОСОБА_1 (а.с.25)

Представник відповідача Городоцької міської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився. 20.09.2023 року подав відзив, яким не заперечив щодо задоволення позовних вимог . Розгляд справи просить проводити за його відсутності.(а.с. 26-27)

Згідно з ч. 2 ст. 247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, заяви позивача та представника відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 21.03.1989р, копій з погосподарських книг за 1986-1990 р.р., технічного паспорту, довідки, виданої Городоцькою міською радою від 05.07.2023 року, довідки Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації убачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав до суспільної групи «колгоспний двір», його головою був ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 24.02.1998 р. (а.с. 5), членами двору була ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 01.04.2011 року (а.с. 6), останнім членом колгоспного двору був: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач у справі.

За загальним правилом, працездатний член колгоспного двору втрачав право на частку у майні двору у тому випадку, якщо він не менш, ніж три роки поспіль не брав участі своєю працею і засобами у веденні загального господарства двору.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 р. (в редакції, що діяла до 1991 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до вимог ст.ст. 120, 123, 563 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а у разі смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривалася до смерті останнього члена колгоспного двору, а майно залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів не залишається, до майна двору застосовуються правила розділу «Спадкове право» ЦК України в редакції 1963року.

Оскільки ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 24.02.1998 р., то спадщина в майні двору не відкривалась, члени колгоспного двору на тих же підставах продовжували володіти і користуватись цим майном.

Після смерті ОСОБА_2 , його син ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в тому числі, на спірний житловий будинок, однак 10.07.2023 року отримав відмову, у зв`язку із тим, що такий належить до суспільної групи «колгоспний двір», останні члени якого живі, та не втратили частку у ньому, з огляду на що спадщина на вказане майно не може бути відкрита (а.с. 10).

Як встановлено в ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, голова якого помер, ОСОБА_1 є останнім членом колгоспного двору і не втратив частку в майні цього двору, інших зареєстрованих осіб немає, інший спосіб реєстрації права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи чинним законодавством не передбачено, відтак слід визнати за ОСОБА_1 право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, в майні «колгоспного двору» у цілому.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються.

Як убачається з довідки до Акту огляду МСЕУ №843459, долученої до матеріалів справи ( а.с.3), ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 1-ї групи, отже такий є звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 211, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІПН НОМЕР_3 ), проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , як на майно «колгоспного двору».

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Перетятько О.В.