Ухвала

05 липня 2023 року

м. Київ

справа № 185/8633/22

провадження № 61-9790ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», у якому просив суд стягнути з відповідача на його користь на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання, у розмірі 234 000, 00 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 14 грудня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 травня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ«ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 120 000 грн з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. В іншій частині - відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

29 червня 2023 року ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» через засоби поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 травня 2023 року, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що строк був пропущений з поважних причин, а саме через неотримання постанови апеляційного суду.

Слід зазначити, що у відповідності до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Дніпровського апеляційного суду від 25 травня

2023 року оприлюднена 30 травня 2023 року.

Оскільки причина пропуску процесуального строку є поважною, строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України підлягає поновленню.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята

статті 19 ЦПК України).

Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується.

Ціна позову у цій справі становить 234 000, 00 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму

для працездатних осіб (2 684, 00 грн х 100 = 268 400, 00 грн).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

У касаційній скарзі ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» зазначає, що касаційна скарга стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника. Вказує, що судова практика у справах щодо стягнення відшкодування моральної шкоди, заподіяної працівнику внаслідок втрати ним працездатності у зв'язку із професійним захворюванням або нещасним випадком на виробництві, значно різниться. Суперечлива судова практика, на думку заявника, призводить до ситуації правової невизначеності в питанні встановлення розміру моральної шкоди під час розгляду аналогічних справ. Звертає увагу заявник, що подання позовів про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок втрати працездатності, має непоодинокий характер. Безпідставне завищення грошової компенсації моральної шкоди негативно впливатиме на фінансовий стан підприємства, фонд оплати праці працівників та рівень сплати податків.

Верховний Суд, взявши до уваги ціну й предмет позову, складність справи, оспорену заявником суму, встановлені судами обставини, зокрема ступінь втрати працівником працездатності (60 %), а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у цій малозначній справі.

Незгода заявника з підставами і розміром відшкодування моральної шкоди, які визначаються з урахуванням конкретних обставин справи та наданих сторонами доказів у їх сукупності, не свідчить профундаментальне значення вирішених у цій справі питань для формування єдиної правозастосовчої практики, а також про наявність значного суспільного інтересу у цій справі.

Незгода ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з оскаржуваними судовими рішеннями не свідчить про те, що справа має виняткове значення для товариства.

Вказані вище висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у справах № 185/8520/21, № 185/8498/21, № 194/1657/21,№ 185/680/22, № 185/4699/22, № 185/7812/22, № 185/8794/22, № 185/9781/22, № 557/235/22.

Отже, випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у цій справі Верховним Судом не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» подало касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про поновлення строку на касаційну оскарження задовольнити.

Поновити приватному акціонерному товариству «ДТЕК Павлоградвугілля» строк на касаційне оскарження рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2022 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 25 травня 2023 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 травня

2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович