Єдиний унікальний номер 725/4032/23
Номер провадження 2/725/484/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2023 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Демчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в інтересах якої діє адвокат Веселий Володимир Сергійович (вул.Українська,2, офіс№1 м.Чернівці) до територіальної громади м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради (площа Центральна,1 м.Чернівці), третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року позивачка звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом.

Посилалась на те, що їй, її матері ОСОБА_3 та дочці ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належало 50/100 житлового будинку по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати ОСОБА_3 померла.

Вона, як спадкоємиця першої черги після смерті матері, звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Зеленської М.В. із заявою про прийняття спадщини.

Однак нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки частка спадкодавця у житловому будинку по АДРЕСА_1 не визначена.

За таких обставин, просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 право власності на 1/3 частки від 50/100 житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Розгляд справи відбувався у відсутність сторін, які для розгляду справи не з`явилися.

27.06.2023 через канцелярію суду від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Веселого В.В. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Від представника відповідача Чернівецької міської територіальної громади в особі Чернівецької міської ради- Осовської М. також надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Просила ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

На електронну пошту суду (27.06.2023) від третьої особи ОСОБА_4 надійшла заява, у якій вона не заперечувала щодо задоволення позову. Розгляд справи просила провести у її відсутність.

Оскільки в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві власності належить 50/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 53,9кв.м., у тому числі житловою 34,8кв.м. (а.с.7, 21-27,29-31).

Позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9, 11-12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла (а.с.8).

ОСОБА_1 , як спадкоємиця першої черги після смерті матері, у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Заленської М.В. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Разом з тим, постановою нотаріуса від 11.04.2023 відмовлено позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку 50/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , оскільки частка спадкодавця не визначена (а.с.35).

Частиною 1 ст.355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч.1 ст.368 ЦК України).

Статтею 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст.372 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, виходячи із принципу рівності часток кожного зі співвласників спільного сумісного майна, суд вважає, що частка кожного із них складає по 1/3 50/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Жодних доказів, які б слугували підставою для збільшення чи зменшення розміру часток когось зі співвласників судом не здобуто.

Більше того, співвласниця ОСОБА_5 не заперечувала, що частки у спільній сумісній власності (50/100 частин будинку АДРЕСА_1 ) є рівними (а.с.13).

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч.3 ст.372 ЦК України).

Враховуючи наведені вище вимоги закону, право спільної сумісної власності на вказане нерухоме майно слід припинити.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до роз?яснень, викладених у пункті 12постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Частиною 1 ст.25 ЦК України передбачено, що здатність мати цивільні права та обов?язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

Таким чином, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності. В даному випадку, позивач не позбавлений права на захист своїх порушених прав шляхом подання позову про визнання права власності у порядку спадкування на належну спадкодавцю частку у праві спільної власності на майно.

Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у своїх постановах від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), від 16.06.2021 у справі №570/997/19 (провадження №61-16257СВ20), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема довідки приватного нотаріуса Заленської М.В. від 05.05.2023, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_3 (а.с.14).

Крім того, судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_3 з нею були зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які фактично вступили у користування спадковим майном (а.с.49).

Разом з тим, ОСОБА_2 не претендує на спадкове майно, про що свідчить її заява, де вона не заперечує щодо задоволення позову.

Таким чином, враховуючи усталену судову практику, а також усі обставини справи з посиланням на докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , у зв`язку із чим, її позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.16,316,317,319,392,1223,1234,1236,1269,1270 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )право власності на спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на 1/3 частки від 50/100 частин житлового будинку, загальною площею 53,9кв.м., в тому числі житловою 34,8кв.м. по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич