ПОСТАНОВА

Іменем України

21 червня 2023 року м. Кропивницький

справа № 389/2187/22

провадження № 22-ц/4809/676/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Дмитрівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2023 року у складі головуючого судді Берднікової Г.В.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

28.09.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, в якому просила визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний дядько ОСОБА_3 .

Згідно відповідей на запити стало відомо, що ОСОБА_3 помер в умовах стаціонару ІНФОРМАЦІЯ_1 у КЗ «Обласна туберкульозна лікарня», проте розтин тіла був проведений в патологоанатомічному відділенні Кіровоградської обласної лікарні, де було в грудні 2021 року отримано лікарське свідоцтво про смерть останнього. Державна реєстрація смерті дядька не проводилась, в зв`язку із чим її представник звернувся до ВДРАЦС із заявою про проведення державної реєстрації смерті. Лише 28 липня 2022 року Фортечним ВДРАЦС у місті Кропивницькому було вперше зареєстровано смерть ОСОБА_3 .

Позивач не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк після смерті дядька у зв`язку з тим, що тривалий час вона розшукувала останнього.

ОСОБА_1 вважає, що строк для прийняття спадщини після смерті дядька пропущено з поважних причин, які не залежали від неї, тому просила задовольнити позов.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні позову.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, щопозивачем не надано допустимих та належних доказів на підтвердження родинних стосунків між нею та ОСОБА_3 , а саме те, що вони доводяться один одному племінницею та дядьком. Інформація надана відділом ДРАЦС у Кіровоградській області не містить відомостей про родинний зв`язок ОСОБА_1 з ОСОБА_3 .

За висновком суду позивачем не доведено, що у неї існували перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, які створили їй об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини, тому відсутні підстави для поновлення строку для прийняття спадщини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Позивач подала апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Вказує, що об`єктивними, істотними труднощами, які свідчать про поважність пропуску строку для прийняття спадщини, разом з тим, що позивач не знала про смерть спадкодавця, є й те, що факт смерті ОСОБА_3 не був зареєстрований в передбаченому законодавством порядку в органах ДРАЦС, що значно ускладнило пошук місцезнаходження родича. Вказане підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Зазначає, що 28 липня 2022 року Фортечним відділом ДРАЦС у місті Кропивницькому було вперше внесено актовий запис №1 про смерть ОСОБА_3 , та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 2).

Тобто, позивач з об`єктивних причин, які не залежали від неї (а саме не повідомлення співмешканкою ОСОБА_3 про його смерть, відсутність актового запису про смерть в державному реєстрі актів цивільного стану), навіть не мала уявлення про те, де саме знаходиться дядько, живий він чи ні.

Суд першої інстанції не врахував той факт, що не було офіційних даних про смерть особи, які надаються органами ДРАЦС, що заважало достовірно дізнатися про смерть останнього, проте це мало вирішальне значення для прийняття спадщини.

Причина з якої позивач не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини була неможливість надати нотаріусу документи, які б підтвердили факт смерті ОСОБА_3 та наявність підстав для відкриття спадщини.

Не погоджується із висновками суду про не надання позивачем належних доказів на підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем звертаю увагу на таке.

Зазначає, що державним нотаріусом Другої Знам`янської ДНК було відмовлено позивачу у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та не заведено спадкову справу з посиланням на те, що був пропущений шестимісячний строк. Запропоновано звернутися для вирішення цього питання до суду. Будь-яких інших підстав для відмови у прийнятті заяви (зокрема відсутність необхідних документів для встановлення родинних відносин) державний нотаріус не зазначав.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу Дмитрівська сільська рада просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, розглянути справу за відсутності її представника.

Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача адвоката Коробєйнікова А. В., який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Відповідно до копії повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с.7).

Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №67 від 17.03.2011, виданого Кіровоградською обласною лікарнею, ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Івано-Благодатне, Кропивницького району, Кіровоградської області, помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8-9).

Згідно копії довідки №926 від 158.08.2022, виданої виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, ОСОБА_3 на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав один за адресою: село Макариха, Знам`янського району, Кіровоградської області з 1996 року. Заповіт від імені останнього в Дмитрівській сільській раді Знам`янського району Кіровоградської області не посвідчувався (а.с.10).

Відповідно до копії листа №3280 від 09.12.2021, наданого КНП «Кіровоградський обласний фтизіопульмонологічний медичний центр Кіровоградської обласної ради», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні у КЗ «Обласна туберкульозна лікарня» в період з 25 січня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 Помер в умовах стаціонару ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Згідно відповіді нотаріуса Другої Знам`янської державної нотаріальної контори Південно-Східного МУЮ (м. Дніпро), ОСОБА_1 вважається такою, що не прийняла спадщину, оскільки в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву не подала, інші спадкоємці згоди на подання нею заяви про прийняття спадщини не давали, разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала. Нотаріусом запропоновано звернутись до суду для вирішення питання стосовно додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 (а.с.13).

Відповідно до довідки завідувача Другої Знам`янської державної нотаріальної контори від 12 жовтня 2022 року та інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась (а.с.23-24).

Згідно листа від 02.02.2022 №575-05.3-14 ВДРАЦС у Кіровоградській області відомості щодо родинних зв`язків Реєстр не формує. За результатами перевірки по наявним актовим записам та за відомостями Реєстру виявлені актові записи, а саме: - про державну реєстрацію народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений 11.06.1957 Горлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Горлівському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Батьком якого вказаний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , матір`ю - ОСОБА_6 , 1937 рік; - про державну реєстрацію народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , складений 20.09.1962 Слов`янським ВДРАЦС у Краматорському районі Донецької області. Батьком якого вказаний ОСОБА_5 , 1927 р. н., матір`ю ОСОБА_6 , якій виповнилося 25 років; - про державну реєстрацію народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , складений 21.03.1985 виконком Рубцівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області. Батьком якої вказаний ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.40-41).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що кореспондується з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Так, Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, до переліку поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини можна віднести: тривалу хворобу спадкоємця; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємця та місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємця на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємця про наявність заповіту тощо.

У постановах від 11 листопада 2020 року по справі № 750/262/20, від 13 грудня 2018 року по справі № 459/295/16-ц та від 11 липня 2018 року по справі № 381/4482/16-ц ВС вказав, що за відсутності у спадкоємця перешкод для подання заяви, якщо він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. До відповідного висновку приходив і Верховний Суд України у постановах від 04 листопада 2015 року по справі № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85цс12.

Таким чином, незнання про смерть спадкодавця, як причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки сама по собі ця обставина без встановлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність причин пропуску зазначеного строку.

Факт існування у ОСОБА_1 об`єктивних перешкод для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , та існування непереборних, істотних труднощів для прийняття спадщини у встановлений законом строк не встановлені судом та не доведені позивачем належними і допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають, зводяться до переоцінки доказів у справі, що знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині оскарженого судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Питання щодо доведеності родинних відносин між позивачем та спадкодавцем ОСОБА_3 не є спірним, тому не потребує вирішення у межах цього судового провадження.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник