ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 683/2431/21

Провадження № 22-ц/4820/1222/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Чебан О.М.

за участю: представника апелянта адвоката Смішної І.В., відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «МІРОНЕКС» на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2023 року про закриття провадження у справі (суддя Завадська О.П.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МІРОНЕКС» до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про скасування державної реєстрації речових прав на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

У серпні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «МІРОНЕКС» (далі ТОВ «МІРОНЕКС») звернулося до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області), ОСОБА_1 , виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про скасування державної реєстрації речових прав на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що рішенням Старокостянтинівської міської ради №15 п.18/28/VII від 04 травня 2018 року зі змінами, внесеними рішенням №11п.1/30/VII від 05 вересня 2018 року, на підставі заяви ОСОБА_2 від 04 жовтня 2018 року останньому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення із земель житлової та громадської забудови, що не надані у користування (запасу), розташованої по АДРЕСА_1 , земельної ділянки для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови з подальшим наданням її у власність (користування). На підставі вказаного рішення на замовлення ОСОБА_2 ТОВ «Хмельницький центр землеустрою та кадастру» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови за вказаною вище адресою ОСОБА_2 . За цим проектом в межах існуючої забудови була сформована нова земельна ділянка, якій після погодження проекту присвоєно кадастровий номер :04:002:0126, яка була зареєстрована у Державному земельному кадастрі 29 січня 2019 року.

Відповідно до п. 1 рішення Старокостянтинівської міської ради №6п./1/33/VII від 22 лютого 2019 року затверджено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки площею 200 кв. м для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. На підставі вказаного рішення у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 25 березня 2019 року зареєстроване право комунальної власності територіальної громади м. Старокостянтинова, від імені якого діє Старокостянтинівська міська рада.

П.2 вказаного рішення зазначену земельну ділянку надано на умовах оренди ОСОБА_2 , який 25 березня 2019 року зареєстрував похідне речове право право оренди у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно п. 3 укладеного на підставі вказаного рішення договору оренди землі від 22 лютого 2019 року на земельній ділянці розташований об`єкт нерухомого майна. Право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 28 листопада 2017 року.

У відповідності до п. 3 рішення Старокостянтинівської міської ради №54п.3/5/VIII від 28 травня 2021 року визнано таким, що втратило чинність рішення міської ради від 22 лютого 2019 року №6п./1/33/VII «Про надання земельної ділянки в оренду фізичній особі». Внаслідок прийняття вказаного рішення проект землеустрою, за яким сформована спірна земельна ділянка, є незатвердженим, відповідно, вказана земельна ділянка припинила своє існування як об`єкт цивільних прав і її передача у користування фізичної особи ОСОБА_2 є нечинною. Однак, рішення Старокостянтинівської міської ради виконано не у повному обсязі не проведено реєстрацію припинення права власності Старокостянтинівської міської ради на неї та речового права ОСОБА_2 (права оренди спірної земельної ділянки) у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не скасовано її реєстрацію у Державному земельному кадастрі та не закрита Поземельна книга на неї. Незважаючи на відсутність затвердженого проекту землеустрою щодо спірної земельної ділянки вона у той же день неправомірно була передана у користування ОСОБА_1 на умовах оренди строком на 15 років відповідно до рішення Старокостянтинівської міської ради №55п5/5/VIII від 28 травня 2021 року.

Позивач зазначає, що він з 28 лютого 2015 року є власником цілісного майнового комплексу готелю «Случ» з будівлями (літери «А-III», «1Б», «1В») за адресою: АДРЕСА_2 . Належний позивачу цілісний майновий комплекс готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » межує зі спірною земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, право власності на який на момент подачі позову зареєстровано за ОСОБА_1 . Тобто частина нерухомого майна позивача опинилась на земельній ділянці, яка тепер перебуває у фактичному одноосібному користуванні відповідача ОСОБА_1 .

Порушення прав позивача проявляється у тому, що унеможливлені належна та безпечна експлуатація нерухомого майна позивача, забезпечення дотримання позивачем вимог санітарних правил та протипожежних вимог. Позивач повністю позбавлений можливості доступу до зовнішніх стін будівлі цілісного майнового комплексу готелю «Случ» з метою їх обслуговування; у підвальні приміщення будівлі готелю «Случ» затікає дощова вода через неможливість проведення позивачем інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівлі, унеможливлена евакуація людей з приміщень підвального поверху та швидкий доступ пожежно-рятувальних команд до вірогідних осередків пожежі з метою їх локалізації у разі надзвичайної ситуації тощо.

Частина приямків віконних приміщень №122 та №124 підвального поверху будівлі готелю, яка належить позивачу, знаходиться в межах спірної земельної ділянки, що свідчить про те, що при розробці незатвердженого проекту землеустрою не враховано конструктивні особливості існуючої будівлі готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Враховуючи те, що світлові приямки підвального поверху є конструктивним елементом невід`ємною частиною нерухомого майна будівлі готелю «Случ», відділити їх від земельної ділянки, на якій вони розміщені, без їх пошкодження, неможливо.

У зв`язку з цим позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд

- скасувати державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку, кадастровий номер :04:002:0126, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови за адресою: АДРЕСА_1 , а саме державну реєстрацію права комунальної власності територіальної громади міста Старокостянтинів, від імені якої діє Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.03.2019, номер запису 30906670, та похідну від нього державну реєстрацію речових прав право оренди земельної ділянки, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.06.2021, номер запису 42695465, орендар ОСОБА_1 , орендодавець Старокостянтинівська міська рада;

- скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки та закрити поземельну книгу на неї.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 заявила клопотання про закриття провадження з тих підстав, що справа не підсудна Старокостянтинівському районному суду, а має розглядатись за правилами адміністративного судочинства, оскільки, як зазначає остання, між товариством та Старокостянтинівською міською радою Хмельницької області, ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області виник публічно-правовий спір щодо перебування спірної земельної ділянки в комунальній власності на підставі рішень Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області та її реєстрації згідно рішень Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МІРОНЕКС» до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про скасування державної реєстрації речових прав на земельну ділянку провадження закрито. Роз`яснено позивачу, що розгляд даної справи віднесено до суду адміністративної юрисдикції.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач оспорює речове право органу місцевого самоврядування на спірну земельну ділянку. Предметом позову є вимога позивача немайнового характеру про припинення речових прав на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки, тому цей спір має розглядатися саме в порядку адміністративного судочинства. Спірна земельна ділянка в силу закону належить до комунальної форми власності, стосовно якої Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області здійснювала владні управлінські повноваження, визначені законодавством в сфері землеустрою по обслуговуванню будівлі громадської забудови. Скасування державної реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку стосуватиметься невизначеного кола осіб мешканців м. Старокостянтинів Хмельницької області, заявлене до скасування похідне від державної реєстрації права комунальної власності право оренди земельної ділянки власника розташованої на ній будівлі здійснюється на підставі чинного договору оренди, який ніким не оспорюється. Сама по собі позовна вимога про скасування державної реєстрації речових прав на спірну земельну ділянку не свідчить про обмеження, звуження, невизнання чи порушення цивільного права товариства, яке до того ж не зверталось до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області щодо оформлення свого права (в тому числі права земельного сервітуту) на земельну ділянку кадастровий номер :04:002:0126.

В апеляційній скарзі ТОВ «МІРОНЕКС», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2023 року скасувати в повному обсязі, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначає, що судом не враховано, що позивач звернувся з позовом про захист свого права приватної власності на нерухоме майно (будівлю), як власник нерухомого майна готелю «Случ», а не як потенційний землевласник або користувач такої земельної ділянки, яка згідно затвердженої містобудівної документації має використовуватись для загальних потреб територіальної громади. Відповідно до поданих доказів спірна земельна ділянка з кадастровим номером :04:002:0126 використовується для потреб приватного землекористувача ( ОСОБА_1 ), а не територіальної громади. Натомість існування спірної земельної ділянки в тому вигляді як вона сформована, її конфігурація, межі, місцезнаходження відносно об`єкта права власності позивача ТОВ «МІРОНЕКС» створює останньому перешкоди у реалізації права власності на володіння та користування належною йому будівлею та її конструктивними елементами.

Фактичне розташування спірної земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0126, що перебуває на відстані 0,27 м до 0,45 м відносно тильного (північного) фасаду будівлі готелю «Случ» є не просто порушенням норм законодавства та будівельних норм, а й безпосереднім порушенням прав позивача, приватних інтересів, а не суспільним інтересом територіальної громади.

Спір між сторонами виник у зв`язку з бездіяльністю Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області як власником, а не суб`єктом владних повноважень, при виконанні її ж власного рішення №54п.3/5/VIII від 28 травня 2021 року, яким визнано таким, що втратило чинність рішення міської ради від 22 лютого 2019 року №6п./1/33/VII «Про надання земельної ділянки в оренду фізичній особі».

Старокостянтинівська міська рада не виконала свого рішення та не усунула негативні для позивача наслідки у вигляді перешкод в обслуговуванні цілісного майнового комплексу готелю «Случ»: не провела виведення спірної земельної ділянки з цивільного обігу з подальшим розформуванням та продовжила розпоряджатися нею як об`єктом цивільних прав. На момент розгляду справи спірна земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі, а в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься інформація про спірну земельну ділянку як об`єкта речових прав, яка бере участь у цивільному обігу (передається в оренду).

Крім того, як зазначає апелянт, формування земельної ділянки стосується не широкого кола осіб, як зазначено в ухвалі суду першої інстанції, а лише власників будівель, яким відводиться земельна ділянка для обслуговування об`єктів нерухомого майна, та їх сусідів. До того ж при передачі сформованої земельної ділянки у власність чи користування будь-якій особі законодавець надає землекористувачу відповідні права, зокрема, щодо огородження земельної ділянки та здійснення на ній певної діяльності, а також встановлює обов`язок не здійснювати користування на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

При визначенні підсудності та зверненні до суду потрібно виходити не з заявлених вимог, а з суті порушеного права, за захистом якого сторона звернулась до суду.

Тому спір між сторонами має приватноправовий характер, оскільки він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта позивача та підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Вважає вірними висновки суду про те, що спір у даній справі виник між ТОВ «МІРОНЕКС» та Старокостянтинівською міською радою Хмельницької області як суб`єктом владних повноважень, який реалізує свої управлінські функції. Крім того, сам позивач вказує про бездіяльність Старокостянтинівської міської ради, а тому даній спір підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Відповідач ОСОБА_1 зазначає, що наявність чи припинення речових прав на спірну земельну ділянку, існування чи скасування реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі жодним чином не змінює належність означеної земельної ділянки Старокостянтинівській міській раді, а також не впливає на захист прав ТОВ «МІРОНЕКС» в частині вільного володіння та користування належною товариству будівлею готелю «Случ» з усіма його приміщеннями та конструктивними елементами протипожежного захисту, а також відновлення прав позивача в частині належної та безпечної експлуатації будівлі готелю.

У відзиві на апеляційну скаргу Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області в особі міського голови просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Як зазначає відповідач, суд у своєму рішенні чітко визначив основні принципи та критерії розмежування підсудності, за якими має враховуватись суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

В судовому засіданні представник апелянта ТОВ «МІРОНЕКС» Смішна І.В. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засідання заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила її відхилити.

Представник Старокостянтинівської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки. Надійшла заява від представника за довіреністю ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Представник Старокостянтинівської міської ради звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про відкладення розгляду справи посилаючись на те, що має бути присутнім на черговому засіданні виконавчого комітету Старокостянтимнівської міської ради.

Оскільки поважність причини неявки представника позивача не встановлена, Старокостянтинівська міська рада реалізувала своє право на викладення відповідних аргументів у відзиві на апеляційну скаргу, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні.

Інші учасники по справі теж в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судових повісток.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «МІРОНЕКС» є власником готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 28 лютого 2015 року.

Даний готель розташований на земельній ділянці площею 1623 кв.м, кадастровий номер :04:002:0021, власником якої є ТОВ «МІРОНЕКС». Цю земельну ділянку товариство попередньо орендувало, а в подальшому викупило у Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки відповідно до рішення Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №16 п.2/43/VII від 20 листопада 2020 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 12 квітня 2021 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , остання набула право власності на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 . 28 травня 2021 року ОСОБА_1 уклала з Старокостянтинівською міською радою Хмельницької області договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:002:0126, що розташована за тією ж адресою, що перебувала до цього в користуванні ОСОБА_2 . Надалі вказане приміщення було реконструйоване. Наразі ОСОБА_1 є власником торгового приміщення загальною площею 119,5 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Земельні ділянки кадастровий номер :04:002:0121 та кадастровий номер :04:002:0126 межують між собою.

У відповідності до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-022 від 25 грудня 2022 року земельна ділянка, кадастровий номер :04:002:0121, розташована по АДРЕСА_2 , цільове призначення: категорія землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення 03.15 Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, форма власності приватна, площа 0,1623 га, дата державної реєстрації земельної ділянки 13 грудня 2011 року.

У відповідності до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-022 від 25 грудня 2022 року земельна ділянка, кадастровий номер :04:002:0126, розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення: категорія землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення 03.15 Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, форма власності комунальна, площа 0,02 га, дата державної реєстрації земельної ділянки 28 січня 2019 року.

Так, відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до статті 2 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій, або: хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку з наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (ч. 1 ст. 4).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження тощо.

У пункті 7 частини першої статті 4 КАС України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Водночас помилковим є застосування статті 19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних, господарських чи цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17.

Велика Палата Верховного Суду у справі №823/2042/16, відступаючи від висновків викладених у постановах від 04 квітня 2018 року у справах № 817/567/16 та № 826/9928/15, від 10 квітня 2018 року у справі № 808/8972/15, від 16 травня 2018 року у справі № 826/4460/17, від 23 травня 2018 року у справі № 815/4618/16, від 05 червня 2018 року у справі № 804/20728/14, від 12 червня 2018 року у справі № 823/378/16, від 13 червня 2018 року у справах № 820/2675/17 та 803/1125/17 щодо належності до юрисдикції адміністративних судів спорів за позовами осіб, які не були заявниками вчинення реєстраційних дій, до державного реєстратора про скасування його рішень чи записів у державному реєстрі стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зазначає, що такий критерій визначення юрисдикції спору як наявність порушень вимог чинного реєстраційного законодавства у діях державного реєстратора під час державної реєстрації прав на земельну ділянку не завжди є достатнім та ефективним, адже наявність цих порушень можна встановити лише при розгляді справи по суті, а не на момент звернення позивача з позовною заявою.

Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов`язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких договорів.

Отже, в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження. А тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Спір, що розглядається у даній справі №683/2431/21, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області приймаючи рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно (право оренди на спірну земельну ділянку), не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Визнання протиправним і скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права оренди на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за третьою особою є захистом прав позивача на нерухоме майно від порушення іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна.

Позивач фактично обґрунтував позовні вимоги наявністю у нього права користування належним йому нерухомим майном цілісним майновим комплексом готелю «Случ» та порушення відповідачами його прав користування своїм майном.

Отже, закриваючи провадження у даній справі Старокостянтинівський районний суд не врахував того, що цей спір є спором про цивільне право позивача, тобто має приватноправовий характер, а саме є спором позивача ТОВ «МІРОНЕКС» відносно спірної земельної ділянки відповідача.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає, що спір про скасування державної реєстрації речових прав на земельну ділянку, кадастровий номер :04:002:0126, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови за адресою: АДРЕСА_1 , а саме державну реєстрацію права комунальної власності територіальної громади міста Старокостянтинів, від імені якої діє Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.03.2019, номер запису 30906670, та похідного від нього державної реєстрації речових прав права оренди земельної ділянки, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.06.2021, номер запису 42695465, орендар ОСОБА_1 , орендодавець Старокостянтинівська міська рада; скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки та закриття поземельної книги на неї має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача.

Позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права. Такий спір має приватноправовий характер. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 04 квітня 2018 року у справі № 817/1048/16, від 18 квітня 2018 року у справі № 804/1001/16 під час розгляду спорів у подібних правовідносинах. А саме про те, що у спорах про скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку незалежно від того, чи порушує позивач питання правомірності укладення цивільно-правових угод, на підставі яких здійснено оспорюваний запис, вирішення такого спору в будь-якому разі вплине на майнові права тієї особи, щодо прав якої здійснено оспорюваний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Такий спір є спором про цивільне право на одну й ту ж земельну ділянку.

Отже, виходячи з вищенаведеного, колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про закриття провадження у справі, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За таких обставин ухвала Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «МІРОНЕКС» задовольнити.

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 липня 2023 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк