ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення збитків, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення збитків посилаючись на те, що йому належить автомобіль марки «Део Матіз», д.н.з. НОМЕР_1 , який ним було передано в тимчасове користування відповідачу. 31.02.2022 року, відповідач керуючи вказаним автомобілем, здійснив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого автомобілю було завдано механічні пошкодження. За вказаним фактом було порушено кримінальне провадження № 0000184 з ч. 1 ст. 286 КК України. За результатами проведеного експертного дослідження встановлено, що вартість матеріального збитку складає 37535,98 грн.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 30.11.2022 року провадження у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України закрито, звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілим. Разом з тим, збитки завдані пошкодженням автомобіля відповідачем не відшкодовано, що змусило позивача звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.05.2023 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі і призначено підготовче судове засідання.

31.05.2023 року, через канцелярію суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини справи, що саме він реально зазнав втрат на відповідну суму коштів у зв`язку з пошкодженням його власного транспортного засобу (майна), або зробив витрати на таку суму, чи мусить зробити витрати в такій сумі коштів для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, реальна вартість втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних матеріалах справи відсутні. Докази того, що позивачем понесені реальні збитки на відповідну суму у справі для відновлення пошкодженої речі, позивачем не визначеному встановленому законом порядку. З огляду на викладене, вважає вимоги позивача безпідставними та незаконними, вибір способу захисту своїх прав та відповідача неналежним, докази на підтвердження своїх вимог неналежними та недостатніми.

01.06.2023 року, через канцелярію суду представник відповідача ОСОБА_3 подав заяву про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2023 року в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 про залишення позовної заяви без руху відмовлено.

18.07.2023 року позивачем в судовому засіданні подано заяву про збільшення позовних вимог, зокрема серед іншого, просив стягнути моральну шкоду у розмірі 37535,98 грн.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2023 року залучено до участі у справі, в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.08.2023 року провадження у справі було зупинено, у зв`язку з призначенням за клопотанням відповідача судової автотоварознавчої експертизи.

25.10.2023 року до суду надійшло повідомлення судового експерта Левченко С.Ю. про неможливість проведення експертизи від 12.10.2023 року за № СЕ-19/111-23/44398-АВ.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2023 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2023 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги не визнали та в їх задоволенні просили відмовити.

В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши вступне слово сторін по справі, свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При розгляді справи судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить транспортний засіб автомобіль марки «Daewoo Маtiz» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , орган що видав ТСЦ 8047.

31 лютого 2022 року, близько 06 години 40 хвилин, в світлу пору доби, водій ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Маtiz» реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з пасажиром ОСОБА_4 , яка знаходилася на передньому пасажирському сидінні, рухався по вулиці Соборна міста Фастів, Київської області від центра міста в напрямку перехрестя вулиць Соборна - Андрія Саєнка, водій ОСОБА_2 не впоравшись з керуванням виїхав на праве узбіччя вулиці Соборна, де відбулося зіткнення з перешкодою деревом. В результаті зіткнення пасажирка ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження.

За вказаним фактом СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області порушено кримінальне провадження № 0000184 від 01.02.2022 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2022 року звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000184 від 01.02.2022 за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_4 . Провадження по даній справі закрито. Після набрання ухвалою законної сили, речові докази, а саме: автомобіль марки «Daewoo Matiz» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_1 залишено останньому.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З ухвали суду від 30.11.2022 року вбачається, що водій ОСОБА_2 , ігноруючи правила безпеки на транспорті, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахував стан дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху керованого ним автомобіля, не вжив заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, та своїми необережними діями, які виразились у грубому порушенні вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2002, а саме 2.3 б) ПДР України, відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», та порушення вимог пункту 12.1 ПДР України, відповідно до якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», на прямій ділянці дороги перехресть вулиць Соборна - Андрія Саєнка, водій ОСОБА_2 не впоравшись з керуванням виїхав на праве узбіччя вулиці Соборна, де відбулося зіткнення з перешкодою деревом.

Згідно Звіту № 74 по дослідженню з визначення матеріального збитку, завданого пошкодженням колісного транспортного засобу «Daewoo Matiz» реєстраційний номер НОМЕР_1 , складеного 08.06.2022 року ФОП « ОСОБА_5 », вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Daewoo Matiz» реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 37535,98 грн.

Відповідно до акту № 74 виконаних робіт від 08.06.2022 року, вартість по проведенню автотоварознавчого дослідження автомобіля склала 3100,00 грн.

Частиною 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1,2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, у позивача існує право на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, і є абсолютним та не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був.

Як передбачено Законом розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач та його представник в ході розгляду справи заперечували проти позовних вимог.

При цьому за клопотанням відповідача, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.08.2023 року було призначено судову автотоварознавчу експертизу з приводу оцінки розміру збитків понесених за ремонт транспортного засобу «Daewoo Matiz», однак, ухвала суду була повернута без виконання в зв`язку з неоплатою призначеної експертизи.

В ході розгляду відповідачем та його представником будь-яких належних доказів, які б спростовували вартість матеріального збитку автомобіля «Daewoo Matiz» визначену експертом в розмірі 37535,98 грн надано не було, при цьому представник відповідача посилався на невідповідність встановлених пошкоджень автомобіля згідно Звіту № 74 від 08.06.2022 року складеного ФОП « ОСОБА_5 » суб`єкта оціночної діяльності сертифікат № 850/21, зазначених пошкоджень автомобіля в постанові про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання слідчого Фастівського РУП від 31.01.2022 року.

Разом з тим, постанова слідчого про визнання речовим доказом не відображає всіх обставин справи і не є належним доказом відповідно до якого встановлюється факти пошкодження автомобіля, при цьому слідчий не є особою яка на законних підставах володіє спеціальними знаннями для встановлення усіх необхідних даних.

Будь-яких інших доказів щодо розміру нанесеного матеріального збитку відповідачем надано не було.

За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку позовні вимоги позивача про відшкодування майнової шкоди в розмірі 37535,98 грн та суму за проведення звіту по дослідженню з визначення матеріального збитку у розмірі 3100,00 грн, грунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, з урахуванням встановлених судом обставин, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, не підлягає до задоволення сума витрат в розмірі 35,00 грн, які позивач сплатив, як комісію банку, за переказ експерту суми вартості проведеної експертизи, оскільки ці витрати не відносяться до витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Що стосується відшкодування моральної (немайнової) шкоди нанесеної відповідачем то, позивачем не було надано достатніх належних доказів які б підтвердили доведеність міркувань з яких виходив позивач визначаючи розмір вказаної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку позовні вимоги позивача грунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, з урахуванням встановлених судом обставин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 1073,60 гривень.

Керуючись, ст. 4,11,12,13,76-81,89,141,265,268 ЦПК України, на підставі ст..15,16,23,509,999, 1192,1187,1188 ЦК України, Закону україни «Про страхування», суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення збитків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер НОМЕР_3 , зареєстр.: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент.номер НОМЕР_4 , прож.: АДРЕСА_2 матеріальний збиток у розмірі 37535,98 грн та грошову суму у розмірі 3100,00 грн за проведення звіту по дослідженню з визначення матеріального збитку, завданого пошкодженням колісного транспортного засобу.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер НОМЕР_3 , зареєстр.: АДРЕСА_1 на користь держави 1073,60 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 28.12.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В. Соловей