Провадження номер 2/756/1632/23
РІШЕННЯ

Іменем України

27 червня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Діденко Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Гасанової Л.Х.,

представника позивача Дикого Ю.О. ,

представника відповідачів ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

06.12.2022 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 18.12.2007 р. в загальній сумі 1 020 097,36 грн., з яких: 625 104,68 грн. - основна сума боргу, 303 127,98 грн. - втрати від інфляції, 91864,70 грн. - три процента річних.

Позов обґрунтований тим, що 18.12.2007 року між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з яким відповідач отримав кредит в сумі 397000,00 грн. З метою забезпечення виконання зобов`язань, 18.12.2007 р. між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № 73058, відповідно до умов якого відповідачі передали в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 , яка належить відповідачам на праві власності в рівних частках. 08.12.2011 р. між АКІБ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу права вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» отримало право вимоги до відповідачів. 13.02.2018 р. між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Морган кепітал» укладено договір № 211/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до відповідачів. Також, між 13.02.2018 р. між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Морган кепітал» укладено договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки № 73058. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.03.2013 р. за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь банку суму заборгованості в розмірі 625104,68 грн. та 3441,00 грн. судових витрат. Вказане рішення суду набрало законної сили 18.02.2014 р., було відкрито виконавче провадження. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.03.2018 р. замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Морган кепітал» у виконавчому провадженні з виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04.03.2013 р. 28.09.2018 р. ТОВ «Морган кепітал» звернуте стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, про що державним реєстратором КП «Світоч» Урупою А.Ф. внесений запис про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за позивачем. Однак, постановою Верховного Суду від 01.12.2021 р. за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «ФК «Морган кепітал», КП «Світоч», третя особа ОСОБА_2 , позов задоволено, скасовано рішення державного реєстратора КП «Світоч» про державну реєстрацію права власності позивача на предмет іпотеки. На даний час рішення суду не виконане, заборгованість не сплачена, тому позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку.

Ухвалою суду від 21.12.2022 р. відкрите загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 02.02.2023 р.

02.02.2023 р. судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача на 15.03.2023 р.

27.02.2023 р. до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач позов не визнав. Зазначив, що у 2013 році банк звернувся до суду з позовом до відповідача і було прийнято рішення про стягнення заборгованості. Тобто, з цього часу настав строк виконання зобов`язання в повному обсязі, і з цього часу розпочався строк позовної давності. Однак, з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки позивач звернувся лише в 2022 р., а тому позивач пропустив строк позовної давності. Крім того, розмір заборгованості визначений рішенням суду, а заявлений позивачем розмір боргу у більшому розмірі, не підтверджений належними доказами.

Судове засідання 15.03.2023 р. відкладено на 11.04.2023 р.

27.03.2023 р. до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що сума боргу збільшилась до 1020097,36 грн. за рахунок нарахування втрат від інфляції та трьох процентів річних на підставі ст. 625 ЦК України і підтверджена розрахунком заборгованості. В частині пропуску строку позовної давності позивач зазначив, що 28.09.2018 р. він звернув стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, і тому у позивача були відсутні підстави для звернення до суду, його право було захищеним. Однак, постановою Верховного Суду від 31.03.2021 р. відмовлено в задоволенні позову відповідачів про визнання договору поруки припиненим. Постановою Верховного Суду від 01.12.2021 р. скасовано державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за позивачем. На даний час звернення стягнення на предмет іпотеки є єдиним можливим способом для позивача отримати виконання рішення. Крім того, з 02.04.2020 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби» строки позовної давності продовжені на строк дії карантину. Тому, позивач просив визнати поважними причини пропуску строку позовної давності.

Судове засідання 11.04.2023 р. відкладено на 23.05.2023 р. у зв`язку з неявкою сторін.

Ухвалою суду від 23.05.2023 р. закрите підготовче провадження, справа призначена до розгляду на 27.06.2023 р.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, з викладених у ньому підстав. Визнав факт того, що строк позовної давності для подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки слід обчислювати з 2013 року та він був пропущеним вже на момент придбання позивачем у цій справі, права вимоги.

Представник відповідачів в судовому засіданні просив відмовити у позові з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та аргументи учасників справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню на таких підставах.

Встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 18.12.2007 року між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з яким відповідач отримав кредит в сумі 397000,00 грн.

З метою забезпечення виконання зобов`язань, 18.12.2007 р. між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № 73058, відповідно до умов якого відповідачі передали в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 , яка належить відповідачам на праві власності в рівних частках.

08.12.2011 р. між АКІБ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу права вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» отримало право вимоги до відповідачів.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.03.2013 р. у справі за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь банку суму заборгованості в розмірі 625104,68 грн. та 3441,00 грн. судових витрат. Вказане рішення суду набрало законної сили 18.02.2014 р., було відкрито виконавче провадження.

13.02.2018 р. між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Морган кепітал» укладено договір № 211/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до відповідачів.

Також, між 13.02.2018 р. між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Морган кепітал» укладено договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки № 73058.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.03.2018 р. замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Морган кепітал» у виконавчому провадженні з виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04.03.2013 р.

28.09.2018 р. ТОВ «Морган кепітал» звернуте стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, про що державним реєстратором КП «Світоч» Урупою А.Ф. внесений запис про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за позивачем.

Постановою Верховного Суду від 01.12.2021 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «ФК «Морган кепітал», КП «Світоч», третя особа ОСОБА_2 , позов задоволено, скасовано рішення державного реєстратора КП «Світоч» про державну реєстрацію права власності позивача на предмет іпотеки.

Згідно з розрахунком, позивач нарахував відповідачу суму боргу в загальному розмірі 1 020 097,36 грн., з яких: 625 104,68 грн. - основна сума боргу, 303 127,98 грн. - втрати від інфляції, 91864,70 грн. - три процента річних.

Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтями 257, 261 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 262 ЦК України, заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Згідно зі статтею 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

В силу частин 3-5 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки можливе за рішенням суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Оцінка доказів і мотиви суду.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Надаючи оцінку забраним у справі доказам, суд не погоджується з доводами відповідача про непідтвердженість заявленої суми боргу, оскільки наявність у справі рішення суду про стягнення заборгованості не позбавляє кредитора право на нарахування втрат від інфляції та трьох процентів річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за весь час прострочення.

Водночас, вирішуючи питання про застосування позовної давності, суд зазначає, що у 2013 році рішенням суду за позовом банку з відповідача достроково стягнено заборгованість за кредитним договором.

Виходячи із положень статей 257, 261 ЦК України, строк позовної давності для пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки слід обчислювати з моменту ухвалення рішення судом першої інстанції про стягнення заборгованості.

При цьому, як зазначено у статті 262 ЦК України, заміна сторони у зобов`язанні не змінює перебігу позовної давності.

Отже, строк позовної давності за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки у цій справі закінчився ще у 2016 році.

У 2018 році позивач у цій справі набув право вимоги до відповідачів на підставі договору купівлі-продажу майнових прав, однак передання права вимоги не змінює перебігу позовної давності і є обов`язковим також для наступного кредитора.

Тому, строк позовної давності для кредитора за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки закінчився вже на момент придбання позивачем у цій справи права вимоги до відповідачів. Вказаний факт також визнаний представником позивача в судовому засіданні.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку позовної давності, позивач вказує на те, що 28.09.2018 року він звернув стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, у зв`язку з чим його право не було порушене, і у нього були відсутні підстави звертатись до суду. Також, позивач посилається на те, що між ним і відповідачами було багато інших судових процесів з приводу цієї заборгованості.

Однак, суд звертає увагу, що такі аргументи позивача в будь-якому випадку не спростовують закінчення строку позовної давності для звернення стягнення на предмет іпотеки ще на момент придбання права вимоги, та не дають суду підстав для його поновлення. Крім того, звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, яке в подальшому було скасоване через його незаконність, не змінює перебігу позовної давності.

Таким чином, у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності, у задоволенні позову слід відмовити.

Суд зазначає, що право позивача на виконання судового рішення безумовно є важливою складовою загального права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Однак, в цьому випадку, таке право неможливо вважати порушеним через відмову у зверненні стягнення на предмет іпотеки, оскільки дотримання строку позовної давності є частиною більш загального принципу правової визначеності, і саме кредитор у цій справі розпорядився цим строком на власний розсуд.

Водночас, позивач не позбавлений права на отримання виконання рішення в інші способи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне рішення складене 07.07.2023 р.

Суддя Є.В. Діденко