Справа № 354/419/16-ц
Провадження № 2/354/25/23
УХВАЛА

(про забезпечення позову)

08 грудня 2023 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Остап`юк М.В.

при секретарі Купчак І.Р.

з участю сторін:

представника позивачів адвоката Романко В.М.

представника органу опіки та піклування Красів О.В.

представника відповідача: адвоката Хемича В.М.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Яремче питання про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Яремчанської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Вірстюка Тараса Васильовича, ОСОБА_5 , АТ АКБ "Львів", треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Питлюк Василь Іванович, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Яремчанської міської ради, ОСОБА_6 , ТОВ "Діамант" про визнання недійсними рішень Яремчанської міської ради та державних актів на право власності на земельні ділянки.

Представник позивачів подав до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на належну відповідачу ОСОБА_5 земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0025, розташовану у АДРЕСА_1 . Свободи шляхом заборони вчинення будь-яких дій по відчуженню земельної ділянки, встановлення над нею банківської чи податкової застави, а також накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_2 за вказаною вище адресою, шляхом заборони здійснення будь-яких дій, спрямованих на руйнування, вивіз, утилізацію розвалин спадкового майна.

Заява мотивована тим, що дідові та бабі Позивачів на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 . Після їхньої смерті спадщину фактично прийняли, але не оформили за законом їхні діти: відповідач ОСОБА_3 та мати ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . По смерті батьків відповідач ОСОБА_3 , незважаючи на свою сестру та її малолітніх дітей позивачів, приватизував 12.01.2001 року собі земельну ділянку площею 0,3137 га, а на свою сестру - матір позивачів - приватизував 13.07.2004 року земельну ділянку площею 0,1780 га, присвоївши кадастровий номер :04:001:0025, при цьому, незважаючи на наявність на ній спадкового житлового будинку АДРЕСА_2 , змінив цільове призначення цієї земельної ділянки на сільськогосподарське призначення. 14.07.2004 року ОСОБА_3 виробив на своє ім`я довіреність на продаж земельної ділянки, яка належала матері Позивачів та 15.07.2004 року на підставі договору дарування подарував землю ОСОБА_4 . Остання продала 22.09.2005 року вказану земельну ділянку відповідачу ОСОБА_5 , який в цей же день купив ще три земельні ділянки та за рішенням Яремчанської міської ради від 06.12.2007року змінив їх цільове призначення, виробив на них спільний державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,4579 га, з кадастровим №:04:001:0025, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування відпочинкового комплексу. В подальшому, останній уклав з АТ АКБ «Львів» два договори кредиту та іпотеки від 08.08.2008 року, які на даний час погашені. Позивачі зазначають, що за цей час їхня земельна ділянка двічі змінила власника та двічі побувала під банківською іпотекою. Крім цього, на цій земельній ділянці знаходиться їхній спадковий житловий будинок, в якому вони народились, виросли та проживали разом зі своєю матір`ю. Цей будинок осінню 2023 року було завалено та в даний час перебуває на стадії розборки та утилізації. Враховуючи, що правочини зі спадковою земельною ділянкою є спірними, двічі їх вчинено скрито, носять підготовлений і організований характер та вчиняються комплексно в один час та з метою упередження подальшого перепродажу спірної земельної ділянки та подальшого руйнування і утилізації їхнього спадкового будинку АДРЕСА_2 , який є безпосереднім предметом позову та доказом їхніх спадкових прав, чи їх податкової або банківської застави, які приведуть до неможливості та утруднення виконання рішення суду, якщо останнє буде прийняте на їхню користь, Позивачі просять суд про задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову.

У судовому засіданні представник позивачів адвокат Романко В.М. підтримав доводи заяви та просив вжити заходи забезпечення позову.

Представник органу опіки та піклування Красів О.В. поклалась на розсуд суду.

Представник відповідача адвокат Хемич В.М. заперечив щодо задоволення клопотання, як безпідставного.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку.

Згідно зі статтею 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначені види забезпечення позову.

Відповідно до положень п. 3 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно з п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Судом встановлено, що предметом спору є визнання за Позивачами права власності у порядку спадкування на житловий будинок по АДРЕСА_2 та на земельну ділянку площею 0, 1779 га, яка, ще у 2007 році, тобто більше 16 років тому, об`єднана із іншими земельними ділянками в одну земельну ділянку, площею 0, 4579 га, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_5 .

Відтак, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивачів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості вимог заявника та ризиків не вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи, що не вся земельна ділянка є прежметом спору, а її третя частина, яка в натурі не поділена, її межі не визначені, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені вказаної заяви в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0, 4579 га, оскільки вказаний захід не відповідає співмірності заявлених позовних вимог.

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що на даний час Відповідач ОСОБА_5 має намір відчужити земельну ділянку, площею 0, 4579 га.

Щодо вжиття заходів забезпечення позову відносно житлового будинку АДРЕСА_2 , то з огляду на те що цей будинок є предметом спору, з оглянутих фотографій, долучених до заяви, перебуває у аварійному стані, майже зруйнований, виходячи з наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення позову, які просять вжити позивачі у частині накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 шляхом заборони його відчуження, а також здійснення дій, спрямованих на руйнування, добудову, перебудову, здійснення інших будівельних робіт по зміні його зовнішнього вигляду, на даному етапі є обґрунтованими, співмірними із заявленими позивачами вимогами, узгоджуються з предметом позову, та не призведуть до порушення прав відповідача.

З огляду на це, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін та уникнення труднощів під час виконання судового рішення в разі задоволення вимог позивачів, суд приходить до висновку, що заява позивачів підлягає частковою задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 150-153 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивачів адвоката Романка В.М. про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 шляхом заборони його відчуження, а також здійснення дій, спрямованих на руйнування, добудову, перебудову, здійснення інших будівельних робіт по зміні його зовнішнього вигляду.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Для виконання ухвали надати її копію позивачу.

Дана ухвала відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Стягувач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Повний текст ухвали складено 28.12.2023.

Суддя: М. В. Остап`юк