Справа № 278/3756/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , від імені яких діє ОСОБА_7 , до Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Кулініч Наталія Адамівна про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі, інтереси яких представляє адвокат Ковальчук Ю.М., звернулася в суд із позовом, в якому просять визнати за кожним право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх матір - ОСОБА_8 . Позивачі, як спадкоємці, звернулися до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Кулініч Н.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на вказаний житловий будинок. Проте нотаріусом було видано постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.07.2023 року, в яких вказано, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я позивачів неможливо, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності щодо належності цього майна спадкодавцю. У зв`язку з вищевикладеним, позивачі змушені звернутися до суду з даною заявою.

Ухвалою від 20.09.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 110).

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задоволити.

Відповідачем представником Станішівської сільської ради подано клопотання про розгляд справи в їх відсутності. Позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення (а.с. 127).

Суд, вислухавши представника позивачів, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є дітьми ОСОБА_8 (а.с. 8-20).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.08.2022 (а.с.21).

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Кулініч Н.А. заведено спадкову справу за №106/2022 до майна померлої ОСОБА_8 (а.с. 138-238). Згідно спадкової справи, спадкоємцями є позивачі.

Постановами від 13.07.2023 року (а.с. 43-55) нотаріусом було відмовлено всім спадкоємцям у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю документів, які підтверджують право власності на майно.

Як вбачається з довідки (виписки) №122 від 09.03.2023, виданої Станишівською сільською радою Житомирського району Житомирської області, згідно виписки погосподарської книги №12, житловий будинок АДРЕСА_1 дійсно рахується за ОСОБА_8 (а.с. 22).

Згідно довідки Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 05.07.2023 року №220 (а.с. 23), вказаний спірний будинок та земельна ділянка під ним, яка не приватизована та державний акт на яку не видався, знаходились у користуванні ОСОБА_8 .

Згідно довідки КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради" №2792 від 16.06.2023 року, за наявними даними інвентаризаційної справи №650, станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 24).

12.06.2023 року виготовлено технічний паспорт на вказаний спірний будинок. Згідно технічного паспорта житловий будинок 1976 року побудови (а.с. 56-58).

У відповідності до інформаціїї з Державного реєстру речових прав не зареєстроване будь-яке право на вказаний спірний будинок (а. с. 239).

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва був визначений Постановою КМУ від 05 серпня 1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення", відповідно до якої до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків чи інших господарських споруд в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведені в ДБН АЗ. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного Комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року №12/5, в якому, зокрема, роз`яснено: по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року №449, якою встановлено порядок введення в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинків (будівлі), що складається БТІ.

Відповідно до абз. 60 п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, що побудовані до 05 серпня 1992 року.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Вказаний будинок побудований до 5 серпня 1992 року (в 1976 році). Згідно з Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (розділ 3 п. 3.2) цей будинок не є самочинним будівництвом і не потребує введення в експлуатацію.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу ( ст. 1259 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна, як це передбачає ст. 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивачі не мають можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, відтак змушені звертатися в суд за захистом своїх невизнаних прав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачами обставини унеможливлюють іншим способом захистити їх права та інтереси, відтак слід визнати за ними право власності на житловий будинок в 1/6 його частці за кожним із позивачів за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом, після їх матері - ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 211, 223, 247, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , від імені яких діє ОСОБА_7 , до Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Кулініч Наталія Адамівна про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 право власності на будинок АДРЕСА_1 , позначений на плані літ. «А», загальною площею 72,6 кв. м, житловою площею 31,6 кв. м., з приналежними до нього: літ. «Б» - сараєм, літ. «В» - сараєм, літ. «У» - туалетом, №1 - колодязем та №2-3 - огорожею, а саме:

- за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в 1/6 (одній шостій) частці будинку;

- за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , в 1/6 (одній шостій) частці будинку;

- за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , в 1/6 (одній шостій) частці будинку;

- за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , в 1/6 (одній шостій) частці будинку;

- за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податківм НОМЕР_5 , в 1/6 (одній шостій) частці будинку;

- за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , в 1/6 (одній шостій) частці будинку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 29.12.2023 року.

Суддя О. М. Дубовік