Постанова

Іменем України

28 червня 2023 року

м. Київ

справа № 676/197/20

провадження № 61-355св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - заступник керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд»,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Форк», ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест», яка підписана представником Сергійчуком Юрієм Вікторовичем, на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2021 року у складі судді Семенюк В. В. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у складі колегії суддів: Купельського А. В., Янчук Т. О., Ярмолюка О. І.,

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2020 року заступник керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовом про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, скасування записів та поновлення записів в Поземельній книзі, скасування записів про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Позов мотивований тим, що наказом Головного Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року № 22-20905-СГ затверджено документацію із землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :02:003:0385 та передано у власність для ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначеного наказу зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 жовтня 2017 року № 5576 право власності на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_1 припинено та 29 жовтня 2017 року зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Форк» (далі - ТОВ «Форк»).

ТОВ «Форк» об`єднало земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер :02:003:0385 з іншими земельними ділянками, в результаті чого створено земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0531 площею 88 га. На підставі договору купівлі-продажу від 14 грудня 2017 року ТОВ «Форк» відчужило земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0531 площею 88 га ОСОБА_2 , після чого земельна ділянка, кадастровий номер :02:003:0531 площею 88 га за заявою ОСОБА_2 поділена на дві земельні ділянки площею по 44 га кожна із кадастровими номерами: :02:003:0532 та :02:003:0533.

05 січня 2018 року державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо земельних ділянок із кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533. На підставі акту приймання-передачі майна від 13 березня 2018 року ОСОБА_2 вніс до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» (далі - ТОВ «Зарус-Інвест») земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:003:0532 та :02:003:0533 по 44 га кожна.

На даний час земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:003:0532 та :02:003:0533 по 44 га кожна на підставі договору оренди землі від 20 березня 2018 року перебувають в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» (далі - ТОВ «Агро-Еко-Граунд»).

Зазначає, що наказ Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року № 22-20905-СГ підлягає визнанню недійсним, оскільки ОСОБА_1 незаконно отримав у власність земельну ділянку площею 2,00 га кадастровий номер :02:003:0385 для ведення особистого селянського господарства, так як вже мав у власності на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 27 липня 2017 року № 10-13347/15-17-СГ (право зареєстровано 03 жовтня 2017 року) земельну ділянку площею 1,861 га, кадастровий номер :07:013:0001, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Світильнівської сільської ради Броварського району Київської області та використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки даного виду використання.

Вказав, що ОСОБА_1 не мав права на отримання спірної земельної ділянки у власність, в подальшому земельна ділянка ним була відчужена поза волею її власника - держави, в силу статті 388 ЦК України власник має право витребувати це майно у її набувача - ТОВ «Зарус-Інвест».

З урахуванням заяви про зміну предмету позову заступник керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури просив:

визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року № 22-20905-СГ, яким затверджений проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2,00 га, кадастровий номер :02:003:0385, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської сільської ради (Китайгородської сільської ради) Кам`янець-Подільського району Хмельницької області;

витребувати у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0385, загальною площею 2,00 га, яка знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської сільської ради (Китайгородської сільської ради) Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-20905-СГ від 17 жовтня 2017 ОСОБА_1 .

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2021 року, яке залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року, позов заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ТОВ «Зарус-Інвест», ТОВ «Агро-Еко-Граунд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ТОВ «Форк», ОСОБА_2 , про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки, задоволено.

Визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року № 22-20905-СГ, яким затверджений проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2,00 га, кадастровий номер :02:003:0385, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Китайгородської (Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Витребувано у ТОВ «Зарус-Інвест», ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0385, загальною площею 2,00 га, яка знаходиться за межами населених пунктів Китайгородської (Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурацій, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-20905-СГ від 17 жовтня 2017 року ОСОБА_1 .

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ТОВ «Зарус-Інвест», ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь Хмельницької обласної прокуратури у відшкодування витрат по оплаті судового збору по 960,50 грн з кожного.

Судові рішення мотивовані тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0385 вибула з власності держави поза волею її власника - держави, оскільки одержана ОСОБА_1 понад розміри, визначені статтею 121 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), та більше одного разу по кожному виду використання, тому наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року № 22-20905-СГ, прийнятий з порушенням вимог частини четвертої статті 116, частини першої статті 121 ЗК України та є незаконним, а держава вправі витребувати спірну земельну ділянку від ТОВ «Зарус-Інвест», як добросовісного набувача та ТОВ «Агро-Еко-Граунд», як орендаря, відповідно до вимог статей 387, 388 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України).

Спірна земельна ділянка вибула з володіння держави внаслідок порушення закону не лише набувачем земельної ділянки, а й органу, уповноваженому від імені держави на розпорядження цією земельною ділянкою - Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке реалізовувало відповідні повноваження у Хмельницькій області, скасування оспорюваного наказу не узгоджується із інтересами Держгеокадастру, а сам орган не наділений повноваженнями самостійно скасувати наказ, звернутись з позовом до суду за скасуванням наказу.

Суди вказали, що оскільки поєднання в одній особі позивача та відповідача, як сторін цивільного процесу, нормами Цивільного процесуального кодексу України(далі - ЦПК України) не передбачено та суперечить самій суті таких засад цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність, передбачених статтями 12, 13 ЦПК України, а також оскільки Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, позбавлене можливості звернутися при виконанні покладених на нього функцій до суду з метою захисту інтересів держави шляхом пред`явлення відповідного позову, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області набуло статусу відповідача у даній цивільній справі.

Щодо відсутності земельної ділянки, як об`єкта цивільного права суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що земельна ділянка із кадастровим номером :02:003:0385, площею 2,00 га, яка була об`єднана до земельної ділянки площею 88 га з кадастровим номером :02:003:0531 та поділена на дві земельні ділянки площею по 44 га кожна із кадастровими номерами: :02:003:0532 та :02:003:0533, яка була створена за рахунок об`єднання земельних ділянок, в тому числі, і спірної земельної ділянки, вибула із володіння держави поза її волею. Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб, зокрема шляхом витребування таких земельних ділянок у відповідача за правилами статті 388 ЦК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2022 року ТОВ «Зарус-Інвест» подало касаційну скаргу, яка підписана представником Сергійчуком Ю.В. у якій просить скасувати рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2021 року в частині витребування у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» спірної земельної ділянки, стягнення судових витрат, скасувати постанову Хмельницького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у вказаній частині.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди першої та апеляційної інстанції не врахували висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду при встановленні підстав представництва прокурором інтересів держави, зокрема, у пунктах 37-40, 43-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, постановах Верховного Суду від 05 листопада 2020 року у справі №910/21377/17, від 28 вересня 2020 року у справі №924/768/18, від 21 вересня 2020 року у справі № 924/779/18, від 03 вересня 2020 року у справі №924/802/18, від 02 вересня 2020 року у справі №924/817/18 та інші. Так, судами першої та апеляційної інстанцій не було досліджено, чи встановив прокурор бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо неповернення у власність держави оскаржуваної земельної ділянки та у чому полягає така бездіяльність. Також у матеріалах справи відсутні докази чи звертався прокурор до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області з повідомленням про наявність підстав для здійснення представництва, а також, чи Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, як компетентний орган, внаслідок бездіяльності не звертався, чи не мав наміру звернутися до суду із даним позовом в інтересах держави. Позовна заява подана заступником керівника Кам`янець - Подільської місцевої прокуратури з порушенням частини другої статті 175 ЦПК України, оскільки до неї не долучено доказів, що на дату її підписання відсутні прокурор та його перший заступник. Аналогічна позиція викладена постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року в справі №819/198/17, від 27 травня 2020 року у справі №819/478/17. Земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0385, як об`єкт цивільного права припинена, розділ щодо вказаної спірної земельної ділянки закритій у зв`язку із об`єднанням земельних ділянок, відповідний кадастровий номер скасований, а тому і відсутні відомості про неї у Державному земельному кадастрі та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а отже заступник керівника Кам`янець - Подільської місцевої прокуратури не зможе виконати рішення про витребування земельної ділянки, що свідчить про неналежний та неефективний спосіб захисту. Суди першої та апеляційної інстанцій не врахували, що обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 02 лютого 2021 року у справі №925/642/19. Суди при встановленні правомірності задоволення вимог про витребування земельної ділянки (віндикація), при наявності чинного та нескасованого арешту на земельну ділянку, накладеному у кримінальному провадженні, яке на момент розгляду справи є незавершеним, не врахували висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 15 травня 2018 у справі №335/12096/15-ц, від 23 травня 2018 у справі №569/4374/16-ц, від 19 червня 2019 року у справі №914/1671/17, від 19 листопада 2019 року у справі 755/9215/15-ц. При встановленні правомірності задоволення вимог про витребування земельної ділянки (віндикація), при відсутності належних доказів, що оскаржувана земельна ділянка належить державі - в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, суди першої та апеляційної інстанцій не врахували висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2019 року у справі №522/1029/18 та 07 листопада 2018 року у справі №488/6211/14-ц. Суди залишили поза увагою, що у зв`язку з набранням чинності Законом України № 1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», у прокурора відсутні підстави витребувати спірну земельну ділянку на користь Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Будь-яких порушень чи недобросовісного здійснення своїх прав з боку ТОВ «Зарус-Інвест», ТОВ «Агро-Еко-Граунд», ТОВ «Форк» встановлено не було, що вказує на добросовісне набуття останніми права власності на спірну земельну ділянку, оскільки на момент вчинення правочину вони не знали та не могли знати про обставини, які зазначені у позовній заяві. Позбавлення його права власності на спірну земельну ділянку с незаконним втручанням у мирне володіння майном та прямим порушенням статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судові рішення оскаржуються в частині задоволених позовних вимог заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури про витребування земельної ділянки у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд», стягнення судового збору з ТОВ «Зарус-Інвест», тому в іншій частині в касаційному порядку не переглядаються.

Позиція інших учасників справи

У квітні 2022 року до суду надійшов відзив керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури, в якому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, судові рішення без змін.

Відзив обґрунтований тим, що твердження ТОВ «Зарус-Інвест» щодо помилкових висновків судів про дотримання прокурором порядку, передбаченою статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», для звернення до суду з відповідним позовом та наявності законних підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, є необґрунтованими, оскільки Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, органам Держгеокадастру при здійсненні наданих повноважень надано право на звернення до суду лише у чітко визначених випадках та не надано право звертатись до суду на захист інтересів держави у спірних правовідносинах жодному іншому суб`єкту владних повноважень. У зв`язку із зазначеним представництво інтересів держави в суді здійснювалось прокурором, який виконує субсидіарну роль, щоб інтереси не залишились незахищеними. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про прокуратуру», який є спеціальним законом у даному випадку, заступник керівника окружної прокуратури має право подання позовної заяви, у т. ч. в порядку цивільного судочинства. Помилковими та такими, що не ґрунтуються на нормах законів є аргументи касаційної скарги щодо відсутності земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0385, як об`єкта цивільного права, на момент звернення прокурора до суду з позовом, оскільки ті обставини, що спірна земельна ділянка була об`єднана з іншими земельними ділянками, внаслідок чого утворилася нова земельна ділянка, якій присвоєно інший кадастровий номер, і обтяжена в рамках кримінального провадження, не можуть бути перешкодою для захисту права державної власності на землю. Посилання ТОВ «Зарус-Інвест» на те, що при прийнятті рішення судами не враховані позицій, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду, викладеної від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 щодо обрання позивачем неналежного способу захисту, що є самостійною підставою для відмови в позові, а також у постановах Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі №335/12096/15-ц, від 23 травня 2018 року у справі №569/4374/16-ц, від 13 листопада 2019 року у справі №755/9215/15-ц, від 19 червня 2019 року у справі №914/1671/17 щодо відсутності підстав для витребування земельної ділянки до моменту вирішення питання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, є помилковими, оскільки висновки, викладені у цих постановах стосуються інших правовідносин, ніж ті, які є предметом розгляду судами першої та апеляційної інстанцій Безпідставними та такими, що не підлягають врахуванню є аргументи щодо відсутності доказів перебування спірної земельної ділянки у власності держави, оскільки під час розгляду справи у суді першої інстанції жоден із учасників не висловлював сумнівів та не заперечував обставини належності станом на дату виникнення спірних правовідносин до державної власності спірних земельних ділянок, наявності повноважень Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на розпорядження спірними земельними ділянками та не подавали до суду жодних доказів на підтвердження таких заперечень. Щодо твердження представника ТОВ «Зарус-Інвест» про відсутність підстав витребувати земельну ділянку на користь Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, зазначає, що на момент прийняття оспорюваного наказу та пред`явлення позову повноваження щодо розпорядження землями цієї категорії належало державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. У спірних правовідносинах застосування такого способу захисту як витребування земельної ділянки одночасно як в добросовісного набувача на підставі статті 388 ЦК України так і на підставі статті 387 ЦК України у орендаря, є належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача. Безпідставними та такими, що не підлягають врахуванню є аргументи представника ТОВ «Зарус-Інвест», що позбавлення останнього права власності на спірну земельну ділянку є незаконним втручанням у мирне володіння майном та прямим порушенням статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У травні 2022 року до суду надійшов відзив Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якому Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області підтримало доводи касаційної скарги та просило прийняти до уваги, викладене у відзиві.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження у справі № 676/197/20, витребувано справу з суду першої інстанції, у задоволенні клопотання ТОВ «Зарус-Інвест» про зупинення виконання рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2021 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року відмовлено.

У квітні 2022 року справа № 676/197/200 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного суду від 23 червня 2022 року в задоволенні клопотання ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області про поновлення строку на подання відзиву на касаційну скаргу відмовлено, продовжено ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області строк на подання відзиву на касаційну скаргу ТОВ «Зарус-Інвест», справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 13 липня 2022 року зупинено касаційне провадження у справі № 676/197/20 до закінчення перегляду у касаційному порядку Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справи № 676/7428/19 (провадження 61-361сво21).

Ухвалою Верховного Суду від 28 червня 2023 року поновлено касаційне провадження у справі № 676/197/20.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 16 лютого 2022 року зазначено, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц, від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, від 05 листопада 2020 року у справі № 910/21377/17, від 28 вересня 2020 року у справі № 924/768/18, від 21 вересня 2020 року у справі № 924/779/18, від 03 вересня 2020 року у справі № 924/802/18, від 02 вересня 2020 року у справі № 924/817/18, від 05 листопада 2020 року у справі № 910/21377/17, від 25 вересня 2019 року у справі № 819/198/17, від 27 травня 2020 року у справі № 819/478/17, від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18, від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц, від 11 березня 2020 року у справі № 910/8965/18, від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 15 травня 2018 року у справі № 335/12096/15-ц, від 23 травня 2018 року у справі № 569/4374/16-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 914/1671/17, від 19 листопада 2019 року у справі № 755/9215/15-ц, від 05 жовтня 2021 року у справі № 910/18647/19, від 27 січня 2020 року у справі № 758/16546/18, від 26 серпня 2020 року у справі № 757/42018/19-к, від 07 жовтня 2020 року у справі № 911/735/19, від 07 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14, від 27 травня 2020 року у справі № 905/294/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 910/17416/18 та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України).

Фактичні обставини

Суди встановили, що відповідно до наказу Офісу Генерального прокурора № 2ш від 17 лютого 2021 року діяльність Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури припинено шляхом реорганізації в Кам`янець-Подільську окружну прокуратуру.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року № 22-20905-СГ затверджено документацію землеустрою, надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,00 га кадастровий номер :02:003:0385 та передано у власність для ведення особистого селянського господарства.

27 жовтня 2017 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 жовтня 2017 року № 5576 право власності на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_1 припинено та 29 жовтня 2017 року зареєстровано за ТОВ «Форк».

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області шляхом об`єднання земельних ділянок, в тому числі з кадастровим номером :02:003:0385, утворено земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0531, площею 88 га, яке здійснено на підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок від 01 листопада 2017 року, розробленої ТОВ «Інститут землеустрою «право на землю», за заявою ТОВ «Форк».

ТОВ «Форк» на підставі договору купівлі-продажу від 14 грудня 2017 року, серія та номер 4921, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зимою Н. Ф., відчужило земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0531, площею 88 га, ОСОБА_2 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 грудня 2017 оку, індексний номер 38738808, номер запису про право власності 23943953, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224).

Після чого земельна ділянка кадастровий номер :02:003:0531, площею 88 га за заявою ОСОБА_2 поділена на дві земельні ділянки площею по 44 га кожна із кадастровими номерами :02:003:0532 та :02:003:0533.

05 січня 2018 року державним реєстратором КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Панасюк Н. К. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо земельних ділянок площею по 44 га кожна, кадастрові номери :02:003:0533 та :02:003:0532.

ОСОБА_2 на підставі акту приймання-передачі майна від 17 березня 2018 року вніс до статутного капіталу ТОВ «Зарус-Інвест» земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0533 (площею 44 га) та :02:003:0532 (площею 44 га).

На даний час земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:003:0533 (площею 44 га) та :02:003:0532 (площею 44 га) на підставі договору оренди землі від 20 березня 2018 року перебувають в оренді ТОВ «Агро-Еко-Граунд».

Позиція Верховного Суду

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 6 частини першої статті 20 ГПК України).

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).

Судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги (частина перша та друга статті 414 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10 грудня 2021 року в справі № 924/454/20 вказано, що:

«предметом спору у справі, що розглядається, є вимога прокурора в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру до ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_3 та ТОВ «Форк» про витребування у відповідачів на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру земельної ділянки, кадастровий номер :04:002:0093, загальною площею 2,0 га, розташованої за межами населених пунктів Староушицької селищної ради, в координатах, межах та конфігурації, що була передана ОСОБА_3 відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру від 17 жовтня 2017 року № 22-20678-СГ, з посиланням на положення статей 317, 387, 388 Цивільного кодексу України у зв`язку із незаконним вибуттям земельної ділянки поза волею власника - держави на підставі наказу позивача, який скасовано згідно з рішенням суду через порушення норм закону та повторного надання земельної ділянки у власність поза межами передбаченої процедури».

У справі № 924/454/20 Верховний Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду касаційну скаргу ТОВ «Зарус-Інвест» залишив без задоволення, а оскаржені рішення - без змін, тобто, розглянув по суті позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру до ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» про витребування у відповідачів на користь держави земельної ділянки за правилами господарської юрисдикції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21) зазначено, що:

«112. Прокурор просить, серед іншого, визнати недійсними свідоцтва на право власності, видані ТОВ «Березова роща» і ТОВ «Сілквей комунікейшн»; визнати недійсними рішення Головного територіального управління юстиції в Київській області про державну реєстрацію за ТОВ «Березова роща» і ТОВ «Сілквей комунікейшн» права власності на земельні ділянки; визнати недійсними договір іпотеки, укладений між ТОВ «Сілквей комунікейшн» і ТОВ «Зелена садиба», та договір іпотеки, укладений між ТОВ «Березова роща» і ТОВ «Зелена садиба»; витребувати земельні ділянки на користь держави з незаконного володіння ТОВ «Березова роща» і ТОВ «Сілквей комунікейшн».

114. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України в чинній редакції господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

116. Спір у цій справі в частині наведених у цьому розділі позовних вимог є спором про стверджуване порушення цивільного права та законного інтересу позивача як власника землі з боку юридичних осіб, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, встановлення іншого речового права на таке майно (іпотеки), державної реєстрації таких прав.

118. Отже, з огляду на суб`єктний склад сторін справа в частині наведених вище позовних вимог віднесена до юрисдикції господарських судів, що виключає її розгляд у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства.

120. Отже, судові рішення в частині зазначених у цьому розділі вимог слід скасувати, а провадження у справі в цій частині - закрити».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2023 року по справі № 676/7428/19 (провадження № 61-361сво22) зазначено, що:

«тлумачення частини третьої статті 400, частини другої статті 414 ЦПК України свідчить, що: суд касаційної інстанції перевіряє дотримання загальними судами правил юрисдикції незалежно від наявності відповідних доводів у касаційній скарзі; при встановленні порушення правил юрисдикції загальних судів, суд касаційної інстанції закриває провадження у справі повністю або у відповідній частині позовних вимог.

У разі встановлення судом, що позовні вимоги за своїм суб`єктним складом повинні розглядатися в господарському судочинстві, суд закриває провадження у справі (повністю або частково), незалежно від доводів касаційної скарги. При цьому розгляд позовних вимог у порядку цивільного судочинства по суті є неможливим.

Об`єднана палата відступає від висновку щодо застосування частин першої та другої статті 414 ЦПК України, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2022 року у справі № 676/196/20 (провадження № 61-18836св21)».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2023 року по справі № 676/7428/19 (провадження № 61-361сво22) вказано, що:

«у справі, що переглядається, позовні вимоги прокурора, з урахуванням меж касаційного перегляду, про витребування земельної ділянки у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про скасування запису в Державному:-реєстрі речових прав-на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, запис від 17 березня 2018 року № 25293453 про Державну реєстрацію права власності ТОВ «Зарус-Інвест» на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0526, стягнення судового збору з ТОВ «Зарус-Інвест» за своїм суб`єктним складом повинні розглядатися в господарському судочинстві, що виключає розгляд справи у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства. Тому судам слід було закрити провадження у справі у вказаній частині, оскільки спір в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного, а має розглядатися в порядку господарського судочинства».

У справі, що переглядається, позовні вимоги прокурора, з урахуванням меж касаційного перегляду, про витребування земельної ділянки у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, вирішення питання про розподіл судових витрат, за своїм суб`єктним складом повинні розглядатися в господарському судочинстві, що виключає розгляд справи у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства.

Тому судам слід було закрити провадження у справі у вказаній частині, оскільки спір в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного, а має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Оскільки Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вирішив на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України закрити провадження у справі в частині позовних вимог про витребування земельної ділянки у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, стягнення судового збору з ТОВ «Зарус-Інвест», то він відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України, у редакції Закону № 460-IX, роз`яснює керівнику Кам`янець-Подільської окружної прокуратурийого право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи до відповідного суду господарської юрисдикції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).

З урахуванням висновків, викладених в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2023 року по справі № 676/7428/19 (провадження № 61-361сво22), колегія суддів вважає, що судові рішення частково ухвалені з порушенням норм процесуального права, тому касаційну скаргу слід задовольнити частково, судові рішення в частині позовних вимог прокурора провитребування земельної ділянки у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, стягнення судового збору з ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд»скасувати та провадження в справі в цій частині закрити.

Керуючись статтями 255, 256, 400, 409, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест», яка підписана представником Сергійчуком Юрієм Вікторовичем,задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року в частині позовних вимог заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратурив інтересах держави про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» судового збору на користь Хмельницької обласної прокуратури скасувати.

Провадження у справі № 676/197/20 в частині позовних вимог заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки закрити.

Повідомити заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури, що розгляд цієї справи в частині позовних вимог заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки віднесений до юрисдикції господарського суду.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2021 року та постанова Хмельницького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року в скасованих частинах втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук