Ухвала

30 червня 2023 року

місто Київ

справа № 686/15973/20

провадження № 61-9618ск23

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 червня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_2 у червні 2020 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , просив:

- визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на автомобіль марки DACIA, модель Logan, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- стягнути з ОСОБА_1 на його користь компенсацію 1/2 частки автомобіля марки DACIA, модель Logan, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі 60 000, 00 грн.

ОСОБА_1 у лютому 2021 року звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , просила:

- визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на автомобіль марки DACIA, модель Logan, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , стягнувши з неї на користь ОСОБА_2 1 740, 00 грн як компенсацію частки ОСОБА_2 у праві на спірний автомобіль;

- визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності всіх металопластикових конструкцій, встановлених в його квартирі АДРЕСА_1 , стягнувши з ОСОБА_2 на її користь 60 000, 00 грн суми компенсації їх вартості.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 14 грудня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницький області частково задовольнив позов ОСОБА_2 та повністю задовольнив зустрічний позов ОСОБА_1 .

Суд здійснив поділ майна сторін так:

- визнав за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на автомобіль марки DACIA, модель Logan, 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 1 740, 00 грн як компенсацію вартості частки ОСОБА_2 у праві на автомобіль марки DACIA, модель Logan, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на цей автомобіль;

- визнав право власності ОСОБА_2 на усі металопластикові віконні конструкції (вікна, балкон), встановлені у квартирі АДРЕСА_1 ;

- стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості металопластикових віконних конструкцій (вікна, балкон), встановлених в квартирі АДРЕСА_1 , у розмірі 60 000, 00 грн.

В іншій частині вимог первісного позову відмовив. Здійснив розподіл судових витрат.

Постановою від 06 червня 2023 року Хмельницький апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_2 , скасував рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2022 року, ухвалив нове рішення, яким задовольнив позов ОСОБА_2 .

Суд визнав за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на автомобіль марки DACIA, модель Logan, 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 .

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 60 000, 00 грн грошової компенсації 1/2 вартості автомобіля марки DACIA, модель Logan, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Суд відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , здійснив розподіл судових витрат.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Бойко Ю. П. 23 червня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 червня 2023 року, залишити в силі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2022 року.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд вивчив касаційну скаргу та додані до неї матеріали, зробив висновок про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки скаргу подано на судове рішення, ухвалене у справі з ціною позову, що не підлягає касаційному оскарженню.

Щодо оцінки судового рішення, яке оскаржується учасником справи, до категорії тих, що підлягають касаційному оскарженню

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилом частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01 січня 2023 року - 2 684, 00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Тож предметом позову у цій справі є майнові вимоги про визнання права власності та стягнення сум компенсації вартості частки у спільному майні.

Ціна позову у справі складає 180 000, 00 грн, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684, 00 грн х 250 = 671 000, 00 грн).

Урахувавши, що ціна позову у цій справі за вимогами майнового характеру становить 180 000, 00 грн, судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Щодо наявності винятків для допуску у справі оскарження судових рішень, які не підлягають такому оскарженню

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначила, що судове рішення може бути оскаржене у касаційному порядку, оскільки питання, порушене у ньому, стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути головним або основним питанням правозастосовчої практики на сучасному етапі її розвитку та становлення, воно повинно мати одночасно винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, значущістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

Верховний Суд констатує, що заявник не визначив, у чому саме полягає потреба у формуванні єдиної правозастосовчої практики відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України; не навів норми права, при застосуванні яких існує потреба у формуванні єдиної правозастосовчої практики та які носять характер фундаментального значення для права.

Доводи заявника про те, що справа № 686/15973/20 має виняткове значення для неї, оскільки стягнута судом апеляційної інстанції сума компенсації вартості автомобіля є завеликою для заявника, виконання рішення суду апеляційної інстанції становитиме надмірний тягар для неї.

Наведені доводи заявника про виняткове значення справи для неї є безпідставними, належно не обґрунтовані та не доведені, а тому Верховним Судом відхиляються.

Непогодження заявника з оскаржуваним судовим рішенням в цілому, без доведеності існування інших обставин, не має розглядатися як така обставина, що має впливати на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

З врахуванням наведених доводів, Верховний Суд визнає, що винятки, зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтовані, Судом під час вивчення касаційної скарги такі винятки не встановлені.

При цьому Верховний Суд дав оцінку та врахував: предмет позову, складність справи, значення справи для сторін і суспільства в цілому, за результатами чого не встановив наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у тому числі касаційна скарга не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Конституційним принципом судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судових рішень виключно у випадках, визначених законом.

Цьому конституційному принципові відповідає загальне правило пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України щодо того, що усі судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не підлягають касаційному оскарженню. Це означає, що рішення суду апеляційної інстанції у таких справах є остаточним і подальшому оскарженню не підлягає.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своєму рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії» (Zubac v. Croatia), № 40160/12) наголосив на обмеженості доступу ratione valoris до судів вищої інстанції. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (справа «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], № 36760/06, § 230, ЄСПЛ 2012). Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції» (Levages Prestations Services v. France), § 45; рішення у справі «Бруалья Гомес де ла Торре проти Іспанії» (Brualla Gomez de la Torre v. Spain), § 37; та «Козліца проти Хорватії» (Kozlica v. Croatia), § 32, № 29182/03, від 02 листопада 2006 року; «Шамоян проти Вірменії» (Shamoyan v. Armenia) § 29, від 07 липня 2015 року, № 18499/08).

Застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Бруалья Гомес де ла Торре проти Іспанії», § 36; рішення у справі «Козліца проти Хорватії», § 33; рішення у справі ««Булфрахт Лтд» проти Хорватії», § 34, «Добріч проти Сербії» (Dobric v. Serbia), «Зубац проти Хорватії» (Zubac v. CROATIA), № 2611/07 та § 54, від 21 червня 2011 року, № 15276/07; та «Йовановіч проти Сербії»

(Jovanovic v. Serbia), § 48, від 02 жовтня 2012 року, № 32299/08).

Саме національний верховний суд, якщо цього вимагає національне законодавство, повинен оцінювати те, чи досягнуто передбачений законодавством поріг ratione valoris для подання скарги саме до цього суду. Відповідно, в ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять до нього, верховний суд не може бути зв`язаний або обмежений помилками в оцінюванні зазначеного порогу, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього (згадане вище рішення у справі «Добріч проти Сербії», § 54).

ЄСПЛ постановив ухвалу щодо неприйнятності заяви від 09 жовтня 2018 року, № 26293/18 у справі «Азюковська проти України», у якій зазначив, що застосування критерію малозначності справи у справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

ЄСПЛ у цьому рішенні зазначив, що в контексті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій він також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій.

Отже, за прецедентною практикою ЄСПЛ обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством порогу ratione valoris для скарг, що подаються на розгляд Верховного Суду, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалене у малозначній справі, а отже, не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 червня 2023 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання судом та оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак