29.12.2023 Справа № 363/5939/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Лукач О.П., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області, за підписом представника позивача адвоката Березинець К.Г., надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 20 червня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис нотаріуса за реєстровим № 2002, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «МІЛОАН» заборгованості у розмірі 18 830 грн. за кредитним договором № 1565800. 26 червня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу

м. Києва Клименко Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62422643 щодо примусового виконання вказаного виконавчого напису. 16 липня 2020 року виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника. 10 жовтня 2020 року, у зв`язку із вступом у шлюб, позивач змінила своє прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». Про наявність виконавчого напису позивач дізналася у вересні 2023 року через мобільний застосунок Дія. Позивач вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. є безпідставним, незаконним і не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», а також без урахування того, що на день вчинення виконавчого напису (20.06.2020), редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений. Позивач вказує, що кредитний договір №1565800 від 19 січня 2020 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «МІЛОАН» нотаріально не посвідчувався, а тому у нотаріуса не було законних підстав для вчинення виконавчого напису. Крім цього, позивач посилається на те, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, приватний нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум заборгованості, що підлягають стягненню, а також позивачка не отримувала жодних повідомлень щодо заборгованості за кредитним договором та її розміру.

На підставі викладеного у позовній заяві, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20 червня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №2002, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «МІЛОАН» заборгованості за кредитним договором № 1565800 від 19 січня 2020 року в розмірі 18 830 грн. 00 коп.

До матеріалів позовної заяви також долучено заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2023 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення у виконавчому провадженні №62422643 від 26 червня

2020 року, яке відкрите приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романом Васильовичем на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрованого в реєстрі за №2002 від 20 червня 2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Мілоан» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 18830 гривень, до набрання рішенням суду у цивільній справі №363/5939/23 законної сили.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, оскільки згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним та враховуючи положення статей 274, 279 ЦПК України.

Представнику позивача, у порядку статті 14 ЦПК України було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі до електронного кабінету, після чого, сторона позивача з будь-якими клопотаннями/заявами до суду не зверталась.

Відповідачу копії ухвали суду про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками було надіслано у порядку статті 14 ЦПК України, які було доставлено до електронного кабінету 26 жовтня 2023 року, проте відповідач не скористався правом, передбаченим статтею 178 ЦПК України, та не подав до суду відзив на позовну заву. Інших заяв по суті чи клопотань з процесуальних питань на адресу суду не надходило.

Судова кореспонденція, надіслана приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегу Станіславовичу, повернулась на адресу суду без вручення з причин «адресат відсутній за вказаною адресою».

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, отримавши судову кореспонденцію 2 листопада 2023 року, правом надати пояснення щодо позову не скористався, із заявами та/або клопотання до суду не звертався.

Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що

19 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальності «Мілоан» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 1565800, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується на умовах визначеним цим Договором на строк визначений у пункті 1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансової кредит) у сумі визначений у пункті 1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений пункт 1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені Договором. На вказаному договорі відсутні відомості про його нотаріальне посвідчення (а.с. 10-12).

20 червня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис про стягнення «з громадянина(-ки) України, яким(якою) є ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народженця - невідомо, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , фактичне місце роботи невідоме, який(-а) є Боржником за Кредитним договором 1565800 від 19 січня 2020 року, укладеним з Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», ідентифікаційний код юридичної особи 40484607, місцезнаходження: 04107, м.Київ, вулиця Багговутівська, будинок 17-21, реквізити: НОМЕР_2 у АТ «АЛЬФА-БАНК», МФО 301252, далі іменований - Стягувач, заборгованість за Кредитним договором 1565800 від 19 січня

2020 року.

Строк платежу за Кредитним договором 1565800 від 19 січня 2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 18 лютого 2020 року по 11 березня 2020 року.

Сума заборгованості складає 18 830,00 (Вісімнадцять тисяч вісімсот тридцять гривень 00 копійок), втому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить

7 000,00 (Сім тисяч гривень 00 копійок); прострочена заборгованість за комісією становить 840,00 (Вісімсот сорок гривень 00 копійок); прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 9 450,00 (Дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят гривень 00 копійок);

строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 (Нуль гривень 00 копійок);

строкова заборгованість за комісією становить 0,00 (Нуль гривень 00 копійок);

строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 (Нуль гривень 00 копійок);

строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 1 540,00 (Одна тисяча п`ятсот сорок гривень 00 копійок).

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача за домовленістю сторін.

Загальна сума, що підлягає стягненню - 18 830,00 (Вісімнадцять тисяч вісімсот тридцять гривень 00 копійок).»

Вчинений виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 2002 (а.с. 9).

20 червня 2020 року приватним виконавцем Клименко Романом Васильовичем відкрито виконавче провадження №62422643 на підставі виконавчого напису нотаріуса №2002, виданий 20 червня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» заборгованості в розмірі 18 830 грн. (а.с.13)

У подальшому, 16 липня 2020 року приватним виконавцем Клименком Романом Васильовичем у виконавчому провадженні ВП №62422643 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка отримує дохід від ФОП ОСОБА_5 (а.с. 14-15)

Як убачається із свідоцтва про шлюб, виданого Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), серія НОМЕР_3 , 10 жовтня 2020 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_6 , внаслідок чого змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » (а.с. 8).

Згідно статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам статті 89 Закону України «Про нотаріат».

Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від

29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Постановою КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме пункт 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зобов`язано Кабінет міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови КМУ №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року. Згідно з позицією вказаного Суду, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З врахуванням вищевказаного, відповідно до пункту 1 Переліку «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог статті 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від

29 червня 1999 року, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Вчинення нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц. У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від

29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня

2019 року в справі №357/12818/17.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший - підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Отже, у суду є усі підстави дійти висновку, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом допущено порушення порядку його вчинення, не було перевірено безспірність наявної суми заборгованості, не повідомлено боржника щодо вчинення такого напису та надання можливості останньому висловити свої заперечення щодо заборгованості.

У матеріалах справи відсутні докази які б спростовували доводи позивача та заявлені ним позовні вимоги.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру та заяви про забезпечення позову на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», а тому судовий збір у розмірі

1610,4 грн. має бути стягнутий з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-89, 128, 133, 134, 137, 141, 174, 258, 259, 263-265, 274, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2002 від 20 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «МІЛОАН» заборгованості за кредитним договором № 1565800 від 19 січня 2020 року в розмірі 18 830 грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» в дохід держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 1610 (одна тисяча шістсот десять) гривень 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», , юридична адреса: 04107, м. Київ, вул. Баггобутівська, 17-21;

Третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, адреса: 10008, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 35;

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, адреса: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6, офіс 31.

Суддя О.П. Лукач