Провадження № 2/727/1821/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - Слободян Г.М.

секретар судового засідання - Вакарчук Т.Р.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позову.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 лютого 2022 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Зазначає, що від шлюбу мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує на те, що спільне життя не склалося, оскільки у неї з відповідачем різні погляди на життя. У зв`язку з наведеним, вони припинили спільне подружнє життя, не ведуть спільного господарства. Стверджує, що спору про місце проживання дитини немає, оскільки син проживає з нею. Вважає, що їхній з відповідачем шлюб фактично припинив існування, а подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений 24 лютого 2022 року між нею та відповідачем, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, у розмірі 10000,00 гривень, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. А також, просить стягнути з відповідача судові витрати.

Рух справи та позиція сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.10.223 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.11.223 року закрито підготовче провадження по справі.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, однак скерував до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Зазначив, що розмір аліментів аліментів погоджений із заявником у фіксованій сумі 10000,00 грн.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Досліджені судом докази та застосовані норми права.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 24.02.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 24 лютого 2022 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 254 (а.с.12). Від шлюбу у подружжя народився син.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого 02.11.2017 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено актовий запис №2613. Батьком записаний ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_1 (а.с.13).

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження булла взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок"в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Позивач скористалася свої правом пред`явлення позову та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, однак позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Разом з цим, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник також з приводу захисту позивачем свого правана отримання від другого із подружжя коштів на утримання неповнолітньої дитини.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно до положень ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

За таких обставин, враховуючи, що між позивачем та відповідачем погоджено розмір аліментів у фіксованому розмірі, а також, що позивач не отримує матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, а тому, беручи до уваги встановлені обставини по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню

Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141-142, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, ст. 24, 109, 112, 114-115, 180-183 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 24 лютого 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) під актовим записом №254.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити - ОСОБА_4 .

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 10000,00 гривень, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09 жовтня 2023 року.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці або безпосередньо до апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду безпосередньо або через Шевченківський районний суд м. Чернівці. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01.12.2023 року.

Суддя Слободян Г.М.