Номер провадження 2-о/404/305/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року місто Кропивницький

Суддя Кіровського районного с уду міста Кіровограда Людмила Дмитріївна Кулінка, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 (адреса: Військова частина НОМЕР_1 ), про розірвання шлюбу за заявою подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , шлюб зареєстрований 19 жовтня 2023 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис № 741 та відновити ОСОБА_2 її дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

За приписами статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом (частина третя статті 293 Цивільного процесуального кодексу України).

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частини третя стаття 294 Цивільного процесуального кодексу України).

Пунктом 2 частини третьої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак, всупереч вищевказаних вимог, у заяві не зазначено дати народження заявника, його місце проживання, номер і серію паспорта, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності.

Позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5 частини третьої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України).

Однак, в поданій заяві взагалі відсутній виклад обставин звернення заявника до суду про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

У відповідності до частини третьої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС у випадках, передбачених статтею 106, 107 Сімейного кодексу України. При цьому, питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору.

Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених статтею 107 Сімейного кодексу України; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до Сімейного кодексу України; за позовом одного з подружжя відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України .

У своїй заяві, як на підставу для її розгляду в порядку окремого провадження, заявник посилається на положення статті 109 Сімейного кодексу України.

Відповідно до частин першої-третьої статті 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором проте, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За роз`ясненнями, викладеними в пункті 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (стаття 109 Сімейного кодексу України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків.

Проте, як свідчить заява про розірвання шлюбу, її подано виключно від імені заявника ОСОБА_1 , тобто взаємна згоди подружжя щодо розірвання шлюбу відсутня. Відомостей щодо наявності або відсутності у подружжя спільних неповнолітніх дітей, заява також не містить, що є порушенням вимог статті 109 Сімейного кодексу України.

Крім того, згідно статті 106 Сімейного кодексу України та діючих Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні розірвання шлюбу між подружжям, яке не має неповнолітніх дітей, здійснюється органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя.

Доказів, що унеможливлювали б розірвання шлюбу через органи ДРАЦС, заява також не містить.

За таких обставин, заява про розірвання шлюбу у порядку окремого провадження повинна подаватися до суду спільно подружжям (чоловіком та дружиною), має містити докази наявності у подружжя неповнолітніх дітей та у разі відсутності у подружжя неповнолітніх дітей, в заяві повинно бути зазначено, що унеможливлює розірвання шлюбу через органи ДРАЦСу.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (частина четверта статті 294 Цивільного процесуального кодексу України).

Проте, всупереч вищевказаних вимог у заяві відсутні заінтересовані особи.

Крім того, в прохальній частині заяви заявник просить суд відновити ОСОБА_2 її дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Статтею 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згдіно частини восьмої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище.

Отже ,відновлення дошлюбного прізвища може вирішуватись тільки особою яка його змінила, тобто ОСОБА_2 , а не іншими особами.

Керуючись статтями 175, 177, 183, 185, 293, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу за заявою подружжя, залишити без руху.

Надати заявнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для подання заяви з додержанням вимог, викладених у статтях 175 і 177, 318 Цивільного процесуального кодексу України, а саме: вказати в заяві дату народження заявника, його місце проживання, номер і серію паспорта, обґрунтувати звернення до суду про розірвання шлюбу саме за заявою подружжя, подати спільну заяву подружжя у порядку статті 109 Сімейного кодексу України, зазначити про наявність або відсутність у подружжя неповнолітніх дітей, у разі наявності неповнолітніх дітей до заяви додати письмовий договір проте, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей, подати нотаріально засвідчений договір подружжя про розмір стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, у разі відсутності спільних неповнолітніх дітей надати до суду докази неможливості розірвання шлюбу органами ДРАЦС, зазначити в заяві заінтересовану особу, викласти прохальну частину заяви відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України з врахуванням роз`яснень мотивувальної частини даної ухвали.

Роз`яснити положення частини третьої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо заявники відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявники не усунуть недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка