Справа № 610/1344/23
Провадження № 2/610/484/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2023 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Тімонової В.М.,

за участю секретаря Артамонової А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу №610/1344/23 (провадження № 2/610/484/2023) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2023 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 у якій позивач просить визнати за нею право власності: на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0110, площею 7,6730 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лозовенківської сільської ради КСП ім. Свердлова Балаклійського району Харківської області; на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0788, площею 5,9842 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лозовенківської сільської ради Балаклійського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на дві земельні ділянки площею 7,6730 га та 5,9842 га. Вона є донькою ОСОБА_3 та спадкоємицею за законом. 22.02.2022 вона звернулась до приватного нотаріуса Краматорського нотаріального округу Донецької області Семенової І.М. з заявою про прийняття спадщини за законом, на підставі якої було заведено спадкову справу № 69185822. Нотаріус повідомила їй, що для отримання свідоцтва про право на спадщину їй потрібно прийти до нотаріальної контори після 23.05.2022. 23.05.2022 окупаційні війська рф розпочали штурм м. Лиман Донецької області, в результаті якого 27.05.2022 місто було окуповано. 01.10.2022 м. Лиман було визволено, проте бойові дії там відбуваються досі. 01.01.2023 м. Лиман Донецької області було віднесено до території активних бойових дій. У зв`язку із цим вона звернулась до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України стосовно надання інформації щодо місця здійснення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Семенової І.М. 02.08.2023 було отримано відповідь, згідно якої приватна нотаріальна діяльність ОСОБА_4 зареєстрована у м. Лиман. Територія Лиманської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області, де знаходиться робоче місце приватного нотаріуса Семенової І.М., з 01.01.2023 віднесена до території активних бойових дій. Документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Семенової І.М. до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались та залишились за місцем знаходженням її робочого місця, а через відсутність зв`язку з нотаріусом відомості про стан збереження архіву відсутні.

У зв`язку із чим позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою від 19.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі.

У судове засідання позивач не з`явилась, її представником адвокатом Какулія О.Є. подано до суду заяву про проведення судового засідання без участі позивача та її представника, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовільнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Харкові, що підтверджується копією паспорта, серії НОМЕР_1 (а.с. 36).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_1 - « ОСОБА_5 » (а.с. 8).

Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 (а.с.17 зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер у м. Лиман Краматорського району Донецької області (а.с. 18 зворот).

Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Краматорського району Донецької області Семеновою І.М. 22.02.2022 заведено спадкову справу № 69185822 (а.с. 9).

На підставі свідоцтва про право власності, на нерухоме майно, № 49584248 від 11.12.2015, ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,9842 га, кадастровий номер :01:000:0788, яка розташована на території Лозовенківської сільської ради Балаклійського району Харківської області (а.с. 10).

На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ХР № 043916, виданого 23.12.2004 Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області, ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 7,6730 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лозовенківської сільської ради КСП ім. Свердлова (а.с. 12-15).

Як вбачається з відповіді Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 19.12.2023, наданої на запит суду, після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом Краматорського району Донецької області Семенової І.М. 22.02.2022 заведена спадкова справа № 69185822 (а.с. 64).

З відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.08.2023, наданої на запит представника позивача адвоката Какулія О., щодо спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Семеновою І.М., після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , вбачається, що приватна нотаріальна діяльність ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходиться робоче місце приватного нотаріуса Семенової І.М., з 01.01.2023 віднесена до території активних бойових дій. У міжрегіонального управління відсутня інформація про припинення чи зупинення приватної нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Семенової І.М. Документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Семенової І.М.до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались та залишились за місцезнаходженням її робочого місця, а через відсутність зв`язку з нотаріусом відомості про стан збереження архіву відсутні. На теперішній час оформити спадкові права по спадковій справі, заведеній приватним нотаріусом Семеновою І.М. неможливо, однак право власності на спадкове майно можливо визнати у судовому порядку (а.с. 11).

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як передбачено ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту (підп. 2.2. п. 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5).

У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження (підп.2.4. п.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5).

Таким чином, діючим законодавством України не передбачена можливість заведення кількох спадкових справ щодо одного спадкодавця або передачі спадкової справи від одного нотаріуса до іншого, окрім випадку встановленого факту неправильного визначення місця відкриття спадщини.

Тобто, повторне заведення спадкової справи органами нотаріату, які здійснюють свої повноваження на території, яка контролюється органами державної влади України, є неможливим.

Матеріалами справи встановлено, що починаючи з 23.05.2022 і до теперішнього часу, Позивачка, з незалежних від неї причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину та розпоряджатися спадковим майном на власний розсуд.

Згідно статті 41 Конституції України, ч. 1 ст. 319, ч.1 ст.321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжено.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Така правова позиція була сформульована в постанові Верховного Суду від 22.09.2021 року у справі №227/3750/19.

Відповідно до п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5 з урахуванням положень статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Враховуючи те, що приватний нотаріус Семенова І.М., яка повинна видати свідоцтво про право на спадщину Позивачці, нотаріальну діяльність фактично не здійснює, а також враховуючи відсутність механізму передачі спадкової справи від одного нотаріуса до іншого в аналогічних цьому випадках, вважаю, що існують перешкоди в оформленні спадкових прав Позивача у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування, відноситься до компетенції суду.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відсутність реально діючої установи нотаріату чи приватного нотаріуса, на яких покладено обов`язок видати Позивачеві свідоцтво про право на спадщину, залишення спадкової справи на території активних бойових дій, що є перешкодами для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, є підставою для задоволення позовних вимог Позивача.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовані та доведені позовні вимоги, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 12, 13, 19, 81, 206, 263-265, 268, 272, 273-276 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0110, площею 7,6730 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Харківської області, Балаклійського району, Лозовеньківської сільської ради, КСП ім. Свердлова, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:000:0788, площею 5,9842 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Харківської області, Балаклійського району, Лозовеньківської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 28 січня 2023 року.

Суддя В.М. Тімонова