ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8225/23 Справа № 183/7198/23 Суддя у 1-й інстанції - Парфьонов Д.О. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дончак Дмитро Михайлович, на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дончак Д.М., звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Універсал Банк», в якій просив суд стягнути з АТ «Універсал Банк» безпідставно набуті кошти у розмірі 4513,33 грн., проценти за користування безпідставно набутими коштами у розмірі 1832,52 грн. та моральну шкоду в розмірі 15000,00 грн., обґрунтовуючи це тим, що 20 листопада 2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір б/н під назвою «Анкета-заява про надання банківських послуг», за умовами якого відповідач надав позивачеві в користування платіжну картку, що за правилами ч.2 ст. 3 Закону України «Про захист прав споживачів» відноситься до споживчого кредитування.

Разом з цим позивач зазначає, що в червні 2022 року АТ «Універсал Банк» звернулось до позивача з позовною заявою про стягнення з нього заборгованості за договором б/н від 20 листопада 2017 року, а рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено з підстав неправомірності та безпідставності списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом, а сплачена ОСОБА_1 сума коштів належить до зарахування на погашення тіла кредиту.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2023 року апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» залишено без задоволення, рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року залишено без змін. В постанові апеляційного суду зазначено, що, оскільки позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 18640,04 грн., в той час як матеріали справи підтверджують збільшення тіла кредиту за рахунок протиправного списання Банком з рахунку відповідача відсотків за кредитом на суму 21184,97 грн., то реальна заборгованість за тілом кредиту відсутня, а загальна переплата ОСОБА_1 склала 32827,04 грн.

Дані обставини, в силу ч.4 ст. 82 ЦПК України, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином судами встановлено, що Банк постійно нараховував відсотки, хоча таке нарахування не передбачено умовами договору, у ОСОБА_1 немає заборгованості перед АТ «Універсал Банк» за договором б/н від 20 листопада 2017 року та ОСОБА_1 переплатив певну суму коштів банку, що сталось внаслідок викривлення балансу на користь банку, що позивач у цій справі вважає безпідставно набутими коштами.

За таких обставин позивач вважає, що відповідач повинен повернути йому грошові кошти за правилами ст. 1212 ЦК України, а добровільно повертати відмовляється, що стало підставою для надіслання на адресу відповідача 28 березня 2023 року письмової вимоги, яка банком не виконана, враховуючи відповідь від 01 травня 2023 року на його лист, яка містить загальний текст і не відповідає жодній належній реакції банку на повідомлення.

Позивач зазначає, що на офіційному сайті банку розміщено виписку (рух коштів по картці) за період з листопада 2017 року по 04 березня 2023 року, де за розрахунками банку сума зарахувань становить 155861,27 грн., а сума витрат становить 180580,77 грн. Також банк безпідставно зарахував свої витрати з оплати судових зборів за подання їх позову та апеляційної скарги в іншій справі, де банку відмовлено на загальну суму 6202,50 грн.

За таких обставин за розрахунком позивача відповідальність за порушення грошового зобов`язання відповідача за період з 01 грудня 2021 року по 01 лютого 2022 року включно становить загальну суму 1846,36 грн., відсотки за період з 01 серпня 2018 року по 01 серпня 2021 року включно на загальну суму 21184,97 грн.

Таким чином, загальна сума незаконних зарахувань банком до витрат позивача за кредитним договором становить 6202,50 грн. +1846,36 грн. +21184,97 грн., а всього 29237,83 грн., а, враховуючи суму витрат за розрахунком банку у розмірі 180580,77 грн., різниця становить 151342,94 грн., що є фактичною сумою витрат, а 4518,33 грн. безпідставно набуті банком, яку і просить стягнути позивач з відповідача на свою користь та за правилами ст. 1048 ЦК України також позивач просить стягнути відсотки на рівні облікової ставки НБУ за період з 24 січня 2021 року по 09 червня 2023 року включно на загальну суму 1832,52 грн.

Разом з цим позивач вважає, що йому такими незаконними діями банку завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 15000,00 грн. та просить стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2023року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дончака Д.М., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове рішення із задоволенням позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам у справі, оскільки судом першої інстанції не взято до уваги незаконне нарахування банком відсотків, які він не мав права нараховувати, що є збагаченням, враховуючи періодичне повідомлення банку про необхідність сплати заборгованості, якої в дійсності не існувало. При цьому суд першої інстанції врахував висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22 серпня 2019 року у справі № 607/3864/17, де правовідносини відрізняються від тих, які є у даній справі, та не врахував висновків Верховного Суду, викладених у постановах № 201/6498/20 від 08 вересня 2012 року, № 206/2212/18 від 08 вересня 2021 року, № 623/363/20 від 06 жовтня 2021 року. Апелянт зазначає, що за умовами договору він очікував від банку добросовісного виконання зобов`язань за договором та не передбачав його переплати за кредитним договором, адже не мав можливості ознайомитись з випискою по рахунку, як і не був обізнаний про систему нарахування, довіряючи банку. Отримуючи від клієнта кошти, які перевищують наданий кредит, банк безпідставно збагатився за рахунок ОСОБА_1 , що є підставою для застосування норм ст.1212-1214 ЦК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2023 року справу витребувано у суду першої інстанції, яка надійшла до суду 30 серпня 2023 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року відкрито провадження у даній справі та надано сторонам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року справу призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

АТ «УніверсалБанк» відзиву на апеляційну скаргу не подавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Як вбачається з ч. 3 вказаної вище статті, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/3139/22 від 26 жовтня 2022 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення з заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 20 листопада 2017 року у розмірі 19199,12 грн. станом на 28 грудня 2021 року, в тому числі: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 18640,04 грн; заборгованості за пенею 0,00 грн, заборгованості за порушення грошового зобов`язання - 559,08 грн. відмовлено.

20 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «УніверсалБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 20 листопада 2017 року, у якій просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору. Підписанням анкети заяви ОСОБА_1 погодився, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого підтвердив та взяв на себе зобов`язання виконувати його умови. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники вищезазначених документів, що складають Договір. Також, позивач погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодився з тим, що про зміну розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє шляхом надсилання повідомлень в мобільний додаток. Підписанням анкети-заяви відповідач підтвердив та засвідчив, що вся інформація та/або документи, надані ним Банку, в тому числі через мобільний додаток, є повною і достовірною у всіх відношеннях, взяв на себе зобов`язання повідомити Банк про будь-які зміни в цій інформації, що можуть статися. Підписанням анкети-заяви просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом 0320c9ef4329c58e61593ede512f7cd8e82241a033bea8c38fc9225ed1fa70f207, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Також визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або Банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису. Крім того, підписуючи анкету-заяву надав право та доручив ПАТ «Універсал Банк» здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих у ПАТ «Універсал Банк», без додаткових його розпоряджень, для погашення будь-яких інших його грошових зобов`язань перед ПАТ «Універсал Банк», що випливають з умов Договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та Банком. Усі листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору. З довідки АТ «УніверсалБанк» про наявність рахунку від 26 липня 2022 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 відкрито рахунок № НОМЕР_3 , зі строком дії останнього - до 04/24. З наданого розрахунку заборгованості встановлено, що Банком нараховані відповідачу відсотки за договором за період з 31 липня 2018 року по 31 січня 2021 року в розмірі 16541,52 грн, та за період з 01 серпня 2018 року по 23 грудня 2021 року банком до загальної суми заборгованості зарахована сума в розмірі 21184,97 грн, вказана в самому розрахунку, як сплачені відсотки. В анкеті-заяві від 20 листопада 2017 року строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, ОСОБА_1 надав згоду здійснювати договірне списання коштів з рахунків для погашення грошових зобов`язань, що випливають з умов договору, не погоджував сплати відсотків за користування кредитними коштами за договором, списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування даним кредитом.

Оскільки позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 18640,04 грн, в той час, як матеріали справи підтверджують збільшення тіла кредиту за рахунок протиправного списання банком з рахунку відповідача відсотків за кредитом на суму 21184,97 грн, суд вважає за необхідне відмовити задоволенні позову в цій частині через те, що позивачем не доведено не повернення суми тіла кредиту відповідачем та заборгованість з тіла кредиту, отриманого позивачем за договором, існування поточної чи простроченої заборгованості з тіла кредиту станом на день звернення з позовом. Крім того, з урахуванням того, що в анкеті-заяві від 20 листопада 2017 року процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, іншого виду відповідальності за порушення грошового зобов`язання, позивачем заявлені вимоги про стягнення конкретної суми заборгованості з посиланням на умови договору - в стягненні заборгованості за порушення грошового зобов`язання також необхідно відмовити.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2023 року у справі № 183/3139/22 рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року залишено без змін. Судом установлено, що позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 18640,04 грн, у той час, як матеріали справи підтверджують збільшення тіла кредиту за рахунок протиправного списання банком з рахунку відповідача відсотків за кредитом на суму 21184,97 грн. Так, згідно власноручної здійсненої калькуляції вбачається, що позивачем було використано коштів банку на загальну суму 106755,99 грн, а повернуто було 139583,03 грн. Таким чином, реальна заборгованість за тілом кредиту відсутня. Колегія суддів зауважує, що звертаючись до суду із дійсним позовом, позивач зазначав, що заборгованість відповідача за тілом кредиту складає 18640,04 грн та заборгованість за порушення грошового зобов`язання складає 559,08 грн. Вказані доводи банку є суперечливими, та такими, що спростовуються наявними у справі доказами, зокрема випискою по картковому рахунку відповідача, яка є первинним банківським документом. Оцінюючи надану банком виписку по картковому рахунку відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що сума в розмірі 18640,04 грн в дійсності не відповідає заборгованості саме за тілом кредиту, оскільки включає в себе і саму заборгованість за відсотками, які нараховувалися на суму кредиту та штучно збільшували розмір кредитного ліміту та суму заборгованості. Отже, розмір кредитного ліміту розширявся за рахунок списання відсотків, нарахування яких здійснювалося на суму фактично наданої відповідачу позики та розміру відсотків за попередній місяць.

Обставини, вказані в рішеннях підтверджуються наданими копією Анкети-заяви від 20 листопада 2017 року, випискою про рух коштів по картці клієнта ОСОБА_1 № НОМЕР_4 від 04 березня 2023 року. Крім того, з указаних документів у сукупності з наданими відповідачем розрахунком заборгованості за договором № б/н від 20 листопада 2017 року станом на 26 червня 2023 року, рухом коштів по картці ОСОБА_1 № НОМЕР_4 від 27 червня 2023 року вбачається що 11 лютого 2022 року до складу витрат позивача нараховано судові витрати у розмірі 2481,00 грн, 06 грудня 2022 року нараховано судові витрати в сумі 3721,50 грн, за порушення грошового зобов`язання нараховано 1846,36 грн, загальний залишок заборгованості за кредитом - 17733,64 грн.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дончак Дмитро Михайлович, про те, що сума коштів 4518,33 грн., що являє собою різницю між зарахуваннями на рахунок та витратами по рахунку, являється безпідставно отриманими коштами і суд першої інстанції не врахував правові висновки, що містяться у постановах Верховного Суду: № 201/6498/20 від 08.09.2012 року, № 206/2212/18 від 08.09.2021 року, № 623/363/20 від 06.10.2021 року є безпідставними, оскільки у вказаних постановах інші обставини справи.

Крім того, частиною 1 статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні на підстави статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі, й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дончак Дмитро Михайлович, про те, що позивач не порушував вимоги законодавства при формуванні позовної заяви та своїх позовних вимог, є безпідставними, оскільки кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дніпровський апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки даний позов пред`явлено позивачем саме про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів на підставі статті 1212 ЦК України, проте між сторонами виникли договірні правовідносини, які урегульовуються іншими нормами законодавства, наявні підстави для висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів.

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обгрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28липня 2023 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дончак Дмитро Михайлович, немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дончак Дмитро Михайлович залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді О.Д.Канурна

Т.В. Космачевська

О.В.Халаджи