Справа № 638/2718/23
№ провадження 2/646/1244/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28.06.23 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Барабанової В.В.

за участю секретаря судового засідання Хілінського М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові, у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ОСОБА_3 , про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із позовною заявою до ОСОБА_2 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ОСОБА_3 , в якій просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни в актовий запис №112 від 01.02.2023 про народження малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в графі «прізвище» зазначити « ОСОБА_6 », в графі «по батькові» зазначити « ОСОБА_7 », в графі «батько» вказати ОСОБА_1 , інші записи залишити без змін; зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, видати свідоцтво про народження дитини з зазначеними змінами; судові витрати стягнути з відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на початку літа 2021 року позивач познайомився з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого вони почали проживати разом за адресою реєстрації позивача. Під час спільного мешкання ОСОБА_3 повідомила позивачу, що вона перебуває у шлюбі із ОСОБА_2 , однак з 2019 року вона припинила шлюбні відносини з останнім, офіційно розлучитися вона не змогла, оскільки він виїхав за межі території України.

Крім того, позивач вказує, що через повномасштабне військове вторгнення Російської Федерації на територію України, позивач з ОСОБА_3 вимушені були переїхати з м. Харкова до м. Біла Церква Київської області, переїзд також був пов`язаний із тим, що ОСОБА_3 була вагітна від позивача.

Позивач посилається на те, що після того, як він та ОСОБА_3 дізналися про її вагітність, виникло питання щодо узаконення їх сімейних відносин та реєстрації шлюбу, а оскільки для цього спочатку потребувалося розірвати шлюб з її першим чоловіком ОСОБА_2 , останньою було подано заяву до суду про розірвання шлюбу. Однак через введення в Україні воєнного стану, слухання справи щодо розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 затягнулося і рішення по суті справи було прийнято судом лише 23.12.2022 та набрало законної сили 24.01.2023. Згідно рішення суду, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

Також позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього з ОСОБА_3 народилася спільна дитина, дівчинка, яку назвали ОСОБА_5 , планували дати дитині прізвище позивача - « ОСОБА_6 » та по батькові - « ОСОБА_7 », оскільки позивач є біологічним батьком дитини.

Однак незважаючи на вказані обставини та те, що позивач є біологічним батьком дитини, відомості про батька у актовому записі народження останньої були внесені на підставі ст. 133 СК України, тобто за даними подружжя, які перебувають в офіційному шлюбі. Оскільки на день народження дитини, ОСОБА_3 фактично ще перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , дані щодо батька були внесені саме його, а не позивача.

Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126,133,135 СК України від 04.02.2023 №3 та свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 .

Позивач вказує, що 05.02.2023 ОСОБА_3 звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з вимогою про внесення змін в актовий запис №112 від 01.02.2023 про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, де в графі прізвище зазначити - « ОСОБА_6 » та по батькові - « ОСОБА_7 », в графі «батько» вказати ОСОБА_1 , видати свідоцтво про народження із зазначеними змінами.

Згідно відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 було відмовлено у її вимогах.

Також позивач зазначає, що факт того, що він є біологічним батьком дитини підтверджується і результатами генетичного дослідження, а саме: Звітом про встановлення факту батьківства Endevor DNA Laboratories від 13.03.2023 №359457 MGT948UA, яке проведено на замовлення позивача з ТОВ «Медикал Геномикс Україна 2000», на підставі договору №04571S/44.

Відповідно до вказаного генетичного дослідження, ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є біологічним батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 99,99998%.

Посилаючись на викладене, позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.04.2023 матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ОСОБА_3 , про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис, направлено за підсудністю до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.05.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.06.2023 закрито підготовче провадження та справу призначеного до судового розгляду.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином і вчасно.

Позивач звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістив, правом на відзив на позов не скористався.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідач відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, від представника надійшла заява, в якій він просив розгляд справи проводити за їх відсутності.

Крім того, в заяві зазначено, про те що відділ реєстрації перейменово на Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а також те, на їх думку позивачем невірно визначено їх статус, а саме як відповідача, коли необхідно вказувати як третя особа.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, про його місце та час повідомлялася своєчасно та належним чином, з клопотаннями до суду не зверталася, причини неявки до суду не повідомила.

При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Зважаючи на те, що учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно доводів позовної заяви з літа 2021 року у позивача були стосунки з ОСОБА_3 , фактично вони проживали сім`єю, без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась спільна дитина - донька ОСОБА_5 .

На час народження дитини ОСОБА_3 фактично ще перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , однак з 2019 року вона припинила шлюбні відносини з останнім.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23.12.2022, у справі №357/4862/22, шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований 02.03.2019 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області (актовий запис №578), розірвано. Судове рішення набрало законної сили 27.01.2023.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 01.02.2023, зроблено актовий запис №112, згідно якого ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Харків, батьком дитини - ОСОБА_2 , мати дитини - ОСОБА_3 .

Згідно із Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126,133,135 СК України від 04.02.2023 №3, батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказаний ОСОБА_2 .

05.02.2023 адвокат Саєнко В.С., в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з адвокатським запитом, в якому просив про внесення змін в актовий запис «112 від 01.02.2023 про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, де в графі прізвище зазначити - « ОСОБА_6 » та по батькові - « ОСОБА_7 », в графі «батько» вказати ОСОБА_1 , видати свідоцтво про народження з зазначеними змінами.

Відповідно до відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.02.2023, перевіркою облікових даних архівного фонду Відділу виявлено актовий запис №112 від 01.02.2023 про народження ОСОБА_5 , складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідно до ст. 122 СК України, дитина яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Так як на момент народження дитини ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі та під час державної реєстрації народження не було подано спільної заяви чоловіка та дружини про невизнання чоловіка батьком, а також спільної заяви батьків про державну реєстрацію народження - батьком дитини вказано чоловіка матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

За змістом положень статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно п. 2.8 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції 12.01.2011 за №96/5, якщо в актовому записі про народження дитини указаний чоловік заявниці або інша особа (за винятком випадків, передбачених ст. 135 СК України), то в унесенні змін стосовно батьківства має бути відмовлено до вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження відомостей про батька.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.129 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

У той же час, суд одночасно зазначає, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено і іншими доказами.

Вказана правова позиція узгоджується з викладеною позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 16 травня 2018 року по справі № 591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18).

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Сторонами по справі не заявлялось клопотання про призначення судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

У відповідності до наданого до суду Звіту про встановлення батьківства ДНК від 13.03.2023 №359457 MGT948UA, виданого лабораторією «Endevor DNA Laboratories», встановлено, що біологічне батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в рамках проведеного дослідження, ймовірне, з дорівненням відсотку 99,999998%.

На підставі вищевикладеного, судом приймається вищевказаний звіт про встановлення батьківства ДНК від 13.03.2023 №359457 MGT948UA, як належний і достовірний доказ.

Інших доказів, які спростували представлені позивачем докази до суду не надано.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства чи визнання батьківства, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Крім цього, відповідно до ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п.2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установленням неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відтак, проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд вважає за необхідне оскільки, як встановлено судом, що позивач звернувся до суду із цим позовом, бо в інший спосіб внести зміни до актового запису неможливо і такий спосіб є законним, на підставі наведених вище норм і наявних у справі документальних доказів суд задовольняє вимогу позивача до відповідача ОСОБА_2 , який записаний батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,про внесення змін до актового запису про народження дитини в частині відомостей про батька дитини.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється у порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Згідно постанов Верховного Суду від 30 липня 2020 року у справі № 664/1893/17, та 12 серпня 2020 року у справі № 761/42332/17 пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 295/5066/19 визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

3 огляду на зазначене, вирішення питання залучення до участі у справі співвідповідача, заміну неналежного відповідача має здійснюватися судом першої інстанції за клопотанням позивача, а не з власної ініціативи. В силу покладених процесуальним законом повноважень суд роз`яснює позивачеві його процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення таких дій, а встановивши, що у справі залучено неналежного відповідача, у межах заявлених позовних вимог, суд відмовляє у позові з цих підстав.

Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, слід відмовити.

Судовий збір сплачений позивачем відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. ст. 10, 12, 76, 77, 89, 265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ОСОБА_3 , про визнання батьківства та внесення змін в актовий запис - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народився у м. Харкові.

Внести зміни до актового запису№112 від 01.02.2023, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: змінити прізвище дитини з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_6 »; по батькові дитини змінити з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_7 » змінити в графі «відомості про батька» запис « ОСОБА_2 » та в графі «батько» зазначити « ОСОБА_1 » ім`я, дату народження дитини залишити без змін.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: невідомий.

Відповідач: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 61, .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя: В.В. Барабанова