Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/196/22
Провадження № 2/935/60/23
РІШЕННЯ

Іменем України

27 червня 2023 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Янчук В.В.,

зі секретарем судового засідання Кумечко С.М.,

за участі сторін:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Коростишів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Коростишівської міської ради, який діє в інтересах малолітніх: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

У С Т А Н О В И В:

Позивач, орган опіки та піклування Коростишівської міської ради,звернулись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_5 відносно малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

В обґрунтування позовних вимог вказали, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , тимчасово проживали за адресою: АДРЕСА_1 разом з малолітнім ОСОБА_3 , 18.07.2020 р. Сім`я не адаптована до життєвих проблем: систематично вживають алкогольні напої, вихованням дитини не займаються, ведуть аморальний спосіб життя. ОСОБА_3 , 2020 р.н. з 16.09.2021 р. перебуває на обліку як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах з підстави ухиляння батьків від виконання обов`язків. Суб`єктами соціальної роботи неодноразово проводились профілактичні бесіди про необхідність виконання батьківських обов`язків та створення належних умов для проживання і виховання малолітнього сина, ведення здорового способу життя, але покращення не відбулось. Відповідачі не працюють, у центрі зайнятості на обліку не перебувають, постійного доходу не мають. Відповідачі не займались вихованням свого сина, часто зловживали алкогольними напоями, не мають постійного матеріального забезпечення, що не дає можливості в повній мірі задовольнити життєво важливі потреби дитини. Родина проживала в орендованій кімнаті, власного житла ( майна ) не мають. Відповідно до інформації наданої ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_5 , притягувавсь до адміністративної відповідальності протягом 2020-2021 років за ч. 1, ч. 2 ст. 178 та ч. 1 ст. 175-1 КУпАП та за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. Зі слів сусідів, відповідачі, не займаються розвитком дитини, дитина відповідно до свого віку не розвинена та постійно знаходиться в кімнаті. ОСОБА_2 приготуванням їжі не займається та годує його дитячою сумішшю. Відносно ОСОБА_2 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП. З акту обстеження умов проживання від 28.09.2021 р. встановлено, що в кімнаті де проживає родина наявний різкий неприємний запах, розкидані речі, продукти харчування наявні в недостатній кількості. Відповідно до наказу КУ «Центру надання соціальних послуг» Коростишівської міської ради від 18.08.2021 № 155-о сім`ю ОСОБА_6 було взято під соціальний супровід. За період перебування під соціальним супроводом ОСОБА_7 постійно конфліктувала з фахівцями з соціальної роботи, на рекомендації не реагувала. Зі слів сусідів батьки неодноразово перебувають в стані алкогольного сп`яніння. Відповідачі мають постійні конфлікти з сусідами. На плановий огляд мати з дитиною не з`являється, щеплення відповідного віку відсутні. Дитина потребує консультації лікарів вузького профілю. Відповідач ОСОБА_5 з 22.10.2021 утримується у слідчому ізоляторі при ДУ «Житомирська установа виконання покарань ( № 8), підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. ОСОБА_2 за рішенням суду позбавлена батьківських прав відносно дочки ОСОБА_8 , 2015 р.н. За заявою відповідача ОСОБА_2 малолітній ОСОБА_3 влаштований до КНП « Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків «Житомирської обласної ради. Орган опіки та піклування Коростишівської міської ради прийняв рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів, які не виконують своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_3 , свідомо ухилились від належного утримання і забезпечення своєї дитини.

Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог, позивачі зазначили, що у відповідачів ІНФОРМАЦІЯ_2 народився малолітній син ОСОБА_4 ОСОБА_5 продовжує утримуватись у слідчому ізоляторі , а відповідач ОСОБА_2 , з малолітнім ОСОБА_4 перебуває у КНП « Коростишівська центральна районна лікарня ім. Д.І. Потєхіна» оскільки немає постійного місця проживання. Протягом 2022 відповідачі не створювали умов для виховання та розвитку малолітніх дітей. У батьків відсутні кошти для утримання дітей, малолітній ОСОБА_4 , 2022 р.н. утримується за рахунок волонтерської допомоги .

З врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивачі просили: позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ОСОБА_5 відносно малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнути з відповідачів на користь малолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 заробітку ( доходу) платника аліментів , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину до досягнення ними повноліття (а.с.66-69).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити, додатково вказала, що відповідач ОСОБА_2 , почала відвідувати сина ОСОБА_3 , у КНП «Житомирському обласному спеціалізованому будинку дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків» лише в 2023 році, аліменти на утримання старшої дочки не сплачує, не здійснює лікування дітей та не проходить щомісячний огляд у педіатра, не заключила декларацію з лікарем, доходів не має живе за рахунок гуманітарної допомоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судових засіданнях позовні вимоги не визнала, в їх задоволенні просила відмовити, суду пояснила, що вона опинилась в складних життєвих обставинах. Будинок чоловіка згорів, тому проживали в гуртожитку, а після арешту чоловіка тривалий час проживала в центрі з сином ОСОБА_9 . На даний час винайняла кімнату в гуртожитку, є умови для проживання дітей. Відвідує сина ОСОБА_10 та має намір його забрати з будинку дитини. В період дії карантину до сина не пускали, бачила його через вікно, відвідувала його 2 рази, та 4-5 разів передавала продукти. Слідкує та здоров`ям дітей, проходила лікування з сином ОСОБА_9 , відвідує лікаря педіатра. Відповідач зазначила, що змінила свою поведінку і має бажання їх виховувати, просить суд не позбавляти її батьківських прав.

В судових засідання, 06.04.2023, 09.05.2023 відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, в їх задоволенні просив відмовити. Відзив відносно позовних вимог не подавав, зазначив, що він з дружиною до народження сина ОСОБА_10 проживали в Черняхівському районі в будинку, який згорів влітку 2020 р. Відповідач працював неофіційно, заробляв кошти та намагався докласти всіх зусиль для утримання сім`ї, син ОСОБА_10 був всім забезпечений. Дружина готувала все для дитини. З вересня 2021 року він знаходиться в місцях позбавлення волі. Щодо виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей не ухиляється. В судове засідання, яке призначене на 27.06.2023 в режимі відеоконференцзв`яку участі не приймав, будь яких заяв та клопотань не подавав, а тому суд провів розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як встановлено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 11,70).

Відповідно до наказу служби у справах дітей Коростишівської міської ради № 127 від 16.09.2021 р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах ( а.с. 12).

Як вбачається з повідомлення ВП № 2 ЖРУП ГУНП в Житомирській області № 11276/213/01 від 04.11.2021 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2019 по 2021 р. притягувавсь до адміністративної відповідальності: 30.11.2020 та 13.01.2021 р. за ч. 2 ст. 178 КУпАП ( розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді). 18.05.2021 за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП ( куріння тютюнових виробів у заборонених місцях) та 19.10.2021 р. за ч. 2 ст. 44-3 КУпАп ( перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту) ( а.с. 13).

Відповідно до повідомлення ВП № 2 ЖРУП ГУНП в Житомирській області № 10544/213/01-2021 від 18.10.2021 р. вбачається, що при виїзді працівників поліції за місцем проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) було встановлено, що ОСОБА_5 кожного дня працює на роботі, ОСОБА_2 перебуває в декретній відпустці та здійснює догляд за малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зі слів сусідів, ОСОБА_2 не займається розвитком дитини, дитина відповідно до свого віку не розвинена та постійно знаходиться в кімнаті, де проживає дана сім`я. ОСОБА_2 не займається приготуванням їжі для ОСОБА_3 та годує його дитячою сумішшю. Відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП ( невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей) та направлено для розгляду та прийняття рішення до Коростишівського районного суду Житомирської області ( а.с. 14).

28.09.2021 р. провідним спеціалістом служби у справах дітей МР та фахівцем із соціальної роти КУ`ЦНСП» - ОСОБА_11 було проведено обстеження умов проживання дітей, які перебувають на обліку за адресою АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Відповідно до акту обстеження умов проживання : умови проживання в кімнаті присутній різкий неприємний запах, розкидані речі. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: для дитини наявне окреме спальне місце, одяг по сезону та відповідного віку, продукти харчування в недостатній кількості. За результати співбесіди з матір`ю проведено профілактично-роз`яснювальну роботу щодо необхідності дотримання рекомендацій лікаря та обов`язку стаціонарного лікування. Матір попереджено про відповідальність, згідно чинного законодавства, яку несуть батьки за життя та здоров`я дітей. А також попереджено, що у разі невиконання батьками обов`язків буде підніматись питання щодо позбавлення батьківських прав ( а.с. 15).

КУ`Центр надання соціальних послуг» Коростишівської міської ради звернулись до служби у справах дітей Коростишівської міської ради 17.09.2021 за вих. № 01-12/150, 28.10.2021 вих № 01-12/177 та 12.11.2021 р. за вих. 01-12/182 з клопотаннями про вжиття заходів щодо захисту прав дитини- ОСОБА_3 у тому числі у зв`язку з тим, що у матері відсутнє житло та складне матеріальне становище ( а.с.16,17,18).

Відповідно до повідомлення КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги «Коростишівської міської ради № 1689/01-15 від 22.09.2021 р. ОСОБА_3 , 18.07.2020 задекларований до лікаря педіатра ОСОБА_12 . Дитина соматично ослаблена, частохворіюча респіраторними захворюваннями, на прийом мама звертається з ініціативи або під супроводом працівників соціальної служби. У зв`язку з тим, що мама не дотримувалась призначеного лікування дитина була скерована на стаціонарне лікування. ( а.с. 19).

ОСОБА_3 , 18.07.2020 поступив в дитяче відділення 15.09.2021 р., було розпочато лікування, але 16.09.2021 мати самовільно залишила відділення з хворою дитиною ( а.с. 20).

На підставі заяви ОСОБА_2 та рішення виконавчого комітету Коростишівської міської ради № 373 від 30.11.2021 р. ОСОБА_3 , 18.07.2020 було влаштовано до НП «Житомирського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків» Житомирської обласної ради терміном на 6 місяців ( а.с. 23-24).

Як вбачається з повідомлення ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8) № 8/10039 від 29.11.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 22.10.2021 тримається у слідчому ізоляторі при ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8), підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України ( а.с. 21).

Згідно висновку органу опіки та піклування Коростишівської міської ради, який затверджений рішенням виконавчого комітету Коростишівської міської ради № 371 від 30.11.2021 р. ( а.с. 8-10) та висновку органу опіки та піклування Коростишівської міської ради, який затверджений рішенням виконавчого комітету Коростишівської міської ради № 126 від 28.06.2022, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ( а.с. 135-136).

Відповідно до повідомлення КНП`Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини» за № 9/03-14 від 20.01.2023 з 16.12.2021 р. на повному державному утриманні та вихованні перебуває ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. За час перебування дитини в закладі, батьки жодного разу, з моменту поступлення до закладу не відвідували, його життям та здоров`ям не цікавились, та не надавали допомоги на утримання своєї малолітньої дитини ( а.с. 139,140).

За повідомленням КНП «Житомирського обласного спеціалізованого будинку дитини» за № 342/03-14 від 16.06.2023, за час перебування дитини у закладі, мати ОСОБА_2 відвідувала свою малолітню дитину 6 разів: 30.04.2023, 06.05.2023, 13.05.2023, 10.06.2023, 17.06.2023 та 25.06.2023.

ОСОБА_2 , відповідно до Договору найму від 08.06.2023 р. орендувала кімнату в гуртожитку за адресою АДРЕСА_3 . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 19.06.2023 р. , який складено головним спеціалістом служби ( управління) у справах дітей Житомирської міської ради Шуляк О.В., фахівцями Житомирського міського центру соціальних служб міської ради Білоусовою С.І., ОСОБА_13 за вищевказаною адресою було встановлено, що умови проживання задовільні, в кімнаті прибрано, наявні світло, газ, вода, опалення централізоване. Для виховання та розвитку дітей створені умови: одяг та взуття в наявності, за віком та сезоном для обох дітей, для молодшої дитини є ліжечко, памперси, запас продуктів в наявності, немає холодильника.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.155 ч.4 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України).

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батьків, так і для дитини ( ч. 1 ст. 166 СК України). Це допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (Hunt v. Ukraine, №31111/04, § 58, ЄСПЛ , від 07 грудня 2006 року).

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що відповідачі по справі не виконують своїх обов`язків по вихованннню малолітніх дітей, свідомо ухиляються від належного утримання і забезпечення своїх дітей, проте матеріали справи не містять беззаперечних доказів, якіб свідчили про ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, винної поведінки у свідомому нехтуванні своїх обов`язків.

Враховуючи вищевикладені докази, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 , вихованням дітей хоч і не в повній мірі, проте займається, в міру своїх своїх об`єктивних та фінансових можливостей, намагається створити дітям належні умови для проживання, син ОСОБА_9 проживає з відповідачем, остання виявляє інтерес до сина ОСОБА_10 , який знаходиться в будинку дитини та відвідує його. Зазначені фактори в сукупності, на думку суду, можна розцінювати як такі, що доводять відсутність факту ухилення відповідача від виховання дітей, а також доводять відсутність факту свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками.

Факт взяття відповідача ОСОБА_5 під варту з 22.10.2021 року є об`єктивною причиною, що унеможливлює виконання відповідачем його батьківських обов`язків з вказаного часу.

Суд не погоджується із висновками органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів зокрема з тим, що висновкі є недостатньо ґрунтованими, у висновках відсутнє посилання і на те, що позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дітей.

Той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків (справа К.А. проти Фінляндії (K.A. v. Finland), N 27751/95, пункт 92, ЄСПЛ 2003-I). Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (справа Мозер проти Австрії (Moser v. Austria), N 12643/02, пункт 68, від 21 вересня 2006 року).

З урахуванням зазначеної практики Європейського суду, суд вважає, що позивачем не надано переконливих та зважених аргументів, які б давали підстави вважати, що проблеми, які виникли у сім`ї можливо вирішити лише за допомогою роз`єднання сім`ї, позбавивши відповідачів батьківських прав стосовно своїх дітей.

Враховуючи те, що інтересам дітей найкраще відповідає збереження їх зав`язків із сім`єю, а також те, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для застосування до відповідачів крайнього заходу впливу - позбавлення батьківських прав, як гострої соціальної необхідності, та необхідності попередження відповідачів про необхідність зміни свого ставлення до виховання дітей.

Крім того, суд вважає, що позбавлення батьківських прав за відсутності підстав для цього по причині недоведеності, може вплинути на права та інтереси малолітніх дітей.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 12, 23, 76, 81, 258, 259, 265, 284,289 ЦПК України, ст. 150,166,164-165 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Органу опіки та піклування Коростишівської міської ради, який діє в інтересах малолітніх: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено: 04 липня 2023 р.

Сторони у справі:

Позивач: орган опіки та піклування Коростишівської міської ради, місцезнаходження: вул. Дарбіняна,11, м. Коростишів, Житомирської області, 12501.

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків- НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній.

Суддя В.В. Янчук.