ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4800/23 Справа № 185/8179/22 Суддя у 1-й інстанції - Болдирєва У. М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

20 січня 2023 року сторони по справі подали суду заяву про укладання мирової угоди. За змістом мирової угоди сторони бажають врегулювати спір, предметом якого є: відшкодування матеріального збитку в розмірі 694 245,71 грн; відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн; відшкодування витрат, пов`язаних з оцінкою шкоди в розмірі 4 000 грн; відшкодування витрат, пов`язаних з юридичними послугами в розмірі 10 000 грн; відшкодування судових витрат в розмірі 9 423,46 грн.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2023 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 , з однієї сторони, та ОСОБА_2 , з іншої сторони, за умовами якої: 1. ОСОБА_2 зобов`язується здійснити безготівкове перерахування суми відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 250 000 грн. на поточний рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 , код одержувача НОМЕР_2 , банк одержувача АТ «ПУМБ». 2. ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 694 245,71 грн., моральної шкоди в розмірі 100 000 грн., витрат, пов`язаних з оцінкою матеріальної шкоди, в розмірі 4 000 грн., витрат на юридичну допомогу в розмірі 10 000 грн., витрат на сплату судового збору у розмірі 9 423,46 грн. Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Судові витрати по справі покладено на осіб, які їх понесли.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що мирова угода була підписана нею під примусом та вона підписала її необдумано.

15 травня 2023 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він, зазначаючи про законність та обґрунтованість ухвали суду, просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказував про те, що позивачка достеменно знала про наслідки підписання мирової угоди. Підписана ними мирова угода, яка затверджена судом, відповідає вимогам законодавства та жодних підстав для її скасування немає. Також у відзиві поставив питання про стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги у розмірі 5 000 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про затвердження мирової угоди та закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що заява сторін підлягає задоволенню, мирова угода не суперечить законодавству України, не порушує права сторін, мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб, а тому, може бути затверджена судом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, насамперед, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі №554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі №520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №209/3085/20).

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що однаково означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків.

За змістом ч. 3 ст.16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Пославшись на можливість особи скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права у суді, який визначається законом чи договором, суд першої інстанції не врахував, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55,124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмета позову.

Тобто, мирова угода - це досягнута між сторонами в ході судового розгляду і під контролем суду заснована на взаємних поступках угода, яка по новому визначає їх суб`єктивні права та обов`язки. Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмету спору. Не може визнаватися судом мирова угода, в якій нічого не вирішено про долю заявлених позивачем вимог і умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами, так як така угода не приведе до усунення конфлікту.

При визнанні мирової угоди цивільний процесуальний закон покладає на суд обов`язок перевірити чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

За положеннями ч.5 ст.207 ЦПК України, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, виходячи із змісту ст.207 ЦПК України, укладена в цивільному процесі мирова угода породжує права та обов`язки для осіб не тільки процесуальні, а й матеріальні. Тому мирова угода має матеріальний зміст, укладається і затверджується судом у відповідності до вимог не лише цивільного процесуального права, а й з урахуванням цивільного права.

Затвердження судом мирової угоди як форма вирішення спору має свою спрощену процесуальну процедуру, в якій не передбачено обов`язку доказування та оцінки доказів.

З матеріалів справи вбачається, що 26 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та просила суд ухвалити рішення, яким у відшкодування матеріального збитку стягнути з відповідача на її користь 694 245,71 грн; у відшкодування відшкодування понесеної нею моральної шкоди стягнути з відповідача на її користь 100 000 грн.; у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з оцінкою шкоди, стягнути з відповідача на її користь 4 000 грн.; у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з юридичними послугами стягнути з відповідача на її користь 10 000 грн.; у рахунок відшкодування судових витрат стягнути з відповідача на її користь 9 423,46 грн.

Колегія суддів наголошує на тому, що характерними ознаками мирової угоди є: відповідність нормам закону; лише у справах позовного провадження; заснована на взаємних поступках сторін; може стосуватися лише прав і обов`язків сторін, які її укладають; обмежена предметом позову; не порушує прав, свобод чи інтересів третіх осіб.

Предметом даного спору є відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 внаслідок ДТП, винним в якому було визнано ОСОБА_2 та в якому було пошкоджено належний їй на праві власності автомобіль.

Як вбачається із змісту мирової угоди, затвердженої судом першої інстанції, сторони по справі погодили з метою врегулювання існуючого між ними спору по справі №185/8179 та предметом якого є відшкодування ОСОБА_2 ОСОБА_1 матеріального збитку в розмірі 694 245,71 грн.; відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.; відшкодування витрат, пов`язаних з оцінкою шкоди в розмірі 4 000 грн.; відшкодування витрат, пов`язаних з юридичними послугами в розмірі 10 000 грн.; відшкодування судових витрат в розмірі 9 423,46 грн. на підставі взаємних поступок, не бажаючи подальших судових розглядів, на підставі узгоджених домовленостей, сторони домовились, що дана мирова угода покриває усі існуючи претензії матеріального характеру або іншого виду ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_2 зобов`язується здійснити безготівкове перерахування суми відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 250 000 грн. на поточний рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 , код одержувача НОМЕР_2 , банк одержувача АТ «ПУМБ». ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 694 245,71 грн., моральної шкоди в розмірі 100 000 грн., витрат, пов`язаних з оцінкою матеріальної шкоди, в розмірі 4 000 грн., витрат на юридичну допомогу в розмірі 10 000 грн., витрат на сплату судового збору у розмірі 9 423,46 грн.

У пункті 16 мирової угоди, підписаної сторонами, зазначено, що позивач та відповідач гарантують (підтверджують) один одному, що дана мирова угода укладається на взаємовигідних для сторін умовах, відповідає їх інтересам, спрямована на реальне настання наслідків, які обумовлені в ній, волевиявлення сторін є вільним, цілеспрямованим, свідомим, добровільним та без будь-якого примусу, обману,насильства чи впливу тяжких обставин та відповідає їхнім дійсним намірам.

Аналіз пунктів мирової угоди безумовно свідчить про те, що вони жодним чином не порушують норми законодавства та прав сторін у даній справі.

Доводи апеляційної скарги позивачки в частині того, що мирова угода була підписана нею під примусом та вона підписала її необдумано, не можуть слугувати підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.

У відповідності до вимог ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4)дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі«East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п.269).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах учасники процесу несуть певні витрати.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Апеляційне провадження має певні етапи, які вимагають як дій суду, так і дій інших учасників справи.

А саме: суд апеляційної інстанції перевіряє відповідність апеляційної скарги щодо форми і змісту вимогам статті 356 ЦПК України, дотримання строку, встановленого статтею 354 ЦПК України, повноважень особи, яка подала таку скаргу, сплату судових витрат та постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

З цією процесуальною дією суду пов`язано право учасників справи подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого апеляційним судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження (частина перша статті 360 ЦПК України).

У частинах другій, четвертій статті 360 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту відзиву та вказано на необхідність надання доказів надсилання його копій та документів, доданих до нього, іншим учасникам справи.

Тобто надання відзиву на апеляційну скаргу є реалізацією принципу змагальності сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 та стаття 12 ЦПК України).

Подача апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження вимагає від інших учасників справи вчинення дій на захист своїх інтересів та спонукає до здійснення певних дій, які б не були реалізовані за відсутності апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси відповідача ОСОБА_2 у даній справі представляє адвокат Апазіді К.Ю., який дії на підставі договору №07122022 про надання правової(правничої)допомоги від 07 грудня 2022 року.

15 травня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Апазіді К.Ю., надав відзив на апеляційну скаргу, в якому поставив питання про стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги у сумі 5 000 грн. До відзиву було додано додаток №2 від 10 травня 2023 року до договору №07122022 про надання правової (правничої)допомоги від 07 грудня 2022 року. У вказаному додатку зазначений перелік наданих юридичних послуг та їх вартість: консультація з приводу судової справи з вивченням документів 1 000 грн.; підготовка та подачу відзиву на апеляційну скаргу 4 000 грн.; участь у судових засідання, в тому числі в режимі відеоконференції за кожне засідання 1 000 грн.; гонорар успіху у розмірі 10 000 грн.

Також додано акт виконаних робіт №1 від 10 травня 2023 року, з якого вбачається, що адвокатом надано наступні юридичні послуги: консультація з приводу судової справи з вивченням документів 1 000 грн., підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу 4 000 грн. Також до відзиву надано квитанцію про оплату юридичних послуг на суму 5 000 грн.

04 липня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Апазіді К.Ю, приймав участь у судовому засідання в режимі відеоконференції поза межами суду та з використанням власних технічних засобів.

Чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як гонорар успіху, проте Верховний Суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18 фактично дійшла висновку про можливість існування "гонорару успіху" як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.

У постанові Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду від 28 липня 2022 року у справі №903/781/21 зазначено, що обчислення "гонорару успіху" пов`язане з настанням певної події, є обґрунтованою та логічною з огляду на саму суть гонорару успіху, можливість обчислення якого залежить виключно від певних подій - досягнутих адвокатом та обумовлених в договорі результатів під час надання послуг правової допомоги.

Колегія суддів наголошує на тому, що ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2023 року, було затверджено мирову угоду укладену між сторонами та саме вказану ухвалу оскаржила в апеляційному порядку позивачка.

Оскільки апеляційна скарга позивачки залишена без задоволення, з врахуванням фактично виконаної адвокатом відповідача роботи (консультація з приводу судової справи з вивченням документів, підготовка та подача відзиву на апеляційну скаргу, участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції), принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, колегія суддів вважає за можливе стягнути з позивачки ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_3 ) витрати на правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, у розмірі 5 000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття там оскарженню не підлягає.

Головуючий: Е.Л.Демченко

Судді: Т.Р.Куценко

М.О.Макаров