Справа № 495/137/23
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

22 червня 2023 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі - Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському справу за уточненим позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги представник позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» обґрунтовує тим, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі ТВБВ №10015/0339 філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою ОСОБА_1 , 22.12.2021 року укладено Договір про споживчий кредит №0339/298.

У відповідності до п.1.1.15. Договору: поточний рахунок відкритий у Банку Позичальником картковий рахунок № НОМЕР_1 для здійснення розрахунково-касового обслуговування Позичальника, у тому числі для видачі обслуговування Кредиту.

Відповідно до п. 2.1 Договору Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.2.2. Договору Кредит надається в загальному розмірі 233000,00 грн. на строк 60 місяців терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 21.12.2026 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору.

Згідно п. 2.4.1 Договору за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 29 (двадцять дев`ять) процентів річних. Зазначена в цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою.

Згідно п. 3.2.1. Договору Банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника.

Згідно п. 3.3.1. Договору всі платежі за цим Договором (повернення Кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо здійснюється шляхом списання Банком у договірному порядку коштів з Поточного рахунку. За умови попереднього погодження з Банком Позичальник має право здійснювати будь-які платежі за цим Договором шляхом внесення готівки в касу Банку без попередня, зарахування таких коштів на Поточний рахунок.

Згідно п. 3.3.2. Договору повернення Кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником за Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим Договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення Кредиту, встановленого згідно з цим Договором. Якщо дата платежу припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до законодавства України, датою платежу є перший за ним робочий день. При цьому, зобов`язання Позичальника щодо сплати відповідного платежу вважається виконаним в строк за умови наявності достатньої суми коштів на Поточному рахунку і списання їх в погашення заборгованості в перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або іншим неробочим днем.

Згідно п. 3.3.3. Договору Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 3 883,33 гривень та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з січня 2022 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної цим Договором. Останній платіж в рахунок повернення Кредиту та процентів Позичальник зобов`язується здійснити не пізніше дати (терміну) остаточного повернення Кредиту, визначеної цим Договором.

Відповідно до п.3.9.3., 3.9.3.2. Договору строк повернення кредиту є таким, що настав і Позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за Кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якого із наступних випадків (обставин): прострочення виконання зобов`язань Позичальника за Договором комісіями на строк понад 88 календарних днів.

Згідно з п.3.10.1. Договору, сторони, керуючись статтями 212, 611 ЦК України, домовились про зміну умов зобов`язання за цим Договором, а саме: зміну терміну остаточного повернення Кредиту у зв`язку з настанням вказаних в пункті 3.10.2. Договору обставин (порушення зобов`язань Позичальника за цим Договором) (відкладальні обставини).

Відповідно до п. 4.2.1, 4.2.2 Договору Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому Договору. При виникненні простроченої заборгованості за Основною сумою боргу за Кредитом та/або процентами, більш ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, має право вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку.

Згідно п.п. 4.3.1, 4.3.4. Договору передбачено, що позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе за цим Договором зобов`язання.

У строки, обумовлені Договором, повернути Кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором.

У випадку порушення умов цього Договору достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки.

Відповідно до п. 8.3. Договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування Кредитом, комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченного платежу.

Відповідно до п. 10.1.1. цей Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами, скріплення печаткою Банку та діє до повного виконання зобов`язання.

АТ «Ощадбанк» виконав свої зобов`язання, надавши кредит у встановленому договором розмірі, однак Позичальник в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань, порушив п. п. 3.3.3., 4.3.2. Договору, встановлених термінів повернення наданого Кредиту (основної суми та сплати відсотків за Кредит) у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 02.12.2022 року, згідно уточненого розрахунку позивача складає:

-заборгованість за основним боргом (кредитом) 190830,16 грн.;

-проценти за користування кредитом 24577,97 грн..

В судовому засіданні представник позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - Приходько В.М. уточнені позовні вимоги підтримав та підтвердив, що відповідачем ОСОБА_1 було частково сплачено заборгованість за тілом кредиту за зазначеним вище кредитним договором, таким чином, сума заборгованості на теперішній час складає: заборгованість за основним боргом (кредитом) 190830,16 грн.; проценти за користування кредитом 24577,97 грн.. Представником позивача також було зазначено, що посилання відповідача ОСОБА_1 на неможливість виконання грошового зобов`язання за зазначеним вище кредитним договором у зв`язку з запровадженням воєнного стану на території України не заслуговують на увагу та не звільняють відповідача від виконання грошових зобов`язань за зазначеним вище кредитним договором.

В судовому засідання відповідач ОСОБА_1 зазначив, що визнає свої боргові зобов`язання згідно уточнених позовних вимог перед позивачем у повному обсязі, однак, у зв`язку з початком військової агресії Російської Федерації проти України, його матеріальний стан значно погіршився, станом на теперішній час у нього відсутня можливість погасити боргові зобов`язання за зазначеним вище кредитним договором у повному обсязі, окрім того, позивач ОСОБА_1 зазначив, що він є клієнтом банку з 1995 року, та у зв`язку з форс-мажорними обставинами, які діють в країні, а саме військовим станом, він звільняється від виконання кредитних зобов`язань перед позивачем.

Дослідивши матеріали справи, витребувані докази, надавши правову оцінку доводам сторін, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі ТВБВ №10015/0339 філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою ОСОБА_1 , 22.12.2021 року укладено Договір про споживчий кредит №0339/298.

У відповідності до п.1.1.15. Договору: поточний рахунок відкритий у Банку Позичальником картковий рахунок № НОМЕР_1 для здійснення розрахунково-касового обслуговування Позичальника, у тому числі для видачі обслуговування Кредиту.

Відповідно до п. 2.1 Договору Банк зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору, а Позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим Договором строки кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.2.2. Договору Кредит надається в загальному розмірі 233000,00 грн. на строк 60 місяців терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 21.12.2026 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору.

Згідно п. 2.4.1 Договору за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 29 (двадцять дев`ять) процентів річних. Зазначена в цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою.

Згідно п. 3.2.1. Договору Банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника.

Згідно п. 3.3.1. Договору всі платежі за цим Договором (повернення Кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій тощо здійснюється шляхом списання Банком у договірному порядку коштів з Поточного рахунку. За умови попереднього погодження з Банком Позичальник має право здійснювати будь-які платежі за цим Договором шляхом внесення готівки в касу Банку без попередня, зарахування таких коштів на Поточний рахунок.

Згідно п. 3.3.2. Договору повернення Кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником за Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим Договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення Кредиту, встановленого згідно з цим Договором. Якщо дата платежу припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до законодавства України, датою платежу є перший за ним робочий день. При цьому, зобов`язання Позичальника щодо сплати відповідного платежу вважається виконаним в строк за умови наявності достатньої суми коштів на Поточному рахунку і списання їх в погашення заборгованості в перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або іншим неробочим днем.

Згідно п. 3.3.3. Договору Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 3 883,33 гривень та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з січня 2022 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного описання коштів наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної цим Договором. Останній платіж в рахунок повернення Кредиту та процентів Позичальник зобов`язується здійснити не пізніше дати (терміну) остаточного повернення Кредиту, визначеної цим Договором.

Відповідно до п.3.9.3., 3.9.3.2. Договору строк повернення кредиту є таким, що настав і Позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за Кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якого із наступних випадків (обставин): прострочення виконання зобов`язань Позичальника за Договором комісіями на строк понад 88 календарних днів.

Згідно з п.3.10.1. Договору, сторони, керуючись статтями 212, 611 ЦК України, домовились про зміну умов зобов`язання за цим Договором, а саме: зміну терміну остаточного повернення Кредиту у зв`язку з настанням вказаних в пункті 3.10.2. Договору обставин (порушення зобов`язань Позичальника за цим Договором) (відкладальні обставини).

Відповідно до п. 4.2.1, 4.2.2 Договору Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по цьому Договору. При виникненні простроченої заборгованості за Основною сумою боргу за Кредитом та/або процентами, більш ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, має право вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку.

Згідно п.п. 4.3.1,4.3.4. Договору передбачено, що позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе за цим Договором зобов`язання.

У строки, обумовлені Договором, повернути Кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором.

У випадку порушення умов цього Договору достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки.

Відповідно до п. 8.3. Договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування Кредитом, комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченного платежу.

Відповідно до п. 10.1.1. цей Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами, скріплення печаткою Банку та діє до повного виконання зобов`язання.

АТ «Ощадбанк» виконав свої зобов`язання, надавши кредит у встановленому договором розмірі, однак Позичальник в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань, порушив п. п. 3.3.3., 4.3.2. Договору, встановлених, термінів повернення наданого Кредиту (основної суми та сплати відсотків за Кредит) у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 02.12.2022 року, згідно уточненого розрахунку позивача складає:

-заборгованість за основним боргом (кредитом) 190830,16 грн.;

-проценти за користування кредитом 24577,97 грн..

Як зазначено в п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, серед іншого, договори та інші правочини.

Згідно ст. 526 ЦК України та частини 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та в строк встановлений договором.

За правилами ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно положень ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України).

Згідно зі ст.634 ЦК України, договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.1).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Посилання відповідача ОСОБА_1 щодо звільнення його від виконання зобов`язань за зазначеним вище кредитним договором не заслуговують на увагу, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (із змінами), затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року.

В листі від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1 Торгово-промислова палата України засвідчує форс- мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Відповідно до ч.1 ст.617 ЦК, ч.2 ст.218 ГК та ст.14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

Частина 2 ст.14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні» містить невичерпний перелік обставин, що можуть бути визнані форс-мажором (обставинами непереборної сили), до яких належить, зокрема: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години,

Верховний Суд неодноразово зазначав, що одне лише передбачене законом віднесення введеного карантину до форс-мажорних обставин не свідчить про існування форс-мажору у конкретних правовідносинах сторін, де така обставина може стати форс-мажорною лише у випадку, якщо особа доведе, що конкретний обмежувальний захід, запроваджений в рамках карантину (надзвичайного стану, надзвичайної ситуації, воєнного стану тощо), унеможливлює виконання конкретного договору (постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20 (п.40), від 03.08.2022 у справі №914/374/21 (п.99).

Для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили) як умови звільнення від відповідальності судам необхідно встановити, які саме зобов`язання за Договором були порушені або невиконані та причину такого невиконання.

Згідно з ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, досліджуючи вищевказані докази судом достеменно встановлено, що між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» належним чином укладено кредитний договір - договір про споживчий кредит №0339/298.

У відповідності до наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 02.12.2022 року та станом на теперішній час, що не заперечувалось сторонами по справі, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за зазначеним вище кредитним договором складає:

-заборгованість за основним боргом (кредитом) 190830,16 грн.;

-проценти за користування кредитом 24577,97 грн..

На підтвердження наявності вказаної заборгованості, представником позивача та відповідачем також надані виписки по карткових рахунках. Окрім того, судом встановлено, що поданий до суду розрахунок заборгованості є чітким та зрозумілим, заперечень щодо розрахунку від сторони відповідача ОСОБА_1 до суду не надходило.

Ухвалюючи рішення суду в цій справі, судом також враховується, що відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом.

У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З урахуванням викладеного, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість та наявність правових підстав для задоволення позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором, а саме Договором про споживчий кредит №0339/298.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем під час звернення до суду з цим позовом було сплачено судовий збір в сумі 2481,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи меморіальним ордером №10025 від 28.12.2022 року.

Приймаючи положення ст. 141 ЦПК України та задоволення уточнених позовних вимог в повному обсязі, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає у відшкодування витрат зі сплати позивачем судового збору в сумі 2481,00 грн.

На підставі вищевикладена керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 6, 81, 141, 263-265, 280-282, 352, 354, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17, ) заборгованість за договором про споживчий кредит №0339/298 від 22.12.2021 року у розмірі 190830,16 грн. заборгованість за основним боргом та 24577,97 грн. проценти за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17, )сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Повний текст даного рішення складено та проголошено 03.07.2023 року о 15 годині 30 хвилин.

Суддя: