Справа № 930/522/23
Провадження № 2/930/298/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2023 року м. Немирів

Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого - судді: Науменка С.М.

з участю секретаря судового засідання: Андрущак Л.П.

учасників справи позивача: ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Ткач Ю.А.

представника третьої особи: Служби у справах дітей Немирівської міської ради Тригуба В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в м. Немирів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Немирівської міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області із вище зазначеною позовною заявою, в якій просить винести рішення, яким позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити його опікуном неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився його племіник ОСОБА_3 , про що зроблено відповідний актовий запис за № 126.

В 2012 році мати ОСОБА_3 ОСОБА_2 вдруге вийшла заміж та переїхала жити в село Чуків Немирівського району тимчасово залишивши проживати сина з ним ОСОБА_1 , його дружиною ОСОБА_5 та бабусею ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , аргументуючи це тим, що їй потрібно облаштувати та покращити умови проживання після чого вона забере дитину до себе.

Проте, станом на сьогоднішній день, ОСОБА_3 проживає з ними з 2012 року та перебуває повністю на його утримані. Закінчив Немирівську загальноосвітню школу № 2 та на даний час навчається у Вінницькому фаховому коледжу, будівництва архітектури та дизайну Київського національного університету будівництва та архітектури.

З 2012 року мати ОСОБА_2 взагалі не приймає участі в житті дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання дитини. Не цікавиться його матеріальним станом, станом його здоров`я, не забезпечує всім необхідним, не приділяє уваги його розвитку та не забезпечує здобуття ним освіти.

Окрім того ОСОБА_2 має на утримані чотирьох дітей, які проживають з нею в селі Чуків, Вінницького району Вінницької області.

Батько ОСОБА_3 відсутній згідно витягу з Державного реєстру цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

З цих підстав, з метою захисту інтересів дитини, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду 29.06.2023 року надала суду заяву де позовні вимоги визнає повністю та просить позов задовольнити.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Немирівської міської ради Тригуб В.С., в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову.

Вислухавши учасників процесу, оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3,4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до свідоцтва про народження народився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьки записані: батько: ОСОБА_9 та мати ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , дійсно підтвердила, що не допомагає та не цікавиться сином і не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав.

Рішенням Немирівської міської ради Вінницького району Вінницької області від 16.08.2022 року № 194 затверджено висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_3 , зареєстрований у АДРЕСА_2 . Проте у зв`язку із військовими діями в Україні та дистанційним навчанням ОСОБА_3 продовжує проживати з ними у АДРЕСА_1 .

Згідно акту обстеження по факту проживання/не проживання особи на території Немирівської міської об`єднаної територіальної громади від 27.01.2023 року встановлено, що ОСОБА_3 дійсно проживає з ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 з серпня 2012 року та перебуває повністю на його утриманні.

Відповідачка ОСОБА_2 не виявляє до дитини материнського піклування, фактично самоусунувшись від виконання своїх батьківських обов`язків.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, без поважних причин залишила її без материнської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно неповнолітньої дитини є свідомо нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав та встановлення опіки над неповнолітнім.

Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 259, 264-265, 280-284 ЦПК України, ст. 19, 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Немирівської міської ради про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки - задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікуном неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст.ст.351-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Немирівського

районного суду: С.М.Науменко