Справа № 577/4881/23
Провадження № 2/577/1123/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 року м.Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

у складі головуючого судді Потій Н.В.,

за участю секретаря Подейко Т.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Конотоп без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що 15.06.2012 вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюбні відносини між сторонами припинено, спільного господарства не ведуть. До 2016 року проживали в Чернігівській області, а в жовтні 2016 року відповідач забрав дітей та переїхав проживати до своєї матері в м. Конотоп. Позивач перебуває на заробітках за кордоном, проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. Дітей просить залишити проживати з батьком.

Відповідач заперечень проти позову не висловив.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

У судове засідання сторони не з`явилися, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, також надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі і просить їх задовольнити.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 15.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 21.12.2023 підготовче судове засідання закрито, розгляд справи призначено на 10:00 год. на 28.12.2023

На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб 15 червня 2012 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №160, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини - ОСОБА_2 (а.с. 3).

Як вбачається з свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_2 (а.с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_4 , мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_2 (а.с. 5).

З 2016 року сторони проживають окремо.

V. Норми права.

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно положень ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно роз`яснень у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Згідно положень ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19), постанові № 339/143/20 (провадження № 61-6809св21) від 22 грудня 2021 року Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

VI. Оцінка суду.

Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження їхнього шлюбу суперечило б інтересам сторін, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Спір щодо визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу між сторонами не виник. Сторони у справі дійшли висновку що неповнолітня ОСОБА_7 , 2014 р.н., яка досягла віку 09 років, проживатиме з батьком, що узгоджується з вимогами ч.1 ст. 160 СК України. Сторони також дійшли згоди, що після розірвання шлюбу син ОСОБА_8 , який досяг віку 11 років проживатимуть з батьком. Також з`ясовано думку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який за висновком практичного психолога Конотопського ліцею №11 Конотопської міської ради від 28.12.2023, виявив бажання проживати з батьком, що узгоджується з вимогами ч.2 ст. 160 СК України. За таких обставин, неповнолітніх дітей слід залишити проживати з батьком.

Керуючись ст.51 Конституції України, ч.2 ст.3, ч.1 ст. 24, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст. 110, 112, 113, ч.1, ч.2 ст. 160 СК України, ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був зареєстрований 15 червня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №160.

Після розірвання шлюбу сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та дочку ОСОБА_4 , залишити проживати з батьком - ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Н. В. Потій