Справа № 639/7541/23
Провадження № 2-з/639/60/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Труханович В.В. розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 , третя особа:Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жовнір Володимир Вікторович про визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», через свого представника адвоката Тута І.В., звернулось до Жовтневого районного суду м. Харкова про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 , третя особа:Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жовнір Володимир Вікторович про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

В обґрунтування заяви ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» посилається на те, що ОСОБА_2 скасував заходи забезпечення позову у справі № 639/3019/22 на підставі ухвали суду про скасування заходів забезпечення позову від 24.11.2023, дія якої була зупинена внаслідок її апеляційного оскарження.

29.11.2023 була проведена реєстраційна дія з припинення обтяження, яка була вчинена на підставі оскаржуваної ухвали суду від 24.11.2023. Вказане підтверджується заявою про державну реєстрацію прав від 29.11.2023 року №58263115 та рішенням про державну реєстрацію прав від 29.11.2023 року №70459599. ОСОБА_2 реалізував майно на користь ОСОБА_4 в процесі судового розгляду справи №639/3019/22 за позовом ТОВ «ФК «Поліс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання прав іпотекодержателя.

Отримання судового рішення у вказаній справі було спрямоване на те, щоб внести запис про іпотеку до Держаного реєстру речових прав, який був вилучений на підставі незаконних судових рішень, що повністю узгоджується з практикою Великої палати Верховного суду.

В свою чергу, своїми недобросовісними діями ОСОБА_5 унеможливив виконання можливого судового рішення у справі №639/3019/22 про задоволення позовних вимоги про визнання прав іпотекодержателя ТОВ «ФК «Поліс», яка перебуває на розгляді в суді касаційної інстанції. Більше того, хронологія відчуження майна, свідчить про очевидне бажання вивести спірне майно з під іпотеки з метою завдання матеріальної шкоди кредитору перед яким так і не було виконане грошове зобов`язання, яке було забезпечене договором іпотеки.

Таким чином, предметом та підставами позову будуть:

визнання недійсним договір купівлі-продажу від 30.11.2023, що укладений між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір В.В. та зареєстрований в реєстрі за №5400 (серія та номер нотаріального бланку НСР 960497);

застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу від 30.11.2023 року, що укладений між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір В,В. та зареєстрований в реєстрі за №5400, шляхом скасування рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жовнір Володимира Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 70507639 від 02.12.2023 13:55:58;

визнання недійсним договір купівлі-продажу від 30.11.2023, що укладений між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір В.В. та зареєстрований в реєстрі за №5403 (серія та номер нотаріального бланку НСР 960498);

застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу від 30.11.2023 року, що укладений між ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір В.В, та зареєстрований в реєстрі за №5403, шляхом скасування рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жовнір Володимира Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 70507590 від 02.12.2023 13:47:08.

Станом на сьогодні, у ОСОБА_3 є можливість безперешкодного продажу спірного майна третім особам, що суттєво ускладнить: судовий розгляд справи, так як позивачу необхідно буде подавати заяву про заміну відповідача, зміну предмету або підстав позову,виконання вірогідного рішення суду про задоволення позову, оскільки у випадку, якщо майно буде відчужене ОСОБА_3 в період, наприклад, набрання рішенням законної сили, то виконати його буде неможливо з підстав того, то Єдиний державний реєстр речових прав на нерухоме майно буде містити відомості про іншого власника, інші підстави набуття права власності інше рішення про держану реєстрацію права власності, в той час як в рішенні суду будуть відображенні відомості про ОСОБА_3 як власника майна.

Таким чином, вказане свідчить про те, що в даній справі необхідним є убезпечити майно від можливої реалізації ОСОБА_2 на користь інших осіб, які фактично можуть навіть не володіти інформацією про перебування майна в іпотеці чи наявність судового спору щодо спірного майна.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» до суду з заявою про забезпечення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на судовий захист.

Право на ефективний судовий захист закріплено у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першому протоколі та протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

У рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Таким чином, суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Тобто забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення, що повністю відповідає зазначеним вище вимогам Європейського суду.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 149 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З аналізу положень статті 149 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що нею передбачено можливість забезпечення позову не лише у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду, а також у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Тобто, за замістом частини 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України у вирішенні питання щодо забезпечення позову слід також враховувати за захистом якого порушеного чи оспорюваного права або інтересу звернувся позивач, не обмежуючись лише неможливістю виконання рішення суду та позовними вимогами.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Системний аналіз положень статей 149 та 150 Цивільного процесуального кодексу України дає підстави дійти висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду.

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Цивільним процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Виконання рішення у даному випадку слід розуміти не лише як стадію, яка має місце у судових рішеннях про присудження (та яка передбачає можливість застосування заходів державного примусу), але і більш широкому значенні, як таке правове положення сторін, за яких судом вирішено спір шляхом усунення невизначеності у правовідносинах між сторонами, зокрема, шляхом визнання права або його відсутності, та судом здійснено ефективний захист порушених прав, який в тому числі полягає у запобіганні подальшому порушенню прав та необхідності застосовувати додаткові заходи захисту.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, 18 листопада 2015 року між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» був укладений договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ. Окрім того, також була укладена додаткова угода №4 від 26 лютого 2016 року до вказаного договору про відступлення.

На підставі зазначених документів ТОВ «ФК «Поліс» стало новим кредитором у зобов`язанні, яке виникло на підставі кредитного договору, укладеного між банком та ОСОБА_6

12 травня 2016 року між банком та ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» був укладений договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О. та зареєстрований в реєстрі за № 861.

Відповідно до зазначеного вище договору банком були відступлені на користь ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» права вимоги до ОСОБА_6 за договором іпотеки.

13 травня 2021 року постановою Харківського апеляційного суду у справі № 639/5409/18, яка залишена без змін постановою Верховного суду від 10 листопада 2021 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

16 грудня 2021 року розділ попереднього предмета іпотеки в державному реєстрі прав закрито в результаті поділу, що був вчинений на підставі висновку щодо технічної можливості поділу виданий 02 липня 2021 року.

16 грудня 2021 року в Державному реєстрі прав відкрито розділ щодо об`єкта нерухомого майна група нежитлових приміщень 1-го поверху № 1 -:- 16 у нежитловій будівлі літ. «С - 2», загальною площею 741, 7 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 120.

В цей самий день право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна було зареєстроване за ТОВ «Кепітал Естейт» на підставі Свідоцтва про право власності ТОВ «Кепітал Естейт» на попередній предмет іпотеки, висновку про поділ предмета іпотеки, технічного паспорту, серія та номер: б/н, виданий 02.07.2021, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРІМА - KP».

16 грудня 2021 року в Державному реєстрі прав відкрито розділ щодо об`єкта нерухомого майна група нежитлових приміщень 2-го поверху № 1 -:- 39 у нежитловій будівлі літ. «С - 2», загальною площею 734, 8 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 120.

В цей самий день право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна було зареєстроване за ТОВ «Кепітал Естейт» на підставі Свідоцтва про право власності ТОВ Кепітал Естейт» на попередній предмет іпотеки, висновку про поділ предмета іпотеки, технічного паспорту, серія та номер: б/н, виданий 02.07.2021, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРІМА - KP».

31 січня 2022 року в Державному реєстрі прав зареєстроване право власності на предмет іпотеки 1 та Предмет іпотеки 2 за ОСОБА_7 , підставою для державної реєстрації стали наступні документи: рішення суду, серія та номер: 639/5409/18, виданий 16 січня 2020 року, видавник: Жовтневий районний суд м. Харкова; рішення суду, Постанова, серія та номер: 639/5409/18, виданий 13.05.2021, видавник: Харківський апеляційний суд. 12 жовтня 2022 року ТОВ ФК Поліс звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 т ОСОБА_8 про визнання прав іпотекодержателя.

Рішенням Жовтневий районний суд м. Харкова від 07 червня 2023 року в задоволенні позову ТОВ ФК Поліс відмовлено.

Постаново Харківських апеляційний суду від 31 жовтня 2023 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» -задоволено частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 червня 2023 року скасоване та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» до ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Машкова Світлана Леонідівна, про визнання прав іпотекодержателя та визнання майна предметом іпотеки відмовлено. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 червня 2023 року набрало законної сили.

30 листопада 2023 року між ОСОБА_2 ,, як продавцем, та ОСОБА_3 , як покупцем, було укладено два договори купівлі-продажу майна, що були посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір В .В., на підставі яких ОСОБА_3 набув права власності.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Станом на сьогодні, ОСОБА_3 є власником нерухомого майна, а саме група нежитлових приміщень 1-го поверху № 1 -:- 16 у нежитловій будівлі літ. «С - 2», загальною площею 741, 7 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120 та нерухомого майна група нежитлових приміщень 2-го поверху № 1 -:- 39 у нежитловій будівлі літ. «С - 2», загальною площею 734, 8 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120.

Предметом позову, який буде подано, буде визнання недійсними договорів купівлі продажу на підставі яких ОСОБА_3 набув права власності на вищевказані нежитлові приміщення.

Отже, у ОСОБА_3 є можливість безперешкодного продажу спірного майна третім особам, що в подальшому суттєво ускладнить: судовий розгляд справи, якщо майно буде відчужене ОСОБА_3 .

Звернення заявника до суду з заявою про забезпечення позову направлено на усунення несприятливих наслідків для ТОВ «ФК «Поліс», пов`язаних із вчиненням можливих правочинів, спрямованих на позбавлення в майбутньому їх законних майнових та немайнових прав.

З огляду на те, що між сторонами дійсно виник спір щодо нерухомого майна, а також враховуючи той факт, що дійсно існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно проводити реєстраційні дії щодо нерухомого майна:

группа нежитлових приміщень 1-го поверху № 1 -:- 16 у нежитловій будівлі літ. "С - 2", загальною площею 741.7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120,

группа нежитлових приміщень 2-го поверху № 1 -:- 39 у нежитловій будівлі літ. "С - 2", загальною площею 734.8 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 , третя особа:Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жовнір Володимир Вікторович про визнання договору купівлі-продажу недійсним підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149, 150, 153, 159 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 , третя особа:Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жовнір Володимир Вікторович про визнання договору купівлі-продажу недійсним задовольнити.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно проводити реєстраційні дії щодо нерухомого майна:

1) группа нежитлових приміщень 1-го поверху № 1 -:- 16 у нежитловій будівлі літ. "С - 2", загальною площею 741.7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, 2) группа нежитлових приміщень 2-го поверху № 1 -:- 39 у нежитловій будівлі літ. "С - 2", загальною площею 734.8 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», що заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, а інакше у відповідності до ч. 13 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову будуть скасовані.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя В.В. Труханович