Провадження №2-с/447/52/23
Справа №447/1134/22
У Х В А Л А

щодо скасування судового наказу

05.07.2023 суддя Миколаївського районного суду Львівської області Головатий А.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 02.06.2022 у справі №447/1134/22, який було видано за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних нарахованих заявником на суму заборгованості,

в с т а н о в и в:

05.07.2023 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 02.06.2022 Миколаївським районним судом Львівської області у справі №447/1134/22. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 покликається на те, що вказаним судовим наказом із нього стягуються кошти за надані послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних нарахованих заявником на суму заборгованості. Просить такий скасувати, оскільки вимоги стягувача не є безспірними. Заявник вказує, що між ним та ТОВ «Нафтогаз Тепло» відсутні будь-які договірні відносини, такий не споживає послуг, що надаються стягувачем. Зазначив, що 02.11.2015 він набув право власності на квартиру по АДРЕСА_1 , відповідно до технічного паспорту, така обладнана автономним опаленням. Відтак, у стягувача відсутні будь-які законні підстави для нарахування сум у якості оплати комунальних послуг за теплопостачання. Про видачу судового наказу заявник дізнався 15.06.2023 після отримання повідомлення у мобільному застосунку «ДІЯ», у якому повідомлено, що його банківські рахунки заблоковано, кореспонденцію з суду не отримував. З текстом судового наказу ознайомився 20.06.2023 на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень. Відтак, вважає, що строки звернення із заявою про скасування судового наказу не порушено.

Дослідивши матеріали справи та заяви про скасування судового наказу, встановлено наступне.

02.06.2022 Миколаївським районним судом Львівської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , заборгованість на загальну суму 33 211 (тридцять три тисячі двісті одинадцять) гривень 98 копійок, з яких: 30 128,75 грн. заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії; 77,77 грн. заборгованість по оплаті за абонентське обслуговування; 2 258,54 грн. інфляційне збільшення; 746,92 грн. 3 % річних, та 248,10 грн. суми сплаченого судового збору.

У матеріалах справи не міститься повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про особисте вручення копії судового наказу. Натомість, у матеріалах справи наявний конверт, у якому міститься поштове відправлення, надіслане на адресу заявника, у якому знаходиться судовий наказ, копія заяви про видачу судового наказу з додатками, та який повернувся до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання.

Доказів, що заявник ознайомився із судовим наказом саме 20.06.2023 таким не надано, однак, заявником долучено копію постанови про відкриття виконавчого провадження №72021340 від 14.06.2023, відповідно до якої державним виконавцем Миколаївського ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №447/1134/22, виданого 02.06.2022 Миколаївським районним судом Львівської області.

Відповідно до ч. 6 ст. 124 ЦПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Заявник 20.06.2023 здав у відділення державного підприємства поштового зв`язку АТ «Укрпошта» заяву про скасування судового наказу з додатками, що стверджується відбитком штемпеля відділення поштового зв`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу.

Відтак, враховуючи те, що матеріали справи не містять підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 отримував копію судового наказу та копію заяви про видачу судового наказу, строки звернення із заявою про скасування судового наказу, боржником не порушені.

Підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, не вбачається.

Клопотання про поворот виконання судового наказу боржником не подано.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Отже, у порядку наказного провадження задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право, тому відповідна заява боржника є підставою для скасування судового наказу.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 заперечує проти вимог стягувача і на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, доводи заявника заслуговують на увагу та знаходять своє підтвердження у матеріалах справи, приходжу висновку, що правовідносини між сторонами є спірними, а вимоги стягувача підлягають доказуванню, відтак, заявлену вимогу про скасування судового наказу слід задовольнити, та роз`яснити стягувачу його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Щодо вимоги заявника про стягнення з ТОВ «Нафтогаз Тепло» на його користь понесених судових витрат у вигляді сплати судового збору за подання до суду заяви про скасування судового наказу у розмірі 134,20 грн. слід вказати наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Належить звернути увагу на той факт, що заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч. 2 ст. 42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ ЦПК України «Наказне провадження».

Наведений розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Частиною 2 статті 164 ЦПК України визначено, що в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання про відшкодування судових витрат у вигляді сплаченого заявником судового збору належить відмовити, оскільки зі змісту норм цивільного процесуального законодавства, таким детально регламентовано порядок відшкодування понесених сторонами витрат лише у справах позовного провадження, а у справах наказного провадження такі судові витрати не відшкодовуються. Відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає зарахуванню у порядку ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Крім того, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат у наказному провадженні, слід виходити з того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Керуючись ст. 164, 170, 171 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Заяву боржника ОСОБА_1 задоволити частково.

Судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних нарахованих заявником на суму заборгованості, та сплаченої суми судового збору, виданий 02.06.2022 Миколаївським районним судом Львівської області у справі №447/1134/22 скасувати.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в частині визначення судових витрат може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Головатий А.П.