Справа № 455/598/21
Провадження № 2/455/180/2023
УХВАЛА

Іменем України

29 червня 2023 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Пошивака Ю. П.,

секретар судового засідання Бобельська Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань цивільну справу №455/598/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України в Полтавській області, Полтавської обласної прокуратури, Державної Казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування, прокуратури,

В С Т А Н О В И В:

28.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби України в Полтавській області, Прокуратури Полтавської області, Державної Казначейської служби України, про стягнення моральної шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування, прокуратури, посилаючись на те, що 23.04.2019 року Прокуратурою Полтавської області зареєстроване кримінальне провадження №00000043, яке, в подальшому, було об`єднано з матеріалами інших досудових розслідувань та об`єднано в кримінальне провадження №0000557 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України.

Матеріалами кримінального провадження констатувалась участь позивача у пособництві суб`єктам господарювання в ухиленні від сплати податків в особливо-великих розмірах. При цьому прямо стверджувалось про наявність незаконних дій позивача, які призвели до недоотримання податкових надходжень державним бюджетом.

Про його причетність до вчинення кримінально-протиправних діянь, із зазначенням його анкетних даних, в засобах масової інформації поширювалося безліч статей та фото, зроблених по місцю проживання під час обшуку, що заподіяло шкоду його честі, гідності та діловій репутації, оскільки вже констатувався факт вчинення ним злочину.

У відповідності до постанови старшого слідчого з ОВС четвертого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління ДФС України від 27.11.2020 року, кримінальне провадження за №0000557 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.3 ст. 212 КК України, було закрито з реабілітуючих підстав: у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Станом на момент проведення досудового розслідування, позивач перебував на посаді начальника сектору кадрового забезпечення Яворівського ВП ГУНП у Львівській області.

В силу посади, яку він обіймав на час проведення щодо нього слідчих дій, останній мав слугувати еталоном доброчесності та гідності, становити собою зразкову модель поведінки працівника поліції, оскільки організовував реалізацію заходів з кадрового забезпечення ГУНП у Львівській області та Національної поліції України в підрозділах підпорядкованих Яворівському відділу поліції, вживав заходів щодо додержання дисципліни і законності в їх діяльності. Внаслідок поширення в службовому середовищі інформації про причетність позивача до кримінально-протиправних дій його ділова репутація та службовий авторитет зазнав істотного негативного впливу.

Таким чином, здійснення щодо нього заходів, які супроводжували досудове розслідування даного провадження та передбачали втручання в його особисте життя (проведення обшуків та виїмок, опублікування інформації про протиправний характер поведінки позивача, поширення негативної інформації про позивача у службовому середовищі та дискредитація його службової репутації) та у сферу проходження служби в органах Національної поліції України порушили звичний образ його життя та істотним чином негативно вплинули на його становище в цілому.

У відповідності до законодавства він має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди. Внаслідок незаконного вчинення щодо нього процесуальних дій в рамках кримінального провадження №0000557 він переніс значні моральні страждання, які, з огляду на їх інтенсивність та тривалість, перешкоджали його активному соціальному функціонуванні, як особистості, реалізації власних амбіцій, почуттів власної честі та гідності; реалізації відчуття безпеки та правової захищеності, взаємодії з правоохоронними органами як гарантами таких прав. Усі його намагання довести власну невинуватість в ході досудового розслідування залишались безрезультатними, що викликало у нього почуття зневіри у власних силах та завдавало додаткових моральних страждань.

На даний час позивач звільнений, а його кар`єрний ріст у Національній поліції України зруйновано.

Окрім цього, 10.10.2019 року за місцем його проживання посадовими особами відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 03.10.2019 року, було проведено обшук на тимчасове вилучення речей, серед яких грошові кошти в вітчизняній та іноземних валютах: 287044,00 доларів США, 221980,00 Євро, 7190,00 польських злотих, 36000,00 гривень.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 06.11.2019 року було зобов`язано посадових осіб слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області повернути позивачеві кошти, які було тимчасово вилучено в ході обшуку 10.10.2019 року, оскільки дозвіл на вилучення таких коштів слідчим суддею не надавався, а слідчим не надано жодного доказу незаконності походження таких коштів, як і доказу накладення на такі кошти арешту у встановленому КПК України порядку.

Таким чином, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 06.11.2019 року було констатовано незаконність дій посадових осіб слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області.

Позивач був вимушений оскаржувати бездіяльність органу досудового розслідування до суду і лише після цього, зі спливом значного часу, позивачу було повернуто вилучене майно під час проведеного обшуку з порушенням КПК України лише 14.11.2019 року. Позивач вживав додаткових зусиль для захисту свого права. Крім того, проведення обшуку відбувалось з фізичним втручанням у житлове приміщення позивача та шляхом виламування вхідних дверей та воріт житлового будинку. Вказані події залишили непоправимий слід у пам`яті та психіці позивача та їх неповнолітнього сина, оскільки обшук відбувався о 07 годині 03 хвилини ранку, під час якого, виламавши двері озброєні особи проникнули у його житло та розпочали проводити обшук у досить грубій манері.

За діями працівників ГУ ДФС в Полтавській області, оперативних працівників та інших учасників слідчої дії спостерігали його сусіди, які знають його як порядну та законослухняну людину, в зв`язку з чим були принижені його честь та гідність, ділова репутація і порушеним звичайний уклад життя.

Він сильно переживав, хвилювався через те, що його було публічно принижено, в присутності людей, чия думка для нього важлива, позивач зазнав сильне нервове потрясіння, відчував головний біль, підвищення артеріального тиску після чого неодноразово проходив лікування в медичних закладах. Його діти і дружина не знаходять собі спокою, вимушені оправдовуватися перед знайомими, родичами, доказуючи його непричетність до будь-яких злочинів, оскільки знайомі та друзі цікавляться, з якої причини був проведении обшук, що додає додаткових моральних страждань.

Розмір моральної шкоди 1000000,00 гривень встановлений з урахування характеру правопорушення, глибини страждань позивача, ступінь вини органів державної влади, вимоги розумності та справедливості.

Необхідність залучення співвідповідачів обумовлюється здійсненням процесуального керівництва прокуратурою Полтавської області, проведенням досудового розслідування слідчим управлінням ГУ ДФС у Полтавській області, а також обумовлено можливістю списання бюджетних коштів з єдиного рахунку Державної казначейської служби України та положеннями законодавства України щодо порядку пред`явлення позовів, за якими передбачено списання коштів з казначейських рахунків.

Хоча Державна казначейська служба України прямо не порушувала його права, законодавством України передбачений порядок відповідальності органу державної влади, відповідно до якого кошти списуються з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України.

Просить стягнути із Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь моральну компенсацію у сумі 1000000,00 гривень в якості відшкодування моральної шкоди завданої незаконними діями в рамках кримінального провадження та порушення честі та ділової репутації внаслідок безпідставного стверджування про вчинення ним протиправних дій.

Ухвалою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 30.04.2021 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження, та призначено підготовче засідання на 09 годину 30 хвилин 01.10.2021 року, яке неодноразово відкладалося.

Ухвалою суду від 02.08.2022 року підготовче засідання відкладено на 16 годину 30 хвилин 09.11.2022 року, яке неодноразово відкладено.

Ухвалою суду від 09.11.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 годину 00 хвилин 21.02.2023 року, який неодноразово відкладено.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 23.03.2022 року подав в канцелярію суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує повністю (а.с.214, том 1).

Прокурор Гавриляк Т.М. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі №455/598/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України в Полтавській області, Полтавської обласної прокуратури, Державної Казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування, прокуратури на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з ухваленням постанови Львівським апеляційним судом від 16.05.2023 року у цивільній справі №448/884/20 між тими самими сторонами про той самий предмет позову, яка набрала законної сили..

Представники Головного управління Державної фіскальної служби України в Полтавській області, Державної Казначейської служби України в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причина неявки суду не відома.

Заслухавши прокурора Гавриляка Т.М., дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Львівського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 16.05.2023 року рішення Мостиського районного суду Львівської області від 13.09.2022 року в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні таких вимог відмовлено, також рішення Мостиського районного суду Львівської області від 13.09.2022 року в частині стягнення з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди 150000,00 гривень змінено, зменшивши розмір стягнення відшкодування моральної шкоди до 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

З тексту вищенаведеної постанови слідує, що у липні 2020 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області, Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, Державної казначейської служби України та Прокуратури Полтавської області про стягнення моральної шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування, прокуратури та суду.

Вимоги обґрунтовують тим, що 10.10.2019 за їх місцем проживання посадовими особами відділу розслідування кримінальних проваджень СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 03.10.2019 проведено обшук та тимчасове вилучення речей, серед яких грошові кошти в вітчизняній та іноземних валютах: 287044 доларів США, 221980 Євро, 7190 польських злотих, 36000 грн. Надаючи дозвіл на проведення обшуку, суд виходив з того, що у їх житлі можуть знаходитись виключно лише речі та документи, які нібито можуть вказувати на причетність позивача 1 до розслідуваної правоохоронними органами кримінальної справи за ознаками ч. 3 ст. 212 КК України, внесеної в ЄРДР за №0000043 від 23.04.2019.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 03.10.2019, за результатами обшуку вилученню підлягали речі та кошти, не обліковані, отримані незаконним шляхом, незаконно ввезені на митну територію України.

При цьому, позивач є державним службовцем та підпадає під вимогу законодавства про декларування майна, коштів та фінансових зобов`язань, тому усі активи позивача, які відображені у поданій НАЗК декларації є такими, що пройшли перевірку та являються поза розумним сумнівом набутими законним шляхом.

Вказують, що достовірно володіючи інформацією на момент проведення обшуку про законність підстав наявності готівкових коштів, які перебувають у його володінні та розпорядженні, оскільки доступ до електронних декларацій є відкритим, посадовими особами відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області, всупереч ухвалі слідчого судді, якою визначались допустимі заходи процесуального реагування у ході проведення обшуку, було вилучено усі готівкові кошти, які перебували у володінні та розпорядженні позивача, що поставило останнього та дружину у вкрай скрутну фінансову ситуацію, зважаючи на наявність істотних планів щодо розпорядження такими коштами.

З огляду на те, що арешт на тимчасово вилучені кошти не накладався, відповідач СУ ГУ ДФС в Полтавській області був зобов`язаний не пізніше 12.10.2019 повернути вилучені кошти.

Зазначають, що відповіді з приводу скарг щодо повернення коштів не отримували.

Через незаконне вилучення та подальше тривале безпідставне неповернення правоохоронними органами грошей, позивач був протиправно позбавлений можливості здійснювати своє суб`єктивне право на розпорядження та користування своїм майном.

Оскільки тимчасове вилучення відбулось 10.10.2019, арешт на вилучене майно мав бути накладений не пізніше 11.10.2019, відтак починаючи з 12.10.2019 подальше утримання тимчасово-вилученого майна відбувалось без достатньої правової підстави, тобто з грубим порушенням права власності.

Незважаючи на звернення до посадових осіб відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області з клопотанням про негайне повернення майна, йому надано відмову у задоволенні вказаного клопотання.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 06.11.2019 зобов`язано посадових осіб СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області повернути кошти, які були тимчасово вилучені у ході обшуку 10.10.2019, оскільки дозвіл на вилучення таких коштів слідчим суддею не надавався, а слідчим не надано жодного доказу незаконності походження таких коштів, як і доказу накладення на такі кошти арешту у встановленому КПК України порядку. Таким чином, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 06.11.2019 було констатовано незаконність дій посадових осіб Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області.

Зважаючи на те, що ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, обов`язок щодо повернення коштів у ГУ ДФС України в Полтавській області виник одразу після проголошення змісту такої ухвали, тобто 06.11.2019 року.

Натомість, відповідачем і надалі здійснювались незаконні спроби продовжити протиправне позбавлення позивача права на розпорядження коштами, що перебували у його власності, що підтверджується ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 12.11.2019 року, якою відмовлено начальнику третього відділу РКП СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області Прощай Є.С. у накладенні арешту на майно позивача.

Просили про стягнення на їх користь моральної компенсації за час безпідставного та протиправного неповернення незаконно відібраних грошей.

Зокрема, позивач був вимушений оскаржувати бездіяльність органу досудового розслідування до суду і лише після цього, зі спливом значного часу, 15.11.2019 року йому було повернуто вилучене майно під час проведеного з порушенням вимог КПК України обшуку.

Тобто вживалися додаткові зусилля для захисту свого права, дружина позивача весь цей час зазнавала психологічних страждань, істотних хвилювань щодо можливості відновлення майнового стану їх сім`ї, можливості забезпечення усіх соціальних потреб та відновлення соціальної репутації.

Крім того, проведення обшуку відбувалось з фізичним втручанням у їх житлове приміщення, шляхом виламування вхідних дверей та воріт житлового будинку. Вказані події залишили непоправний слід у пам`яті та психіці позивачів, оскільки обшук відбувався о 07 год. 03 хв. ранку, під час чого виламавши двері озброєні особи проникнули у їх житло, і розпочали проводити обшук у досить грубій манері. Внаслідок незаконного утримання тимчасово-вилученого майна без накладення на нього арешту слідчим суддею, позивач зазнав моральних страждань, не міг дбати про сім`ю. Незаконні дії органів досудового слідства та суду негативно вплинули на стосунки позивачів з оточуючими людьми, вони змушені докладати значних зусиль для їх відновлення та поновлення своїх порушених прав.

Просили задовольнити позов та стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на їх користь солідарно компенсацію у розмірі 3 000 000 гривень (по 1 000 000 гривень на компенсацію кожному з позивачів) за безпідставне та незаконне вилучення та неповернення коштів, вилучених в ході обшуку без подальшого накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Оскаржуваним рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 13 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 задоволено частково та стягнуто з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди - 150 000 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Таким чином, в межах цивільної справи №448/884/20 були розглянуті по суті позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди.

Ці вимоги були заявлені з тих же самих підстав, як такі, що спричинені незаконними діями відповідачів - органів досудового розслідування та прокуратури, і стосувалися того ж самого предмету - стягнення моральної шкоди.

Суд вважає за необхідне зазначити, що хоча коло позивачів у справі № 448/884/20 є більшим, однак предметом позову є стягнення моральної шкоди, в тому самому розмірі.

Так, у справі №448/884/20 позивачі просили стягнути в їхню користь солідарно компенсацію у розмірі 3 000 000 гривень (по 1 000 000 гривень на компенсацію кожному з позивачів) за безпідставне та незаконне вилучення та неповернення коштів, вилучених в ході обшуку без подальшого накладення арешту на тимчасово вилучене майно, в тому числі і на користь ОСОБА_1 .

Аналогічно і в цивільній справі №455/598/21 позивач ОСОБА_1 просить стягнути із Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь моральну компенсацію у сумі 1000000,00 гривень в якості відшкодування моральної шкоди завданої незаконними діями в рамках кримінального провадження та порушення честі та ділової репутації внаслідок безпідставного стверджування про вчинення ним протиправних дій

Пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав закриття провадження у справі.

Керуючись п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника Полтавської обласної прокуратури прокурора Гавриляка Т.М. про закриття провадження у справі задоволити.

Закрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України в Полтавській області, Полтавської обласної прокуратури, Державної Казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органу, що здійснює досудове розслідування, прокуратури, на підставі, п.3 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 04.07.2023 року.

Суддя Ю.П.Пошивак