Справа № 203/3394/22
Провадження № 2/204/581/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

19 грудня 2023 Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 )до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, в якій просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. на її користь та судові витрати.

В обґрунтування вимог зазначає, що їй 24.07.2021 були спричинені легкі тілесні ушкодження ОСОБА_3 у виді синців на верхній та нижніх кінцівках, що спричиненні від дії тупого твердого предмету (предметів), які відносяться до легких тілесних ушкоджень. За вказаним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження № 0000607 від 28.07.2023 року за ч.1 ст.125 КК України розпочате за заявою ОСОБА_1 . Злочинні дії ОСОБА_3 спричинили їй моральну шкоду. Як зазначила позивач, вона зазнала фізичних та душевних страждань, через тілесні ушкодження. Розмір відшкодування заподіяної їй моральної шкоди позивач оцінює у розмірі 5 000 грн.

22.03.2023 відповідач ОСОБА_3 надала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що до позовної заяви не додано жодних підтверджуючих документів, щодо обґрунтування моральної шкоди, а саме: у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно повивачеві, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в том числі моральної шкоди.

Судом встановлено, що 24.07.2021 ОСОБА_1 були спричинені легкі тілесні ушкодження у виді синців на верхній та нижніх кінцівках, що спричиненні від дії тупого твердого предмету (предметів), які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 1825 від 26.07.2021 року(а.с. 10-12).

За вказаним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження № 0000607 від 28.07.2023 року за ч.1 ст.125 КК України розпочате за заявою ОСОБА_1 .

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить із наступного.

Стаття 1167 ЦПК України, містить підстави відповідальності за завдану моральну шкоду: моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті; моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

В позовній заяві та під час судового розгляду позивачем не було надано належних доказів наявності моральної шкоди та підтвердження факту заподіяння позивачу відповідачами моральних страждань.

Для відшкодування моральної шкоди за правилами ст. 1166 та 1167 ЦК України, необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, наявність вини завдавача шкоди. Таким чином лише наявність всіх вищезазначених умов є підставою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Суд приймає до уваги ті обставини, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази повинні бути належні, допустимі та достовірні.

Згідно із ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Твердження позивача відносно протиправності дій відповідачів по предмету позову є лише його оціночним судженням, що не може бути витлумачене, як таке, що містить фактичні дані. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів, які використовує в своєму позові позивач.

З відповіді ГУНП в Дніпропетровській області № 45/5-5676 від 07.12.2023 року вказано, що в провадженні СД Дніпропетровського РУП ГУНП перебуває кримінальне провадження №0000607 від 28.07.2023 року за ч.1 ст. 125 КК України розпочате за заявою ОСОБА_1 . Станом на 07.12.2023 року досудове розслідування по кримінальному провадженні триває, про підозру нікому не повідомлялось, рішення не прийнято. Вживаються заходи щодо встановлення всіх обставин події.

Отже, позивачем не надано суду достатніх доказів, які б дозволили зробити висновок про нанесення йому тілесних ушкоджень саме відповідачем, а тому суд не знаходить підстав для покладення на останнього відповідальності за спричинену внаслідок цього моральну шкоду.

Таким чином суд вважає, що обставини позовних вимог не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході судового засідання, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, не ґрунтуються на вимогах закону і в їх задоволенні необхідно відмовити в повному обсязі.

В зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати державного мита по цій категорії справ, а позовні вимоги не задоволені, судові витрати в вигляді судового збору необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач ОСОБА_1 , НОМЕР_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 ,(місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення складено 28.12.2023.

Суддя: С.В.Чудопалова