УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Аббасова Н.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Оператор газороздрібної системи "Хмельницькгаз" про стягнення заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2023 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до АТ "Оператор газороздрібної системи "Хмельницькгаз" про стягнення заробітної плати.

Проте, зазначена позовна заява не може бути прийнята до розгляду Шевченківським районним судом м. Києва, та підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача - ст. 27 ЦПК України, альтернативна підсудність за вибором позивача - ст. 28 ЦПК України, та виключна підсудність - ст. 30 ЦПК України.

За загальним правилом, визначеним статтею 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають з трудових правовідносин можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач зазначає адресу місця перебування: АДРЕСА_1 (ДУ "Київський слідчий ізолятор"), що підтверджується листом Бюро економічної безпеки України від 20.11.2023 № 11/6/4.4.1/2148-23, адресу відповідача АТ "Оператор газороздрібної системи "Хмельницькгаз": м. Хмельницький, проспект Миру, буд. 41.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

При зверненні до суду позивач визначив альтернативну підсудність, за його місцем перебування.

Проте, відповідно до ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивачем не надано документів, які в розумінні ст.28 ЦПК України та вимог Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", підтверджують зареєстроване місце проживання чи перебування позивача на території Шевченківського району м. Києва. Також позивачем не долучено інших доказів для можливості застосування у даній справі альтернативної підсудності.

Таким чином, дана справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Києва.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається належний суд, тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Інтерпретація суті конструкції суд, встановлений законом, про яку йдеться у статті 6 Європейської конвенції з прав людини, наведено Європейським Судом з прав людини у рішенні у справі Сокуренко і Стригун проти України, де Суд наголосив, що фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Таким чином розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права на розгляд справи судом, встановленим законом та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч.1ст.378 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.31 ЦПК суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншому суду.

Згідно ч.3 ст.31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку, що дана позовна заява підсудна Хмельницькому міськрайонному суду Хмельницької області в порядку цивільного судочинства, та підлягає направленню до цього суду за підсудністю.

Керуючись ст.ст. 31, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Передати справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газороздрібної системи «Хмельницькгаз» про стягнення заробітної плати за територіальною підсудністю до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В. Аббасова