ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5684/23 Справа № 215/5656/20 Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я.А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі: начальник управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіна Оксана Володимирівна, Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , нарішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року, ухваленого суддею Квятковським Я.А. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 26 вересня 2022 року,

ВСТАНОВИВ

У жовтні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до до начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю у розмірі 840 800 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що він не отримав відповіді на свою заяву від 16.10.19 року вх. №837 до начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної О.В.

У подальшому, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної О.В. про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної ОВ., яка виразилась у неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 від 16.10.2019 року вх.№837 по суті звернення, зобов`язано начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіну О.В. повно та всебічно розглянути скаргу позивача від 16.10.2019 року вх. №837 та надати на цю заяву обґрунтовану відповідь, згідно вимог чинного законодавства України.

Вказує, що відповідачем рішення досі не виконано, тому порушено його право на інформацію під час виконання ним владних (управлінських) функцій та службових обов`язків, внаслідок чого спричинено йому моральну шкоду, яку він оцінює в 840800 грн., вказує, що неправомірна поведінка відповідача переповнює життя позивача негативними емоціями, викликає у нього психологічне напруження у зв`язку з очікуванням законної відповіді.

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення просить його скасувати та розглянути заперечення від 09.09.2022 та клопотання від 07.04.2021, 05.10.2021, 06.10.2021, 09.09.2022.

При цьому, позивач зазначає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.ст. 2-4,10,18, ч.1-5 ст.263 ЦПК України, п.3 ч.2 ст.11 ЦК України, ст.ст.56, 124 Конституції України у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Вказує, що вимоги не стосуються начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної О.В., оскільки рішення від 20.06.2019 Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі 3215/5883/18 визнало протиправною бездіяльність голови виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Солода В.М. щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.11.2018.

Скаржник зазначає, що 30.09.2020 він подав заяву про звільнення від сплати судового збору, та поновлення строку звернення до суду, де просив відкрити судове провадження за повторно поданою позовною заявою від 23.07.2020. Голова суду після звернень ОСОБА_1 відмовився зобов`язати секретаря належно в подальшому реєструвати заяви про звільнення від сплати судового збору та поновлення строку звернення до суду, а суддя Деміденко Ю.Ю. з`ясувати помилку, скоєну при реєстрації позову та виніс ухвалу від 13.10.2020 у справі №215/5656/20 про передачу позову до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, яка скасована постановою Третього апеляційного адміністративного суду 18.12.2020. Вказує, що заява від 30.09.2020 про звільнення від сплати судового збору та поновлення строку звернення до суду з позовом від 23.07.2020 втрачена судом.

Позивач вказує на те, що іншу належно зареєстровану заяву про звільнення від сплати судового збору та поновлення строку звернення до суду від 12.10.2020, де просив відкрити судове провадження за повторно поданою позовною заявою від 14.09.2020 що стосуються начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної О.В., суддею Демиденко Ю.Ю. помилково підшито до справи №215/5656/20, тобто позовна заява від 14.09.2020 не була зареєстрована і хибно знаходиться в цій справі. Вказує, що суддя Квятковський Я.А. хибно, ухвалою від 16.03.2021 відкрив провадження у цій справі. Зазначає про те, що отримавши 02.04.2021 відзив на позов, 07.04.2021 подав суду клопотання про продовження строку для подачі відповіді на відзив та просив виправити описку в ухвалі від 16.03.202 про відкриття провадження у справі №215/5656/20 і ухвалою заяву про звільнення від сплати судового збору та поновлення строку звернення до суду від 12.10.2020 з повторно поданою позовною заявою від 14.09.2020 до начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної О.В. вилучити зі справи №215/5656/20 і направити до апарату суду для належної її реєстрації з призначенням номера справи, додавши заяву про звільнення від сплати судового збору і поновлення строку звернення до суду від 30.09.2020 з позовом від 23.07.2020 у двох примірниках до голови виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Солода В.М., який втрачений судом. 06.10.2021, подав два проекти ухвали, на які суд процесуально не реагував, як і на клопотання від 09.09.2022, де просив розгляд справи проводити за належним позовом від 23.07.2020, що призвело до судової помилки. Вказує, що суд відмовився належно проводити аналіз наведених обставин, мотиви і аргументи суду є хибними, як і визначення, що відповідачем є начальник Управління праці, що є підставою для скасування рішення, яке є судовою помилкою. Наголошує на тому, що суд хибно не приймає належний доказ визнаний рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 у справі №215/5883/18 протиправне бездійство відповідно до умов здійснення відповідачем владних функцій.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 просить розглянути справу без її участі, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року без змін.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернувся до начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної О.В. із заявою від 16.10.2019 (а.с. 8 зворот). На вказане звернення позивач відповіді не отримав у визначений законом строк.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача, визнано протиправною бездіяльність визнано протиправною бездіяльність начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної ОВ., яка виразилась у неналежному розгляді заяви ОСОБА_1 від 16.10.2019 року вх. №837 по суті звернення, зобов`язано начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіну О.В. повно та всебічно розглянути скаргу позивача від 16.10.2019 року вх. №837 та надати на цю заяву обґрунтовану відповідь, в іншій частині позовних вимог - відмовлено (а.с.4-8).

На виконання даного судового рішення управлінням праці та соціального захисту населення повторно розглянуто заяву позивача від 16.10.2019 і надано письмову відповідь від 31.08.2020 (а.с.60-72).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , на підставі досліджених доказів виходив з їх недоведеності та безпідставності.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції і не може погодитись з доводами позивача викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі вважає, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і належним чином обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звертався до відповідача із заявою від 16.10.2019 року за вх.№837, проте всупереч чинного законодавства її не було розглянуто, у зв`язку з чим рішенням суду визнано протиправною бездіяльність начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної ОВ. щодо неналежного розгляду даної заяви ОСОБА_1 , зобов`язано розглянути заяву позивача та надати обґрунтовану відповідь, згідно вимог чинного законодавства України.

Також, суд встановив, що вищевказана скарга позивача була розглянута по суті 31.08.2020 з наданням письмової відповіді ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст.4 та ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормою ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Статтею 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Так, згідно ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно з п.9 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Частинами 2, 3 ст.23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Моральна (немайнова) шкода - наслідки правопорушення, які не мають економічного змісту і вартісної форми і можуть полягати у: 1) фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у принижені честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна (немайнова) шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 1174 Цивільного кодексу України є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Відповідач же повинен доводити відсутність своєї вини.

Таким чином, враховуючи положення ст.1174 Цивільного кодексу України, котрими передбачено відповідальність за завдану шкоду незалежно від вини заподіювача, позивач має довести не лише протиправність поведінки відповідача, але й наявність самої моральної шкоди, та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, суду слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно ч.2-4 ст.12, ст.76 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Надані сторонами докази мають відповідати вимогам належності, достовірності , достатності та допустимості, тобто, містити інформацію щодо предмета доказування та бути одержаними в порядку, встановленому законом.

Доказами, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку можуть бути, зокрема, довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків, тощо. Наявність самого факту визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними є недостатнім у такій категорії справ.

Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного суду від 04 березня 2020 року по справі №815/2215/15 та від 29 квітня 2020 року по справі №818/1371/17.

Відповідно до норм ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Під час судового розгляду справи суд першої інстанції встановив, що у даному випадку факт протиправної бездіяльності відповідача мав місце, однак після ухвалення Дніпропетровським окружним адміністративним судом рішення від 25.06.2020 року, відповідач 31.08.2020 року надав позивачу письмову відповідь на його звернення від 16.10.2019 за вх.837, тобто відповідач на виконання судового рішення надала обґрунтовану відповідь за зазначену заяву позивача.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не надано доказів, що прямо чи опосередковано підтверджують заподіяння внаслідок вищевказаних дій (бездіяльності) відповідача душевних страждань позивачу, шкоди здоров`ю, чи інших втрат немайнового характеру, з яких суд, при обрахуванні розміру компенсації, міг би встановити характер та обсяг моральних страждань і матеріальні витрати, понесені позивачем, а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Доводи позивача про те, що у своїй заяві, поданій до суду 12.10.2020 він просив відкрити судове провадження за повторно поданою позовною заявою від 14.09.2020 що стосуються начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної О.В., суддею Демиденко Ю.Ю. помилково підшито до справи №215/5656/20, що суддя Квятковський Я.А. хибно, ухвалою від 16.03.2021 відкрив провадження у цій справі та не виправив описку в ухвалі від 16.03.202 про відкриття провадження у справі №215/5656/20, не вилучив з цієї справи його заяву про звільнення від сплати судового збору та поновлення строку звернення до суду від 12.10.2020 з повторно поданою позовною заявою від 14.09.2020 до начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної О.В. і не направив до апарату суду для належної її реєстрації з призначенням номера справи його заяву про звільнення від сплати судового збору і поновлення строку звернення до суду від 30.09.2020 з позовом від 23.07.2020 до голови виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Солода В.М., який втрачений судом, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони суперечать матеріалам цієї справи.

Так, матеріалами справи встановлено, що 12 жовтня 2020 року за вх.№18865 Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу Рогу за реєстрова позовна заява, яка раніше подавалася позивачем, а саме 14 вересня 2020 року, вх.№16977, саме до відповідача - начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної О.В. про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю, відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №215/6976/19 (а.с.1). До позову, зокрема позивачем було додано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року у справі №215/6976/19 (а.с.4-8).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2020 визначено головуючим суддю Демиденка Ю.Ю., справі присвоєно Єдиний унікальний номер 215/5656/20 (а.с.9).

Ухвалою судді Демиденка Ю.Ю. від 13 жовтня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про стягнення моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, який своєю постановою від 18 грудня 2020 року задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасував ухвалу суду першої інстанції від 13 жовтня 2020 року та справу №215/5656/20 направив до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.10-11,30).

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 березня 2021 року (підстави проведення повторного авторозподілу перебування судді Демиденка Ю.Ю. у відпустці, розпорядження №7 від 11.03.2021), справа була перерозподілена судді Квятковському Я.А. (а.с.41).

16 березня 2021 року суддя Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області Квятковський Я.А. на підставі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року відкрив провадження у цій справі до відповідача ОСОБА_2 та призначив підготовче судове засідання на 15.04.2021 об 11.00 годин. (а.с.42-42).

З Протоколу судового засідання від 05.10.2021 видно, що судом вирішувалось клопотання ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі від 16 березня 2021 про відкриття провадження по справі (а.с.117-119).

З відповіді керівника апарату Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області Яни Стрельцової від 10.12.2021 №208/21, наданої головуючому судді Квятковському Я.А. видно, що за даними АСДС КП "Д-3" встановлено, що 12.10.2020 ОСОБА_1 до суду були подані та зареєстровані три позовні заяви про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю, а саме: за вх.№18863/20 до виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича, справа № 215/5655/20, провадження №2/215/2972/20, головуючий суддя Демиденко Ю.Ю.; за вх.№18865/20 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Каретної Оксани Володимирівни, справа №215/5656/20, провадження №2/215/2973/20, головуючий суддя Демиденко Ю.Ю. та вх.№18866/20 до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Каретної Оксани Володимирівни, справа №215/5657/20, провадження №2/215/2974/20, головуючий суддя Лиходєдов А.В. (а.с.137).

На підставі наведеного вище, колегія суддів відхиляє надумані доводи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні обставин справи судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягали застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про задоволення позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 липня 2023 року.

Головуючий:

Судді: