Провадження № 2/537/93/2023
Справа № 537/1924/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.07.2023 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді - Хіневич В.І., при секретарі Бакай М.С., за участі представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант», про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою,
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідачів згідно якого прохала суд стягнути з відповідачів на її користь, як відшкодування матеріального збитку спричиненого ДТП та відшкодування моральної шкоди, грошові кошти у сумі - 31 797,91 грн., а саме: з ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі -10 000 грн; з страхової компанії ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант» матеріальний збиток від ДТП у розмірі - 20 297,91 грн. та 1 500 грн. витрат на оплату проведення експертного дослідження визначення матеріального збитку. Стягнути з відповідачів на її користь понесені судові витрати.
В обґрунтуванні позову вказала, що 12.06.2021 року близько 11:10 години на стоянці біля центрального входу у Відділення «Нової пошти» № 1 у м. Кременчуці за адресою вулиця Флотська 2, було скоєно дорожньо-транспортну пригоду, автомобіль ГАЗ 3302-206 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , зіткнувся з автомобілем FORD Escape д.н.з. НОМЕР_2 , який належить їй на праві власності.
Причиною дорожньо-транспортної події стало те, що водій автомобіля ГАЗ 3302-206 д.н.з. НОМЕР_1 на впевнився в безпеці маневру, рухаючись автомобілем назад. ЇЇ автомобіль в цей час стояв. Відбулось зіткнення з її автомобілем, який зазнав пошкоджень.
Оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_3 , який свою вину в ДТП визнав, то за його згоди на місці пригоди було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол).
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ГАЗ 3302-206 д.н.з. НОМЕР_1 була забезпечена в ПрАТ «СК «ГЛОБАЛ ГАРАНТ» за договором (полісом) № 203485251 від 07.04.2021 року з терміном дії по 11.04.2022 року.
В день ДТП вона звернувся до страхової компанії ПрАТ «СК «ГЛОБАЛ ГАРАНТ» за телефоном їх гарячої лінії, повідомивши про ДТП. В подальшому вона письмово звернулася до ПрАТ «СК «ГЛОБАЛ ГАРАНТ» з повідомленням від потерпілої особи про настання дорожньо-транспортної пригоди за полісом ОСЦПВВНТЗ та заявою про виплату страхового відшкодування. Документи були надіслані представнику страхової компанії 20.07.2021 року. Була заведена страхова справа, періодично її повідомляли, що незабаром їй виплатять грошові кошти, але до цього часу ніяких виплат так і не отримала.
Для визначення вартості матеріального збитку спричиненої ДТП вона звернулася до незалежного експерта, відповідно до висновку якого, від 27.07.2022 р. № 95, вартість матеріального збитку склала 20 297,91 грн.
В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача Коваль С.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити, проти заочного рішення не заперечував.
В судове засідання відповідач ПрАТ «СК «ГЛОБАЛ ГАРАНТ» свого представника не направила, хоча про час і місце розгляду справи належним чином була повідомлена. При цьому, правом на подання відзиву не скористалася.
В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, хоча про час місце та день розгляду справи належним чином був повідомлений, правом на подання відзиву не скористався.
Враховуючи, що відповідачі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, відзиву до суду не подали та з урахуванням суд вирішив на підставі ст. 247, 280 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, встановив наступне.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, 12 червня 2021 року об 11:10, Україна, транспортний засіб ГАЗ 3302-206 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (під час виїзду з автостоянки, приватних ділянок, із путівця (колії)) задньою правою частиною автомобіля зіткнувся з передньою правою частиною транспортного засобу FORD Escape д.н.з. НОМЕР_2 , (під час заїзду на автостоянку, на приватну ділянку, на путівець (колію)) під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В наслідок ДТП у автомобіля ГАЗ 3302-206 д.н.з. НОМЕР_1 видимих пошкоджень немає, а у автомобіля FORD Escape д.н.з. НОМЕР_2 , пошкоджено праве крило, капот, фара. Водій транспортного засобу ГАЗ 3302-206 д.н.з. НОМЕР_1 - винен. Водій транспортного засобу FORD Escape д.н.з. НОМЕР_2 не винен.
Тобто причиною дорожньо-транспортної події стало те, що водій автомобіля ГАЗ 3302-206 д.н.з. НОМЕР_1 не впевнився в безпеці маневру, рухаючись автомобілем назад, де в цей час стояв автомобіль FORD Escape д.н.з. НОМЕР_2 , допустив з ним зіткнення в наслідок чого автомобіль FORD Escape д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.
Оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача ОСОБА_3 , який свою вину в ДТП визнав, то за його згоди на місці пригоди було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол).
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ГАЗ 3302-206 д.н.з. НОМЕР_1 була забезпечена в ПрАТ «СК «ГЛОБАЛ ГАРАНТ» за договором (полісом) укладеного з ОСОБА_5 , № НОМЕР_3 дійсного на період з 12.04.2021 року до 11.04.2022 року.
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля FORD Escape д.н.з. НОМЕР_2 , була забезпечена в АТ «СК «ТАС» за договором (полісом) № АП/9732989, дійсного на період з 12.03.2021 року до 11.03.2022 року.
Власником автомобіля FORD Escape д.н.з. НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , ОСОБА_6 .
Згідно матеріалів справи, копії повідомлення від потерпілої особи про настання ДТП за полісом ОСЦПВВНТЗ та заяви на страхове відшкодування від 15.06.2021 року були направлені поштовим зв`язком ПрАТ «СК «ГЛОБАЛ ГАРАНТ».
При цьому, повідомлення ПрАТ «СК «ГЛОБАЛ ГАРАНТ» про подію, згідно копії повідомлення від потерпілої особи про настання ДТП за полісом ОСЦПВВНТЗ відбулося 12.06.2021 року за номером телефону НОМЕР_5 .
Однак, по теперішній час ОСОБА_2 , як власнику транспортного засобу який був пошкоджений а в результаті ДТП, не була відшкодована ПрАТ «СК «ГЛОБАЛ ГАРАНТ», яка є страхувальником транспортного засобу що спричинив ДТП.
Відповідно із п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.
Як вбачається із матеріалів справи учасники дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , керуючись пунктом 2.11. Правил дорожнього руху України та пунктом 33.2 статті 33 Закону № 1961-IV та примітки до статті 124 КУпАП, скористалися правом на складення спільного повідомлення про ДТП - «Європротокол». У вказаному повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_3 визнав себе винним в цій ДТП.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 754/1108/15-ц).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до змісту Європротоколу ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні ДТП. Разом із тим, визнання вини останнім у європротоколі не може бути беззаперечним доказом такої вини.
Європротокол є документом, який складається водіями із зазначенням обставин ДТП, однак не є документом, який визначає вину водія.
Відповідно до п.п. 4-6 Типових схем ДТП, що є додатком до Інструкції щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу) Встановивши вид ДТП, Страховик чи МТСБУ визначає місце початкового удару (первинного контакту) на обох транспортних засобах (далі -ТЗ) (пункт 10 Повідомлення), і зіставляє його з видом ДТП, а також з характером і переліком видимих пошкоджень на ТЗ (пункт 11 Повідомлення). Після з`ясування всіх обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 4 цих Правил, Страховик чи МТСБУ має вибрати конкретну Типову схему ДТП із відповідного розділу. У випадку, якщо у вибраному розділі приведена ситуація в цілому відповідає обставинам ДТП, що розглядається, і схема, наведена у Повідомленні, в цілому співпадає з Типовою схемою ДТП, Страховик чи МТСБУ приймає рішення про розподіл відповідальності у відповідності до вказаної в схемі інформації. Визначення (розподіл) цивільно-правової відповідальності учасників ДТП здійснюється на підставі комплексного аналізу всіх обставин конкретного ДТП, наявних у матеріалах справи по даному випадку.
Відтак, страховик, з яким укладено договір цивільної відповідальності здійснює розподіл цивільно-правової відповідальності між учасниками ДТП, що була оформлена Європротоколом.
Під час розгляду справи ні страховик ПрАТ «СК «ГЛОБАЛ ГАРАНТ» ні водій ОСОБА_3 жодних пояснень з приводу вчиненої ДТП та вказаних обставин справи не надали. Заперечень щодо вини водія забезпеченого ПрАТ «СК «ГЛОБАЛ ГАРАНТ» транспортного засобу не надали, клопотань щодо проведення експертиз не заявлялося.
Тож, з урахуванням вказаного суд дійшов висновку, що саме дії водія ОСОБА_8 під керуванням автомобіля ГАЗ 3302-206 д.н.з. НОМЕР_1 , перебували у причинному-наслідковому зв`язку з настанням ДТП.
Згідно ст. 33 (п. 33.3) Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).
Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.
Згідно із п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Згідно до пункту 34.1, 34.2, 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком залучаються їх працівники. Страховиком та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.
Якщо водії транспортних засобів скористалися правом, передбаченим пунктом 33.2 статті 33 цього Закону, страховик відшкодовує виключно шкоду, визначену статтями 29 (шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу) та 30 (шкода, пов`язана з фізичним знищенням транспортного засобу) цього Закону (абз.2 п.36.3 ст. 36 Закону).
Згідно ст. 36. (абз. 2 п.36.1.) вказаного Закону, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.
Отже, при оформленні Європротоколу страхове відшкодування є додатково лімітованим.
Згідно до пункту 36.1, 36.2, 36.4, 36.7 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика. У компенсації витрат може бути відмовлено повністю або частково, якщо такі витрати здійснені без попереднього погодження із страховиком. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.
Враховуючи все вище встановлене, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та слід стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант» на користь ОСОБА_2 , страхове відшкодування у сумі - 20 297,91 грн., що відповідає ліміту його відповідальності.
Що стосується позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п.3 ч.2 ст.11 ЦК України). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (ч.6 ст.11 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав.
Частина друга вказаної статті передбачає, що моральна шкода, крім іншого, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно з ч. 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації.
З огляду на доведеність того факту, що внаслідок протиправних винних дій ОСОБА_3 , відбулася ДТП, під час якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль, що об`єктивно викликало у неї переживання та порушення звичного способу життя, вимагало часу та зусиль для відновлення попереднього стану, суд приходить до висновку про доведеність факту заподіяння позивачу моральної шкоди та наявність підстав для відшкодування моральної шкоди.
Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, ступінь тяжкості заподіяних внаслідок ДТП наслідків, глибину моральних та душевних страждань позивача внаслідок пошкодження належного їй майна, факт не відшкодування страховою компанією завданої матеріальної шкоди, інші обставини, які мають істотне значення, а також вимоги розумності і справедливості, тому з урахуванням конкретних обставин справи, суд визнає, що належною компенсацією завданої позивачу моральної шкоди є розмір 1000 грн.
При цьому, суд також врахував, що позивач не перебувала за кермом авто під час ДТП, а тому моральна шкода їй була завдана наслідками ДТП (дискомфортом). Будь-яких доказів (медичних висновків, виписок, т.д.) щодо значного погіршення стану її самопочуття та лікування позивачем до суду не подано.
Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача у разі відмови в позові на позивача.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Частина 8 ст. 141 ЦПК України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно матеріалів справи позивач поніс судові витрати, а саме: 1984 грн. 80 коп. сплаченого судового збору за подання даної позовної заяви, а також 5000,00 грн. на оплату правової (правничої) допомоги адвоката.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений судовий збір у сумі 992,40 за вимогу про відшкодування майнової шкоди, слід стягнути з відповідача ПАТ СК «Глобал Гарант».
При цьому, судовий збір за вимогу про стягнення моральної шкоди слід стягнути з ОСОБА_3 пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 99,24 грн.
Як вбачається з позовної заяви, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у зв`язку із розглядом даної справи включає витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., майбутні витрати на правничу допомогу обчислюються з розрахунку вартості 1 година роботи 1000 грн, у разі участі адвоката у судовому засіданні вартість складає 1000 грн за засідання.
Згідно матеріалів справи мається ордер на надання правничої (правової) допомоги адвоката Коваль Сергія Миколайовича виданий ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги 1/25/07/22 від 25.07.2022 року; копія договору про надання правової (правничої) допомоги від 25.07.2022 року №1/25/07/22, укладений між адвокатом Коваль С.М. та ОСОБА_2 , акт здачі-прийняття робіт від 03.08.2022 до договору про надання правової допомоги №1/25/07/22 від 25.07.2022 року, квитанція №1/03/08/22 від 03.08.2022 року про отримання адвокатом Коваль С.М. коштів в сумі 5000 грн в рахунок оплати наданої правової допомоги по договору №1/25/07/22 від 25.07.2022 року.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У додатковій Постанові від 19 лютого 2020 року справі № 755/9215/15-ц, Велика Палата Верховного суду, наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Визначаючи пропорційність предмета спору з розміром витрат на правничу допомогу, їх доведеність та фактичну наявність, за встановлених обставин, суд вважає, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, а також доведеним розміром витрат на правничу допомогу є сума - 5000 грн, яка і підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 133,137, 138 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 11, 22, 993,1166, 1187, 1191,1194, ЗУ «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант», про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) - 1000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої в наслідок ДТП, 99,24 грн витрат на сплату судового збору, 2500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В задоволенні іншої частини вимог позовної заяви відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя В.І. Хіневич
Повний текст рішення складено 05.07.2023 року.