Справа № 755/3777/23
"30" червня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва, в складі головуючого судді Гончарука В.П., за участі секретаря Гриценко О.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення грошових коштів,
Додатково, 29 вересня 2020 року, на підстав ст. 73 Закону України «Про нотаріат» та у зв`язку з посвідченням Договору іпотеки, наклалась заборона відчуження майна, що визначено в Договорі іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка належить позичальнику-іпотекодавцю.
В подальшому, 12 жовтня 2020 року між сторонами укладено Додатковий договір до Кредитного договору, яким сторони збільшили розмір кредитної лінії, що надавалась позичальнику в борг. В зв`язку зі збільшенням кредитної лінії, 12 жовтня 2020 року між іпотекодержателем Кредитна спілка «Зараз» та ОСОБА_1 укладено Договір про внесення змін до Договору іпотеки.
Позивач зазначає, що у зв`язку з фінансовими труднощами, ним як позичальником за договором не вчасно виконувався обов`язок з повернення грошових коштів кредитодавцю, в зв`язку з чим виникала заборгованість. В подальшому, на його адресу та на телефон надходили погрози зі сторони не встановлених осіб, що представлялись представниками, співробітниками Кредитної спілки, що у випадку не внесення ним платежів та не повернення грошових коштів, вони заберуть належну йому квартиру.
З метою врегулювання кредитного питання, позивач звернувся до адвоката Ступак С.О. з проханням перерахування штрафу, пені та інших санкцій за прострочення виконання ним зобов`язань по Кредитному договору, оплатити прострочену заборгованість та припинити іпотеку.
Як стверджує позивач, адвокат запевнив його, що зможе допомогти йому та закрити питання з кредитом, попередньо зазначивши, що сума яку вимагає кредитна спілка є не обґрунтованою, не відповідає умовам кредитного договору, а іпотеку можливо припинити. Закриття питання можливе шляхом ведення переговорів (досудове врегулювання) щодо суми заборгованості, а у випадку не досягнення згоди в досудовому порядку, розірвати кредитний договір через суд, при цьому сплативши суму заборгованості за рішенням суду, та припинити іпотеку за рішенням суду.
19 січня 2021 року між позивачем та адвокатом Ступак С.О. укладено договір (угода) про правову допомогу, який був підготовлений та роздрукований адвокатом у приміщені офісу.
За надання правової допомоги, з закриття кредитного договору та припинення іпотеки адвокат отримав гонорар у розмірі 1000,00 дол. США. В подальшому, ОСОБА_2 сказав, що для досудового врегулювання заборгованості за Кредитним договором, з урахуванням додаткових угод, якими збільшувалась кредитна лінія, з метою закриття Кредитного договору та припинення іпотеки, необхідно передати йому 384000,00 грн, які в подальшому він зобов`язувався внести на рахунок Кредитної спілки «Зараз» для закриття кредитного договору та зняття (припинення) іпотеки. Залишкову суму, якої буде недостатньо для закриття кредиту та виконання зобов`язання, він повинен був внести додатково.
На прохання позивача, 19 січня 2021 року між адвокатом Ступаком С.О. та ОСОБА_1 укладено Додаткова угода №1 до Договору про правову допомогу, але фактичне підписання та передача коштів в сумі 384000,00 гривень відбулась 02 квітня 2021 року в офісі адвоката. Під час передачі грошових коштів була присутня дружина позивача - ОСОБА_3 .
30 березня 2021 року позивачем отримано лист №259/21 від Кредитної спілки «Зараз», даним листом кредитна спілка гарантувала повне закриття боргу за Кредитним договором (з наступними змінами та доповненнями) та Договором іпотеки (з наступними змінами та доповненнями) за умови внесення мною до 08 квітня 2021 року суми грошових коштів у розмірі 607996,27 грн. В листі були зазначені реквізити Кредитної спілки, на які необхідно внести грошові кошти.
02 квітня 2021 року, з метою повного виконання зобов`язання за Кредитним договором та його припиненням, в сумі, що була визначена в гарантійному листі №259/21, позивачем на рахунок Кредитної спілки «Зараз» були внесені грошові кошти у сумі 224762,60 грн.
На прохання позивача надати йому довідку про повне виконання зобов`язань за Кредитним договором, адвокат Ступак С.О. не надавав чітких пояснень, лише припущення та відтермінування отримання такої довідки.
01 жовтня 2021 року позивачем отримано повідомлення від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., який його повторно повідомлено, що у разі невиконання або неналежного виконання умов Кредитного договору, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі згідно з п. 4.5.3 Договору іпотеки, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на його квартиру в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань. Крім того, позивача повідомлено, що сума заборгованості станом на 01 жовтня 2021 року склала 1773353,58 грн.
Звернувшись особисто до Кредитної спілки «Зараз» за роз`ясненнями, позивач отримав відповідь, що вони отримали не всю суму визначену гарантійним листом №259/21 від 30 березня 2021 року, а отже видати довідку про повне закриття Кредитного договору та припинення іпотеки надати не можуть.
В подальшому припинення та закриття Кредитного договору не відбулося, навпаки співробітник Кредитної спілки повідомили, що внесених ним коштів не достатньо для закриття Кредитного договору, припинення іпотеки та зняття заборони.
В січні 2022 року позивачем отримано повідомлення від 30 грудня 2021 року, що надійшло від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., яким повторно повідомлено про наявність в нього простроченої заборгованості за Кредитним договором та витрати на здійснення оцінки предмета іпотеки вже в сумі 2118609,49 грн; у випадку не погашення вказаної заборгованості протягом 30 днів з дня отримання ним цього повідомлення, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка є предметом Договору іпотеки, перейде до Кредитної спілки «Зараз». Додатково повідомлено, що у випадку наявності судового спору щодо суми простроченої заборгованості, чи оскарження Договору іпотеки, йому необхідно звернутися до суду та надати приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. копію ухвали суду про відкриття провадження по справі стосовно цього спору.
Позивач зазначає, що він неодноразово звертався до адвоката Ступака С.О. з претензіями, однак останній чіткої відповіді не надавав, говорив, що потрібно звертатись до суду, грошові кошти сплачені відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору про правову допомогу обіцяв повернути в повному обсязі.
08 лютого 2022 року Кредитною спілкою «Зараз» листом №92/22 повідомлено позивача про здійснений ними переходу права власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Станом на 01 вересня 2022 року зобов`язання взяті на себе за Договором про надання правової допомоги - адвокат Ступак С.О. не виконав, послугу з правової допомоги не надав, грошові кошти, що були передані йому в сумі 384000,00 грн не внесені ним на рахунок Кредитної спілки «Зараз», в зв`язку з чим в нього виникла прострочена заборгованість, а кредит не закритий, оскільки вимоги викладені в гарантійному листі ним не виконані.
03 вересня 2022 року, визнавши порушення зобов`язання за Договором про правову допомогу, адвокатом Ступак С.О. надано письмове зобов`язання щодо повернення грошових коштів, які він отримав в суму 384000,00 грн для закриття Кредитного договору та припинення іпотеки з його квартири.
Крім основної суми, що була отримана, адвокат Ступак С.О. визнав нанесені позивачу збитки, внаслідок невнесення ним коштів на рахунок Кредитної спілки та зобов`язувався відшкодувати відповідні збитки, а саме:
-грошові кошти отримані по Додатковій угода №1 до договору про правову допомогу від 19 лютого 2021 року в сумі 384000,00 грн;
-загальну суму, яку ОСОБА_2 зобов`язався повернути ОСОБА_1 становила 641842,00 грн.
Крім письмового зобов`язання з повернення грошових коштів, адвокатом Ступак С.О. 03 вересня 2022 року узгоджено та надано графік повернення грошових коштів, які були ним отримані, з урахуванням процентів та штрафних санкцій, що були понесені позивачем, внаслідок не виконання ним зобов`язання щодо внесення грошових коштів на рахунок Кредитної спілки «Зараз», що були отримані ним за Додатковою угодою від 19 січня 2021 року до Договору про правову допомогу:
За графіком повернення коштів, жодного платежу ОСОБА_2 не зроблено.
Станом на 22 лютого 2023 року, ОСОБА_2 не виконані умови договору (не знята та не припинена іпотека з мого майна, не закрито кредитний договір, не порушено жодного судового процесу стосовно Кредитного договору та/або Договору іпотеки) та не надані відповідні послуги визначені Договором про правову допомогу та Додатковою угодою до нього.
23 лютого 2023 року на виконання п. 7.1 Договору про правову допомогу, в зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 умов Договору та Додаткової угоди №1 до Договору про правову допомогу, на адресу відповідача позивачем направлена заява з вимогою про розірвання договору та повернення грошових коштів.
Проте, позивач не отримував від адвоката інформації про хід виконання правової допомоги, жодного підтвердження факту надання послуг за Договором про правову допомогу не надав, позивач не отримував будь-якого переліку виконаних робіт, його прохання про розірвання Договору залишено поза увагою, а відповіді не отримано.
Грошові кошти у сумі 384 000,00 гривень передані для закриття адвокатом кредитного договору та зняття з іпотеки мого майна не внесені відповідачем на рахунок кредитної спілки і по теперішній час, а отже зобов`язання за Договором про правову допомогу істотно порушені адвокатом.
Більш того, житлова квартира, що перебувала у власності позивача та передана у якості забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором, вибула з власності ОСОБА_1 за Договором іпотеки з вини відповідача.
Враховуючи викладене вище, позивач вважає, що адвокат Ступак С.О не виконав умови укладеного між ними договору про надання правової допомоги, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.
У встановлений судом строк відповідач адвокат Ступак С.О. відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що направлявся за останньою відомою адресою місця проживання відповідача, повернувся до суду неврученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «За закінченням терміну зберігання».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що сторона позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, про що свідчить прохальна частини позову, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до статей 280-283 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 19 лютого 2021 року між Адвокатом Ступаком С.О. та Ігнатенком В.М. укладено Договір (угоду) про надання правової допомоги, відповідно до умов якого
Адвокат зобов`язується надати Клієнту таку правову допомогу: представляти клієнта в підприємствах, кредитній спілці «Зараз», Міністерстві юстиції України, Державній виконавчій службі та в її структурних підрозділах, Державних та приватних нотаріусів, установах, організаціях, банках, судах першої інстанції, в тому числі адміністративних та господарських судах, Апеляційних судах, Верховному Суді України по всіх категоріях справ.
Відповідно до пункту 1.2 Договору Клієнт надає право Адвокату при здійсненні своїх повноважень: одержувати необхідні довідки та документи, подавати заяви, клопотання, скарги, апеляційні скарги, касаційні скарги, записуватись на них від імені Клієнта, брати участь у судових засіданнях, подавати клопотання, одержувати копії рішень, ухвал, постанов та інших документів, а також користуватись всіма іншими правами, наданими законодавством України Адвокату, як представнику за цим Договором.
За змістом пункту 2.2- 2.3 Договору Початок надання правової допомоги визначається датою підписання Договору. Закінчення надання правової допомоги - рішення суду відносно Клієнта.
За настання обставини, передбачених у п.2.3 Даного Договору, Адвокат вважається таким, що повністю виконав свої обов`язки перед Клієнтом (п. 2.4 Договору).
У розділі 3 Договору визначені права та обов`язки Клієнта, зокрема: через поважну причину в будь-який час відмовитися від подальшого співробітництва з Адвокатом Отримати від Адвоката письмовий звіт за виконану роботу. В будь-який час розірвати Договір за взаємною згодою з Адвокатом за умови, що Клієнту повідомлено можливі наслідки такого розірвання.
Відповідно до пунктів 4.4.1, 4.4.2 Договору через поважну причину в будь-який час задовольнити прохання Клієнта розірвати Договір. Надати Клієнту письмовий звіт за виконану роботу.
Згідно зобов`язання від 03 вересня 2022 року про повернення коштів ОСОБА_1 встановлено, що адвокат Ступак С.О. зобов`язується повернути кошти ОСОБА_1 кошти в сумі 641 842,00 грн, а саме:
1) які отримані від Клієнта по Додатковій угоді №1 до договору (угоди) про правову допомогу від 19 лютого 2021 року в сумі 3 84 000,00 грн для закриття кредитного договору та зняття з іпотеки майна клієнта;
2) заборгованість Кредитній спілці «Зараз» на 31 серпня 2022 року за % ставкою 162 638,38 грн та витрати понесені спілкою за реєстрацію в розмірі 26 000.00 грн. Загальна заборгованість Кредитній спілці «Зараз» становить 581 872,01.
3) затрати, які будуть понесені Клієнтом на оплату мита при оформлені договору купівлі - продажу з Кредитною спілкою «Зараз» квартири АДРЕСА_1 в розмірі 60 000,00 грн.
4) станом на 31 серпня 2022 року зобов`язуюсь повернути Клієнту кошти в сумі 641 842,00 грн.
У зобов`язанні міститься підпис адвоката Ступака С.О.
23 лютого 2023 року ОСОБА_1 направив на адресу адвоката Ступака С.О, заяву про розірвання договору, в зазначив, що станом на 23 лютого 2023 року адвокатом не виконано умови договору та не надано відповідні послуги, визначені Договором та Додатковою угодою. В даній заяві ОСОБА_4 просив повернути йому сплачені ним грошові кошти в повному обсязі.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вказану заяву адвокат Ступак С.О. отримав особисто 27 лютого 2023 року.
Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Статтею 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.
Таким чином, Законом передбачено можливість припинення дії договору про надання правової допомоги на вимогу однієї із сторін договору.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу.
Згідно із статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Відповідно до статті 903 ЦК України у випадку, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
За змістом статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Тобто, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.
Крім того, оцінка істотного порушення договору здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені законом. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.
Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-75цс13 та у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 910/6381/18.
Відповідно до статті 19 ЦК України особа має право на самозахист свого цивільного права від порушень і протиправних посягань. Способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням. Способи самозахисту можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства.
Водночас частина друга статті 13 ЦК України встановлює загальне правило, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Таким чином, частина друга статті 651 ЦК Українидозволяє розірвання договору лише тоді, коли порушення має істотний характер, оскільки має дотримуватися принцип пропорційності порушення і відповідальності.
Факт сплати вказаної суми гонорару підтверджується рахунком-фактурою № 8 від 19 лютого 2021 року та квитанцією на вказану суму.
Крім того умовами даної додаткової угоди встановлено факт, що ОСОБА_1 передав адвокату Ступак С.О. суму коштів в розмірі 384 000 грн длч закритя кредитного договору та зняття з іпотеки його майна.
В матеріалах справи містяться докази на підтвердження того, що вказана сума коштів адвокатом використана за призначенням не була, а саме:
- Гарантійний лист Кредитної спілки «Зараз» від 30 березня 2021 року № 259/21;
- Повідомлення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. № 9610;
- Повідомлення Кредитної спілки «Зараз» від 08 лютого 2022 року № 92/22.
Також слід зазначити, що адвокатом Ступаком С.О. визнається факт невиконання ним умов укладеного з ОСОБА_1 договору від 19 лютого 2021 року, що підтверджується наданими ним зобов`язанням про повернення коштів та графіком платежів. Крім того, адвокат отримав вимогу ОСОБА_1 про розірвання договору та повернення коштів, однак умови договору не виконав, кошти не повернув, принаймні доказів протилежного відповідачем суду не надано та судом не здобуто.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
При цьому, відповідачем жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимога щодо розірвання Договору від 19 лютого 2021 року та Додаткової угоди до нього є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Суд не вбачає підстав для стягнення коштів у вказаному позивачем розмірі 719842,00 грн, оскільки така сума не підтверджена жодними належними доказами. Розраховуючи суму боргу, суд бере до уваги сплачений розмір гонорару за договором та суму грошового зобов`язання, яку адвокат за попередньою домовленістю з ОСОБА_1 добровільно погодився відшкодувати.
Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає таке.
Відповідно до статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Як роз`яснено пунктами 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодження здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків.
Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
За правилами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не долучено до позову жодних доказів на обгрунтування заявленої вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.
Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, тому з відповідача на користь відповідача підлягає стягненню 6772,60 грн судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог майнового та немайнового характеру.
На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 526, 611, 651, 901, 906, 907, 1167 ЦК України, статтями 4, 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 259, 263 - 265, 274, 279, 280, 353 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до адвоката Ступака Сергія Олександровича про розірвання договору та стягнення грошових коштів, - задовольнити частково.
Розірвати Договір (угоду) про правову допомогу від 19 лютого 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Ступаком Сергієм Олександровичем, та Додаткову угоду №1 від 19 січня 2021 року до Договору (угоди) про правову допомогу від 19 січня 2021 року
Стягнути з адвоката Ступака Сергія Олександровича, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , грошові кошти в розмірі 669842,00 грн (шістсот шістдесят дев`ять ьтсяч вісімсот сорок дві гривні 00 коп).
Стягнути з адвоката Ступака Сергія Олександровича, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , судовий збір в розмірі 6772,60 грн (шість тисяч сімсот сімдесят дві гривні 60 коп).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: