Справа № 138/1220/22
Провадження №:2-р/138/1/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023 м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Київська Т.Б., розглянувши в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання представника позивача про роз`яснення рішення суду від 23.03.2023 ухваленого під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру частки нерухомого майна в праві спільної сумісної власності, визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.03.2023 частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру частки нерухомого майна в праві спільної сумісної власності, про визнання права власності на спадкове майно та встановлено, що частка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0628 га, кадастровий номер :00:003:0338, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становила 13/20.

23.06.2023 представник позивача подала до суду заяву про роз`яснення зазначеного рішення суду, мотивуючи це тим, що після набрання рішенням суду законної сили позивач звернулась до нотаріуса, яка відкривала спадкову справу до майна померлої ОСОБА_3 для видачі свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, після ознайомлення з рішенням суду нотаріус повідомила, що не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину по тій причині, що в державному реєстрі зазначена вище земельна ділянка зареєстрована, як спільна сумісна власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без визначення часток кожного. В рішенні не вказано, яка частина земельної ділянки належить ОСОБА_2 , а тому нотаріус не може провести реєстрацію права власності.

Дослідивши подану заяву та матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно ч. 1-3 ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця, суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Тобто, з аналізу змісту вказаної вище норми слідує, що виклик сторін спору це право суду, а не обов`язок.

В даному випадку, з огляду на зміст заяви про роз`яснення рішення суду та матеріалів справи суд не вбачає підстав для виклику учасників справи для розгляду поданої заяви.

Відповідно п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» питання роз`яснення рішення суду розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Таким чином, суд роз`яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб`єкта, якому надано право звернення за відповідним роз`ясненням. Між тим, необхідність такого роз`яснення виникає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

У мотивувальній частині рішення суду від 23.03.2023 чітко зазначено, що після смерті матері позивача залишилася спадкова маса, а саме 13/20 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0628 га, кадастровий номер :00:003:038 із цільовим призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за тією ж адресою, що належала спадкодавиці на праві спільної сумісної власності з відповідачем ОСОБА_2 .

Зважаючи на це, суд дійшов висновку, що оскільки частка спадкодавця у праві власності на житловий будинок, який розташований на зазначеній вище земельній ділянці становить 13/20 частини, відповідно і частка спадкодавця на земельну ділянку, на якій знаходиться будинок, становить також 13/20.

Судом також враховано ту обставину, що жодних доказів щодо визначення іншого розміру часток співвласників, яких є всього двоє, у праві власності на зазначену земельну ділянку суду надано не було. Більше того, інший співвласник визнав таку обставину.

Таким чином, оскільки частка спадкодавця у праві спільної власності на земельну ділянку становила 13/20 то, відповідно частка іншого співвласника цього майна ОСОБА_2 у праві спільної власності на вказану земельну ділянку ставновить 7/20.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 258-260, 271 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про роз`яснення рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.03.2023 у справі №138/1220/22 задовольнити.

Роз`яснити, що частка іншого співласника ОСОБА_2 у праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,0628 га, кадастровий номер :00:003:0338, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становить 7/20, оскільки частка ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної власності на дану земельну ділянку, становила 13/20.

Копію ухвали надіслати сторонам, що брали участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.Б.Київська