ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8820/23
провадження № 2/753/5042/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без руху

"29" червня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Завод 410 ЦА» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Завод 410 ЦА», в якому просить:

- стягнути з Державного підприємства «Завод 410 ЦА» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 93603,73 грн;

- стягнути з Державного підприємства «Завод 410 ЦА» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з наступним утриманням цієї суми податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів;

- стягнути з Державного підприємства «Завод 410 ЦА» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 80000,00 грн.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 травня 2023 року позовну заяву передано для розгляду судді Якусику О.В.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 175, 177 ЦПК України, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору в частині вимог про стягнення заробітної плати.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», а є різновидом відповідальності власника перед працівником за порушення своїх зобов`язань з виплати заробітної плати і не входить до структури заробітної плати (правова позиція щодо цього викладена в постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19).

Отже, вимога позивача про середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не є вимогою про стягнення заробітної плати, а отже на неї не поширюються положення п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Водночас суд враховує, що на момент пред`явлення цього позову встановити точну його ціну неможливо, оскільки середній заробіток за час вимушеного прогулу стягується по дату ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне попередньо визначити розмір судового збору, що підлягає сплаті позивачем за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за мінімальною ставкою передбаченою п.п. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене та з урахуванням заявлкених позовних вимог позивачу слід сплатити судовий збір за вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 1073,60 грн. та за вимогами про стягнення моральної шкоди у сумі 1 073,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи зазначене, суддя вважає за необхідне залишити вказану позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, шляхом подання до суду документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2 147,20 грн. або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Завод 410 ЦА» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди залишити без руху.

2. Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Якусик