Ухвала

Іменем України

28 червня 2023 року

м. Київ

справа № 279/6001/21

провадження № 61-8716ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 16 травня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (далі - ТОВ «Росвен Інвест Україна») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 січня 2022 року позов Акціонерного товариства «Кредобанк» (далі - АТ «Кредобанк») задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором від 18 червня 2018 року № CL-115970 станом на 09 вересня 2021 року в розмірі 69 623,80 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У зв`язку з укладенням між АТ «Кредобанк» і ТОВ «Росвен Інвест Україна» договору факторингу від 21 грудня 2021 року, за яким товариство набуло права вимоги за кредитним договором, боржником в якому є ОСОБА_1 , наявні підстави для заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником. Враховуючи наведене, ТОВ «Росвен Інвест Україна» просило замінити сторону виконавчого провадження АТ «Кредобанк» його правонаступником - ТОВ «Росвен Інвест Україна».

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 лютого 2023 року заяву ТОВ «Росвен Інвест Україна» задоволено. Сторону у виконавчому провадженні з виконання рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 січня 2022 року за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості замінено її правонаступником - ТОВ «Росвен Інвест Україна».

Судове рішення місцевого суду мотивоване тим, що заявником було надано докази того, що внаслідок укладення 21 грудня 2021 року договору факторингу між АТ «Кредобанк» і ТОВ «Росвен Інвест Україна» відбулася заміна кредитора, тому подана ним заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 16 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 лютого 2023 року скасовано. Сторону у виконавчому провадженні з виконання рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 січня 2022 року за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості замінено її правонаступником - ТОВ «Росвен Інвест Україна».

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що наявними у справі доказами підтверджується, що за договором факторингу від 21 грудня 2021 року № 2, укладеним між АТ «Кредобанк» (Клієнт) і ТОВ «Росвен Інвест Україна» (Фактор), останній набув право вимоги, зокрема за кредитним договором від 18 червня 2018 року № CL-115970 до боржника ОСОБА_1 ТОВ «Росвен Інвест Україна» перерахувало АТ «КредоБанк» обумовлену в договорі суму - 7 892 184,62 грн за відступлення права вимоги. Тому висновки місцевого суду щодо наявності підстав для заміни сторони виконавчого провадження є правильними. Разом з тим суд першої інстанції не дотримався вимоги процесуального закону, не відклав розгляд справи, не вжив заходів щодо повідомлення боржника про розгляд заяви, так як в матеріалах справи немає даних про те, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду. Таким чином, справа була розглянута за відсутності боржника, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали з постановленням нового судового рішення про задоволення заяви ТОВ «Росвен Інвест Україна».

13 червня 2023 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 16 травня 2023 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення.

Касаційна скарга, подана на підставі абзацу 2 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), мотивована тим, що допущені місцевим судом грубі порушення норм процесуального права щодо неналежного повідомлення її про розгляд справи позбавили її можливості підготуватися до участі в судовому засіданні, прибути до суду та подати відповідні докази. 29 грудня 2021 року її було повідомлено про відступлення АТ «КредоБанк» прав вимоги за кредитним договором від 18 червня 2018 року № CL-115970 ТОВ «Росвен Інвест Україна». Вона зверталася до ТОВ «Росвен Інвест Україна» з проханням надати їй договір, за яким відбулася переуступка прав вимоги, але відповіді не отримала.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Судами встановлено, що рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 січня 2022 року позов АТ «Кредобанк» задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором від 18 червня 2018 року № CL-115970 станом на 09 вересня 2021 року в розмірі 69 623,80 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

21 грудня 2021 року між АТ «КредоБанк» (Клієнт) і ТОВ «Росвен Інвест Україна» (Фактор) укладено договір факторингу з відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 2, за умовами якого Клієнт передає Фактору (передає у власність Фактора) Права Вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування від Фактора, а Фактор набуває (приймає у власність) від Клієнта Права Вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (фінансування) Клієнту. При цьому Права Вимоги відступаються Клієнтом Фактору (Права Вимоги переходять від Клієнта до Фактора у власність) з першого робочого дня, наступного за днем, у який одночасно будуть наявні (виконані) наступні дві умови: - Фактором на користь Клієнта виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього Договору грошове зобов`язання щодо оплати (фінансування) Ціни Відступлення; - між Клієнтом і Фактором укладено (з нотаріальним посвідченням) договір про відступлення Клієнтом Фактору відповідних прав Клієнта (як заставодержателя) за нотаріально посвідченими Забезпечувальними Документами.

З витягу до додатку № 1 до договору факторингу від 21 грудня 2021 року № 2 вбачається, що ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги, зокрема за кредитним договором від 18 червня 2018 року № CL-115970 до боржника ОСОБА_1 .

Згідно з платіжним дорученням від 21 грудня 2021 року № 4203 ТОВ «Росвен Інвест Україна» перерахувало АТ «КредоБанк» обумовлену в договорі суму - 7 892 184,62 грн за відступлення права вимоги згідно з договором факторингу від 21 грудня 2021 року № 2.

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою та абзацом 1 частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, виконавче провадження є однією зі стадій судового процесу, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового процесу на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема у правовідносинах, що допускають правонаступництво.

Відповідно до пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і правонаступництва.

Частинами першою та другою статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При такій заміні кредитора відбувається вибуття особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, в тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржниками, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження». Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Встановивши, що між АТ «КредоБанк» (Клієнт) і ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу від 21 грудня 2021 року № 2, за умовами якого ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги, зокрема за кредитним договором від 18 червня 2018 року № CL-115970, укладеним між АТ «КредоБанк» і ОСОБА_1 , суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення заяви ТОВ «Росвен Інвест Україна» про заміну сторони виконавчого провадження.

Разом з тим, встановивши, що всупереч вимогам процесуального закону суд першої інстанції розглянув справу за відсутності боржника ОСОБА_1 , яка не була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд правильно скасував ухвалу місцевого суду і постановив нове судове рішення про задоволення заяви ТОВ «Росвен Інвест Україна».

В постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 вказано, що вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Апеляційний суд в цій справі дав оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони виконавчого провадження доказів і дійшов правильного висновку про наявність підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Доводи касаційної скарги про допущені місцевим судом процесуальні порушення щодо неповідомлення її належним чином про дату, час і місце судового засідання, не заслуговують на увагу, оскільки: 1) апеляційний суд усунув вказані порушення суду першої інстанції; 2) ОСОБА_1 не оскаржила ухвалу місцевого суду.

Посилання заявника на факт ненадання їй ТОВ «Росвен Інвест Україна» договору факторингу від 21 грудня 2021 року № 2 також не свідчить про неправильність вирішення апеляційним судом питання про заміну сторони виконавчого провадження.

В цілому доводи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з установленими апеляційним судом обставинами і оцінкою доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77-80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення суду апеляційної інстанції.

Тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання ОСОБА_1 про призупинення розгляду справи до закінчення воєнного стану та про звільнення її від сплати судового збору.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 16 травня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про заміну сторони виконавчого провадження.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко