Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/4277/22
Провадження 2/552/151/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

30.06.2023 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Дубовик І.О.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Ковжога О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 552/4277/22 за позовом ОСОБА_3 до Полтавської академії неперервної освіти ім. М.В. Остроградського про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, треті особи Полтавська обласна рада, Департамент освіти і науки Полтавської обласної військової державної адміністрації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 01.08.2022 звернулася до Київського районного суду м. Полтави з позовом до Полтавської академії неперервної освіти ім. М.В. Остроградського про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 з жовтня 2013 року перебувала в трудових відносинах з Полтавським обласним інститутом післядипломної педагогічної освіти ім. М.В.Остроградського, з вересня 2016 року призначена на посаду методиста центру педагогічних інновацій та інформації, з 2017 року перебувала на посаді заступника директора з навчальної роботи.

Зазначала, що рішенням пленарного засідання восьмої позачергової сесії Полтавської обласної ради восьмого скликання від 09.12.2021 № 333 «Про зміну найменування Полтавського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти ім. М.В.Остроградського», з 08.02.2022 Полтавський обласний інститут післядипломної педагогічної освіти ім. М.В.Остроградського перейменовано у Полтавську академію неперервної освіти ім. М.О. Остроградського (ПАНО).

Позивач вказувала, що наказом від 28.04.2022 № 104-ОД з 01.07.2022 введено в дію новий штатний розпис ПАНО, а наказом від 30.06.2022 № 66-ОС її звільнено з посади заступника директора з навчальної роботи 30.06.2022 згідно п. 1 ст. 40 КЗПП України.

Своє звільнення вважає незаконним.

В поданій до суду позовній заяві просила визнати протиправним та скасувати наказ директора Полтавської академії неперервної освіти ім. М.В. Остроградського №66-ОС від 30.06.2022 про звільнення ОСОБА_3 з посади заступника директора з навчальної роботи згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Просила поновити її на посаді, з якої останню звільнено, з 01.07.2022. Просила стягнути з Полтавської академії неперервної освіти ім. М.В. Остроградського на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.07.2022 по дату ухвалення судового рішення.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02.08.2022 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Департаментом освіти і науки Полтавської обласної військової адміністрації 24.08.2022 подано до суду пояснення щодо позову, в яких третя особа зазначила, що 09.12.2021 Полтавська обласна рада своїм рішенням змінила найменування Полтавського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти ім. М.В.Остроградського на Полтавську академію неперервної освіти ім. М.О. Остроградського. Директору закладу було необхідно підготувати нову редакцію Статуту, подати її на затвердження, здійснити державну реєстрацію та подати на затвердження проект нової структури закладу. Вважає, що затвердження нової організаційної структури академії перебувало в компетенції Департаменту освіти і науки обласної адміністрації, це є рішення власника. Вважає, що право власника або уповноваженого ним органу визначити чисельність працівників та штатний розпис, та відповідачем виконані всі вимоги законодавства при звільненні позивача. В задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Відповідачем Полтавською академією неперервної освіти ім. М.В.Остроградського 24.08.2022 подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що Полтавська обласна рада своїм рішенням 09.12.2021 вирішити змінити найменування закладу, в подальшому на виконання рішення було затверджено організаційну структуру Академії, внесені зміни до штатного розпису.

Відповідач зазначав, що позивача ОСОБА_3 у встановленому законом порядку було попереджено про звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності штату, позивач не виявила бажання зайняти будь-яку із вакантних посад та 30.06.2022 була звільнена.

В задоволенні позовних вимог просив відмовити.

24.08.2022 до суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву Полтавської обласної ради, в яких третя особа просила проводити розгляд без участі представника.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті представник позивача повністю підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, що викладені в поданій до суду позовній заяві.

Представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав, які викладені в поданому до суду відзиву на позовну заяву.

Треті особи в судове засідання представників не направили, просили суд проводити розгляд справи без їх участі.

Суд, заслухавши представника позивача, представників відповідача, розглянувши матеріали позовної заяви та інші заяви по суті справи, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 перебувала з відповідачем в трудових відносинах, 05.07.2017 відповідно до наказу від 04.07.2017 № 126-ОС переведена на посаду проректора з науково-методичної роботи, 01.10.2019 посада проректора з науково-методичної роботи перейменована на посаду заступника директора з навчальної роботи.

Відповідно до рішення № 333 від 09 грудня 2021 року пленарного засідання восьмої позачергової сесії восьмого скликання «Про зміну найменування Полтавського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти ім. М.В. Остроградського» змінено найменування Полтавського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти ім. М.В. Остроградського на Полтавську академію неперервної освіти ім. М.В. Остроградського. Директору Полтавського обласного інституту післядипломної педагогічної освіти ім. М.В. Остроградського В.Зелюку вирішено підготувати нову редакцію Статуту закладу, подати її на затвердження Управлінню майном обласної ради та здійснити його державну реєстрацію відповідно до вимог чинного законодавства, розробити подати на затвердження Департаменту освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації проект нової структури закладу.

Наказом Департаменту освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації № 12 від 17.01.2022 «Про виконання рішення восьмої позачергової сесії Полтавської обласної ради восьмого скликання» затверджено структуру Полтавської академії неперервної освіти ім. М.В. Остроградського, введено в дію затверджену структуру, вирішено привести у відповідність до затвердженої структури штатний розпис Полтавської академії неперервної освіти ім. М.В.Остроградського.

25.01.2022 Управлінням майном обласної ради затверджено Статут Полтавської академії неперервної освіти ім. М.В.Остроградського.

В подальшому на виконання рішення зареєстровано юридичну особу Полтавську академію неперервної освіти ім. М.В.Остроградського.

Наказом Полтавської академії неперервної освіти ім. М.В.Остроградського № 85-ОД від 18.04.2022 «Про введення в дію структури Полтавської академії неперервної освіти ім. М.В.Остроградського» введено в дію з 01.07.2022 структуру Полтавської академії неперервної освіти ім. М.В.Остроградського, штатний розпис наказано привезти у відповідність до затвердженої структури.

Наказом № 104-ОД від 28.04.2022 Полтавської академії неперервної освіти ім. М.В.Остроградського «Про внесення змін до штатного розпису і скорочення штату» введено в дію з 01.07.2022 новий штатний розпис Полтавської академії неперервної освіти ім. М.В.Остроградського. Виведено із штатного розпису шляхом скорочення такі посади: заступника директора з навчальної роботи, заступника директора з науково-дослідної роботи та міжнародного співробітництва.

Відповідно до наказу від 29.04.2022 № 39-ОС попереджено про звільнення 30.06.2022 відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, в тому числі і ОСОБА_3 .

Наказом від 30.06.2022 № 66-ос звільнено ОСОБА_3 з посади заступника директора з навчальної роботи 3.06.2022 згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України (у зв`язку зі скороченням штату працівників).

За нормами ст. 235 КЗпП України працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу.

Підстави припинення трудового договору визначені ст. 36 КЗпП України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41).

Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Як встановлено судом, відповідач на виконання норм чинного законодавства попередив відповідача ОСОБА_3 про наступне звільнення.

Так, згідно повідомлення № 2 від 29.04.2022 позивача повідомлено щодо скорочення посади заступника директора з навчальної роботи та звільнення з займаної посади 30.06.2022 на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.

Також позивачу ОСОБА_3 одночасно було запропоновано переведення на вакантні посади, про що свідчить відповідне повідомлення.

Згідно акту № 1 від 29.04.2022 позивач відмовилася від підпису про ознайомлення з наказом Полтавської академії неперервної освіти ім. М.В.Остроградського від 29.04.2022 «Про звільнення у зв`язку зі скороченням штату», про отримання Повідомлення від 29.04.2022 № 2 «Про звільнення у зв`язку зі скороченням штату», про отримання Повідомлення від 29.04.2022 року № 2 «Про наявність вакантних посад».

Акт підписаний головою первинної профспілкової організації Кучеренко О.В., заступником директора Дудко С.Г., методистами відділу роботи з персоналом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили викладені в акті обставини.

Отже, факт ознайомлення позивача з зазначеними документами знайшов підтвердження в судовому засіданні.

Також судом встановлено, що дійсно мало місце скорочення чисельності штату, про що свідчить затверджений штатний розпис.

Посилання позивача в поданій до суду позовній заяві на ту обставину, що таке скорочення не є обґрунтованим, не може бути прийняте судом до уваги.

За нормами ст. 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

За нормами законодавства розроблення штатного розпису має здійснюватися на основі внутрішніх організаційно-нормативних документів (чинна структура і чисельність, положення з оплати праці) та з урахуванням вимог нормативно-правових актів.

Враховуючи, що відповідач по справі є самостійним суб`єктом, за нормами законодавства має самостійно визначати організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і штатний розпис, посилання позивача на те, що скорочення однієї посади не є раціональним, необхідним та/чи доцільним, судом оцінюється критично.

Суд при розгляді спору про поновлення працівника на роботі зобов`язаний перевірити наявність підстав для звільнення (чи мало місце скорочення або чисельності працівників), але суд не наділений повноваженнями обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників.

За нормами ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстави, зазначеною у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Відповідно до роз`яснень, викладених у абз. 1 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" (з наступними змінами та доповненнями), розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 про наступне звільнення попереджена відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпП України не пізніше ніж за два місяці, в тому числі і ознайомлена з відповідним наказом.

Судом також враховується, що при розгляді спору про поновлення працівника на роботі суд зобов`язаний перевірити наявність підстав для звільнення (чи мало місце скорочення штату або чисельності працівників), але суд не наділений повноваженнями обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників.

При вирішенні справи судом також враховується, що при звільненні позивача з посади, інші вільні посади заступника директора були відсутні, відповідачем запропоновано було інші вільні посади.

Свою згоду на переведення на запропоновану посаду позивач не надала.

Судом враховується те, що законодавством передбачено обов`язок роботодавця запропонувати вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо, але не заборонено пропонувати працівникам вільне робоче місце нижчого рівня кваліфікації.

Відсутність номенклатурних даних на внутрішніх документах Полтавської академії неперервної освіти ім.М.В.Остроградського не може слугувати підставою для визнання їх неприйнятними чи підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень статей 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч.3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд приходить до висновку, що у відповідача дійсно мала місце зміна в організації виробництва та праці, що відобразилась введенням в дію нової організаційної структури, затвердження нового штатного розпису, що призвело до скорочення посади, яку займала позивач.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що звільнення позивача ОСОБА_3 з займаної посади за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України проведено відповідачем з дотриманням вимог трудового законодавства, за відсутності згоди позивача на переведення на іншу посаду, уповноваженим органом, правомірно.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на посаді, є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню.

Ч. 2 ст. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Оскільки в судовому засіданні неправомірність звільнення позивача не знайшла свого підтвердження, не встановлено підстав для поновлення ОСОБА_3 на роботі, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесенні судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Полтавської академії неперервної освіти ім. М.В. Остроградського про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач Полтавська академія неперервної освіти ім. М.В.Остроградського, місцезнаходження 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 64-ж, .

Третя особа Полтавська обласна рада, місцезнаходження 36014, м. Полтава, вул. Соборності, 45, .

Третя особа Департамент освіти і науки Полтавської обласної військової державної адміністрації, місцезнаходження 36000, м. Полтава, вул. Котляревського, 22, .

Повне судове рішення складено 04.07.2023.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко