Провадження № 2/761/6999/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.

за участю секретаря Решти Д.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо прийняття зустрічного позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) про визначення розміру заборгованості за аліментами, їх стягнення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) про визначення розміру заборгованості за аліментами, їх стягнення, зобов`язання вчинити певні дії.

19.04.2023р. до суду надійшла зустрічна позовна заява від відповідача1 про визнання припиненими зобов`язання ОСОБА_4 перед ОСОБА_1 по сплаті аліментів, що стягувались за виконавчим листом Шевченківського районного суду м.Києва №2610/23392/2012 від 08.04.2013р. на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу ОСОБА_4 щомісячно за період з 01.01.2013р. по 10.03.2020р.

У судовому засіданні представник відповідача1 просив прийняти вказану зустрічну позовну заяву до розгляду з первісним позовом, зокрема, у зустрічній позовній заяві вказав, що оскільки 03.04.2023р. судом було прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову, якою збільшено розмір позовних вимог та заявлено додаткову вимогу про стягнення з відповідача1 заборгованості за аліментами, то сторона позивача за зустрічним позовом переконана, що наявні підстави для встановлення судом нового строку для подання відзиву на позовну заяву та відповідно зустрічної позовної заяви.

Позивач та її представник заперечили стосовно прийняття до розгляду вказаної зустрічної позовної заяви, зокрема, наголосивши на тому, що відповідач1 подав зустрічний позов з порушенням процесуальних строків, визначених ст.193 ЦПК України. Також, у письмових запереченнях щодо прийняття зустрічного позову представник позивача зауважив, що прийняття до розгляду зустрічного позову відповідача1 значно збільшить строк розгляду первісного позову та порушить право позивача на розгляд судом справи упродовж розумного строку. Також наголосив, що ЦПК України не позбавляє права відповідача1 заперечувати проти обставин, які на його думку змінились після подання позивачем заяви про зміну предмета позову, зокрема, шляхом подання додаткових пояснень, що обумовлено ч.5 ст.174 ЦПК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, ознайомившись з матеріалами цивільної справи за первісним позовом, а також поданими до суду матеріалами зустрічного позову, приходить до висновку, що відповідачем1 подано до суду зустрічну позовну заяву з порушенням процесуального строку на її подання, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі Мельник проти України (Melnyk v. Ukraine заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку норм ЦПК України.

Право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи зустрічну позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною п.1 ст. 193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою суду від 18.01.2022р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачам строк в п`ятнадцять днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, протягом якого відповідачі мають право подати відзив на позовну заяву, з урахуванням вимог статті 178 ЦПК України, а також роз`яснено, що відповідачі мають право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Ухвалою суду від 03.04.2023р. заяву позивача про зміну предмета позову та відзив відповідача1 прийнято до розгляду, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Необхідно зауважити, що при пред`явленні до суду первісного позову у грудні 2021р. ОСОБА_7 заявила дві вимоги немайнового характеру про встановлення розміру заборгованості за аліментами ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , за виконавчим листом №2610/23392/2012 від 08.04.2013р. у виконавчому провадженні №41489415, за період з 01.01.2013р. по 10.03.2020р. в розмірі 2 016 740 грн. 34 коп., а також зобов`язання відповідача2 провести повторний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, починаючи з 01.01.2013р. в межах виконавчого провадження №41489415.

В подальшому, ОСОБА_1 частково змінила позовні вимоги на наступні: визначити, що розмір заборгованості за аліментами ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 згідно рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 04.03.2013р. у справі №2610/23392/2012 та за виконавчим листом №2610/23392/2012 від 08.04.2013р. Шевченківського районного суду м.Києва, за період з 01.01.2013р. по 10.03.2020р., становить 2 417 412 грн. 00 коп.; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість за аліментами згідно рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 04.03.2013р. у справі №2610/23392/2012 та за виконавчим листом №2610/23392/2012 від 08.04.2013р. Шевченківського районного суду м.Києва, за період з 01.01.2013р. по 10.03.2020 р., в сумі 2 417 412 грн. 00 коп.

При цьому, позовна вимога про зобов`язання відповідача2 провести повторний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів залишилася незмінною.

Також необхідно зауважити, що підстави позову з початку розгляду цивільної справи не змінилися, а також залишився незмінний предмет доказування, а позивачем було уточнено позовні вимоги та доповнено одну вимогу майнового харахтеру про стягнення коштів, які було прийнято судом до розгляду, з метою забезпечення ефективного способу захисту ймовірно порушених прав та законних інтересів ОСОБА_1 .

При цьому, ЦПК України не передбачено такої процесуальної дії, як встановлення додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву, з огляду на зміну або доповнення позовних вимог, при цьому в ухвалі суду від 03.04.2023р., ОСОБА_4 не було встановлено додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву. При цьому, у судовому засіданні 03.04.2023р. судом було роз`яснено учасникам справи їх право подати заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні.

Частиною 7 ст. 83 ЦПК України передбачено, що у випадку предмета або підстав позову або поданням зустрічного позову змінилися обставини, що підлягають доказуванню, суд залежно від таких обставин встановлює строк подання додаткових доказів.

Тобто, ОСОБА_4 наділений правом на подання до суду додаткових доказів, які б підтверджували безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 , а не ініціювати судовий розгляд відповідної зустрічної позовної заяви вже після призначення цивільної справи до розгляду по суті.

Окрім того, прийняття зустрічного позову, після призначення справи до розгляду по суті може призвести до порушення прав ОСОБА_1 на розгляд заявленого первісного позову упродовж розумного строку, що як наслідок буде недотриманням судом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також необхідно наголосити увагу на тому, що представник відповідача1 в судовому засіданні 03.04.2023р. не заперечив проти призначення справи до розгляду по суті у випадку вирішення питання щодо прийняття відзиву, а також не повідомив суд стосовно наміру ОСОБА_4 подати зустрічний позов, та як суб`єкт надання професійної правничої допомоги повинен був розуміти наслідки закриття підготовочого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті.

Частиною 5 ст.174 ЦПК України передбачено, що суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне.

Однак у судовому засіданні 03.04.2023р. та 03.07.2023р. сторона відповідач1 за первісним позовом не просила суд надати дозвіл на подання додаткових пояснень.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом, а документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язав сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк на звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Представник ОСОБА_4 переконаний, що строк на подання зустрічного позову не пропущено та не просить суд поновити процесуальний строк для подання зустрічної позовної заяви, а суд в свою чергу враховуючи вищезазначене приходить до висновку, що процесуальний строк на подання зустрічного позову пропущено відповідачем1.

За приписами ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Суд, роз`яснює, що ОСОБА_4 не позбавлений можливості у разі наявності спору звернутись до суду в загальному порядку з даним позовом, а також просити суд надати дозвіл на подання письмових пояснень (ч.5 ст.174 ЦПК України), та подати в рамках розгляду цивільної справи №761/43598/21 додаткові докази, що передбачено ч.7 ст.83 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 193, 194, 260, 353, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання припиненим зобов`язання - повернути суб`єкту її подання.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 04.07.2023р.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА