Справа № 467/1269/23
Провадження № 2/467/273/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою, поданою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували у шлюбі. Від даного шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26 квітня 2023 року шлюб між сторонами розірвано. Судовим наказом Арбузинського районного суду Миколаївської області від 04 квітня 2023 року з позивача на користь відповідача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 квітня 2023 року і до її повноліття. Посилаючись на те, що судом при ухваленні рішення не було враховано те, що від попереднього шлюбу з ОСОБА_4 позивач має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого з нього на даний час стягуються аліменти за рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 червня 2023 року в розмірі 1/6 частини від заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. Крім цього, 28 липня 2023 року за рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області з нього стягуються аліменти на утримання ОСОБА_3 до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 1/12 частини з всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 23 травня 2023 року по 07 листопада 2023 року. Тобто фактично з нього стягується 70 відсотків заробітної плати, у зв`язку з чим його матеріальний стан погіршився, діти перебувають у нерівних умовах у зв`язку з отриманням на утримання кожного з них різного розміру аліментів. На підставі викладеного представник позивача прохала зменшити розмір стягуваних з позивача аліментів за судовим наказом на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття,починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження по справі.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, подала до суду заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, прохала розглядати справу в її відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Також надала письмове пояснення, в якому зазначила, що питання про задоволення або відмову у задоволенні позову залишає на розсуд суду. Вказала, що стягнення аліментів на її утримання припинилось 07 листопада 2023 року.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ,розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому,в порядку цивільного судочинства,виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

У частині першій ст.3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою ст.27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст.150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину

З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 .

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб між сторонами розірвано.

За судовим наказом Арбузинського суду Миколаївської області від 04 квітня 2023 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 квітня 2023 року і до її повноліття.

Також, рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 липня 2013 року з позивача ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 25 жовтня 2012 року.

Окрім цього, рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 червня 2023 року змінено спосіб стягнення аліментів за попереднім рішенням суду, стягнуто з позивача ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини від заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили ідо повноліття дитини.

Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів представник позивача зазначила про те, що у позивача погіршився матеріальний стан у зв`язку із наявністю судових рішень про стягнення аліментів з позивача у розмірі 1/6 та 1/12 частин заробітку.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.13 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 липня 2023 року з позивача ОСОБА_2 стягувались аліменти на утримання ОСОБА_3 до досягнення дитиною трьохрічного віку у розмірі 1/12 частини з всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 23 травня 2023 року і до досягнення донькою трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зважаючи, що на час розгляду даної справи судом нарахування аліментів припинилось за вказаним рішенням суду у зв`язку з досягненням дитиною трьохрічного віку, суд не бере до увагу його наявність як обставину, що у подальшому впливатиме на зміну матеріального стану відповідача.

Відповідно до положень ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину (п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України).

Відповідно до ч.7 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому цим розділом.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про видачу судового наказу, враховує відомості, заявлені заявником. Разом з тим, відповідач позбавлений можливості висловити свою позицію щодо поданої заяви про видачу судового наказу.

Особливістю наказного провадження є розгляд заяви про видачу судового наказу без проведення судового засідання і повідомлення заявника і боржника, що фактично позбавляє боржника можливості висунути свої заперечення та аргументи, в тому числі щодо наявності у нього інших утриманців.

Саме тому ч.7 ст.170 ЦПК України передбачає право боржника у разі видачі судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. За змістом даної норми зменшення розміру аліментів можливе не тільки у випадку зміни матеріального або сімейного стану боржника, а й у зв`язку із неврахуванням судом при видачі судового наказу матеріального або сімейного стану боржника, чи інших обставин, які впливають на визначення розміру аліментів.

Так, матеріалами справи підтверджено, що на час видачі Арбузинським районним судом Миколаївської області 04 квітня 2023 року судового наказу на утриманні позивача, окрім дочки ОСОБА_5 , перебував ще і син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого позивач сплачував аліменти у розмірі 400 грн., однак суд, видаючи судовий наказ про стягнення з останнього аліментів на користь відповідача ОСОБА_3 не розглядав питання його сімейного стану та не враховував кількість дітей, що перебуває на утриманні позивача. Наразі розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_8 у позивача складає за рішенням суду 1/6 частину його заробітку.

При визначені розміру аліментів враховуються зобов`язання платника аліментів щодо утримання всіх неповнолітніх дітей чи інші аліментні зобов`язання.

Також суд враховує при прийнятті рішення матеріальний стан позивача, який з квітня 2023 року є військовослужбовцем, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , де займає посаду старший бойовий медик, загальний розмір нарахованого доходу за період з квітня по серпень 2023 року склав 230435 грн. 87 к., про що свідчить довідка військової частини від 06 жовтня 2023 року за № 4451.

При зміні розміру аліментів, суд бере до уваги інтереси всіх дітей та сторін, так як згідно положень сімейного законодавства при наявності у платника аліментів інших дітей суд повинен виходити з рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання.

Враховуючи, що відповідно до положень ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, що відповідає 1/6 частині заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину з двох, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, визначеного судовим наказом від 04 квітня 2023 року, з 1/4 частини до 1/6 частини.

На підставі викладеного позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву, подану ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 за судовим наказом Арбузинського районного суду Миколаївської області від 04 квітня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Відкликати з виконання судовий наказ від 04 квітня 2023 року, виданий Арбузинським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 03 квітня 2023 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива