ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 617/1403/20 Номер провадження 22-ц/814/912/23Головуючий у 1-й інстанції Подмарков Ю.М. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи:

представник позивача адвокат Жовновач А.М.

представник прокуратури Вороненко А.М.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою керівника Куп`янської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області та Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області

на рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 16 лютого 2021 року, ухвалене суддею Подмарковою Ю.М., повний текст рішення складено 23 лютого 2021 року

у справі за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Жовновача Антона Миколайовича до Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство», третя особа: Державне підприємство «Харківська державна лісовпорядна експедиція», про витребування безпідставно набутого майна та визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

12.08.2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Жовновач А.М. звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство», третя особа: Державне підприємство «Харківська державна лісовпорядна експедиція», в якому, з урахуванням уточнень від 18.09.2020 року, просив суд витребувати у Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер :01:005:0111, на користь ОСОБА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер :01:005:0111, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва, адреса: Харківська область Вовчанський район Старосалтівська селищна рада, за межами населених пунктів.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер :01:005:0111, цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, що розташована на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області, за межами населених пунктів. Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 17.06.2016 року у справі №617/737/15-ц задоволено позовну заяву заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» до Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_1 , Реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції, третя особа: Відділ Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області, про визнання недійсними розпоряджень та повернення земельної ділянки, а саме: визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Вовчанської районної державної адміністрації від 21.11.2012 року №660 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі їх у власність для індивідуального дачного будівництва» в частині надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва; визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Вовчанської районної державної адміністрації від 19.07.2013 року №174 «Про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність 88 громадянам для індивідуального дачного будівництва за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області» в частині передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, (кадастровий номер :01:005:0111, загальною площею 0,10 га, вартістю 205 620 грн., для індивідуального дачного будівництва; визнано недійсним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яке внесено державним реєстратором реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0111 від 02.08.2013 року №4710842; зобов`язано ОСОБА_1 передати, а ДП «Вовчанське лісове господарство» прийняти земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий номер :01:005:0111, про що скласти акт прийому - передачі. Зазначає, що підставою для задоволення позовних вимог став лист Державного підприємства «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 19.03.2015 року №128, за змістом якого Харківською державною лісовпорядною експедицією на вимогу прокуратури Харківської області за наданими прокуратурою координатами земельних ділянок громадян було здійснено співставлення меж земель Старосалтівського лісництва ДП «Вовчанське лісове господарство» (квартал 103) відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2010 року та земельних ділянок громадян, яким надані земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва, зокрема, земельною ділянкою, кадастровий номер :01:005:0111, наданою ОСОБА_1 . За висновком Харківської державної лісовпорядної експедиції після опрацювання інформації встановлено, що земельні ділянки громадян, які надані для індивідуального дачного будівництва, у тому числі, земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0111, знаходяться в кварталі 103 виділ 8-9; 11; 15-22; 28-29. Тобто, підставою для задоволення позовних вимог та витребування земельної ділянки з володіння ОСОБА_1 на користь ДП «Вовчанське лісове господарство» (шляхом зобов`язання передати земельну ділянку) послугували дані про наявне право власності держлісгоспу згідно планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування земель Старосалтівського лісництва ДП «Вовчанське лісове господарство» (квартал 103), які, згідно пункту 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, підтверджують право постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення. Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 17.06.2016 року у справі №617/737/15-ц було виконано: в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яке внесено державним реєстратором реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0111 від 02.08.2013 року №4710842; в частині передачі земельної ділянки на користь ДП «Вовчанське лісове господарство» за актом прийому-передачі. На день звернення з даним позовом до суду Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містить відомостей про власника земельної ділянки. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18.05.2017 року у справі №635/5773/16-ц за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Державного підприємства «Харківська державна лісовпорядна експедиція», Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» про визнання частково недійсними планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування та про зобов`язання внести зміни до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування - визнано частково недійсними планово-картографічні матеріали лісовпорядкування лісовпорядкувального планшету №7 кварталу №103 Старосалтівського лісництва Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство», розробленого Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Харківська державна лісовпорядна експедиція» у 2001 та 2010 роках; зобов`язано Державне підприємство «Харківська державна лісовпорядна експедиція» в порядку поточного лісовпорядкування внести зміни до планшету лісовпорядкування №7 планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування 2010 року щодо земель, які надані в постійне користування Державному підприємству «Вовчанське лісове господарство», виключивши із кварталу №103 Старосалтівського лісництва земельні ділянки, що вилучені для розташування баз відпочинку «Сосновий бір» (площею 1,29 га), «Залив» (площею 3,1 га) та «Сосновий бір ЗЕМІ-1» (площею 1,0 га), у відповідності з координатами зовнішніх меж вказаних земельних ділянок, встановлених у Технічних звітах, що складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Аг Ріелті». Рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.05.2017 року у справі №635/5773/16-ц ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23.08.2017 року та постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.12.2018 року - залишено без змін, а тому воно набрало статус остаточного рішення у справі. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.05.2017 року у справі №635/5773/16-ц було виконано ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» згідно листа від 26.09.2017 року №372. Листом від 02.11.2017 року №432 ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» повідомило, що до прийняття остаточного рішення по суті спору зміни, внесені експедицією до планшету №7 Старосалтівського лісництва, лісовпорядкування 2017 року - вважати недійсними. 14.01.2019 року ОСОБА_1 отримано лист №44 ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція», за змістом якого, у зв`язку з закінченням розгляду Верховним судом касаційної скарги заступника прокурора Харківської області та прийняття остаточного рішення у справі №635/5773/16-ц стосовно внесених змін до лісовпорядного планшету № Старосалтівського лісництва Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» щодо координат зовнішніх меж земельних ділянок колишніх баз відпочинку «Сосновий бір» (площею 1,29 га), «Залив» (площею 3,1 га) та «Сосновий бір ЗЕМІ-1» (площею 1,0 га), лист ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» №432 від 02.11.2017 року про оголошення недійсними вказаних змін до планшету №7 Старосалтівського лісництва - вважати відкликаним. Дію лісовпорядного планшету №7 Старосалтівського лісництва зі змінами, внесеними на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.05.2017 року у справі № 635/5773/16-ц, вважати поновленою. Надану ОСОБА_1 24.10.2017 року довідку про результати перевірки земельної ділянки стосовно співставлення меж контуру земельної ділянки, кадастровий номер :01:005:0111, із землями лісового фонду, що знаходяться у постійному користуванні Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство», а також із земельними ділянками баз відпочинку «Сосновий бір», «Залив», «Сосновий бір ЗЕМІ-1», вважати вірною. Згідно довідки Державного підприємства «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 24.10.2017 року №417/26 було здійснено співставлення меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0111 із землями лісового фонду, що знаходяться у постійному користуванні Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство», а також із земельними ділянками баз відпочинку «Сосновий бір», «Залив», «Сосновий бір ЗЕМІ-1». У результаті співставлення встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 321655800:01:005:0111 знаходиться поза межами земель лісогосподарського призначення ДП «Вовчанське лісове господарство» та повністю знаходиться в межах контуру земельної ділянки колишньої бази відпочинку «Сосновий бір», яка була вилучена зі складу земель лісогосподарського призначення ДП «Вовчанське лісове господарство» на підставі рішення РМ УРСР від 23.05.1975 року №358, про що свідчить біла пляма на лісовпорядному планшеті. Вважає, що обов`язок ОСОБА_1 з передачі земельної ділянки ДП «Вовчанське лісове господарство» є припиненим в силу статті 607 Цивільного кодексу України. Враховуючи, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18.05.2017 року у справі №635/5773/16-ц встановлено відсутність права постійного користування у Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» на земельні ділянки баз відпочинку «Сосновий бір», «Залив», «Сосновий бір ЗЕМІ-1», то рішення Вовчанського районного суду Харківської області (про зобов`язання передати земельну ділянку на користь держлісгоспу) більше не підлягає виконанню, оскільки не існує права держлісгоспу, задля захисту якого таке рішення було прийнято. Земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0111 повинна бути повернута її законному власнику, яким є ОСОБА_1 . Після набрання законної сили рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18.05.2017 року у справі №635/5773/16-ц та внесення змін до правовстановлюючих документів на землю ДП «Вовчанське лісове господарство» - 26.09.2017 року підстава, яка послугувала для витребування спірної земельної ділянки на користь ДП «Вовчанське лісове господарство», була припинена, рішенням суду зобов`язано компетентний орган внести зміни до правовстановлюючих документів держлісгоспу на землю, оскільки, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18.05.2017 року у справі №635/5773/16-ц підтверджено відсутність речового права на спірну земельну ділянку з боку держлісгоспу, таким чином, наявні підстави для застосування положень статті 1212 Цивільного кодексу України, що стало підставою звернення позивача з вимогою витребування у ДП «Вовчанське лісове господарство» земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер :01:005:0111, на користь ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що підстава для її набуття у держлісгоспу відпала. Крім того зазначає, що ДП «Вовчанське лісове господарство» станом на дату подачі позовної заяви до суду не зареєструвало за собою право власності на спірну земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яке внесено державним реєстратором реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0111 від 02.08.2013 року №4710842, скасовано, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не передбачено механізму відновлення скасованих записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містить відомостей про власника земельної ділянки. Задля ефективного захисту порушеного права власності позивача на земельну ділянку, з метою забезпечення можливості поновлення записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо власника майна, земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0111, ОСОБА_1 має право вимагати захисту свого права власності у такий спосіб захисту цивільного права як визнання права власності.

Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 16 лютого 2021 року позовну заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Жовновача Антона Миколайовича до Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство», третя особа: Державне підприємство «Харківська державна лісовпорядна експедиція», про витребування безпідставно набутого майна та визнання права власності на нерухоме майно - задоволено.

Витребувано у державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий номер :01:005:0111 на користь ОСОБА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер :01:005:0111, цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: Харківська область Вовчанський район Старосалтівська селищна рада, за межами населених пунктів.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що за ДП «Вовчанське лісове господарство» не зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Поряд з тим, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яке внесено державним реєстратором реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0111 від 02.08.2013 року №4710842, скасовано. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містить відомостей про власника спірної земельної ділянки. Водночас, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 не передбачено механізму відновлення скасованих записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, задля ефективного захисту порушеного права власності позивача на земельну ділянку, з метою забезпечення можливості поновлення записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо власника майна (земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0111), право ОСОБА_1 має бути захищено у такий спосіб захисту цивільного права як визнання права власності.

В апеляційній скарзі керівник Куп`янської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області та Старосалтівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на момент розгляду справи право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку скасовано на підставі рішення суду, тому спірна земельна була повернута у власність держави. Набуттю права власності на земельну ділянку державної чи комунальної власності передує волевиявлення її власника, яке реалізується шляхом прийняття ним як відповідним органом рішення про передачу у власність земельної ділянки, за умови дотримання особою, яка виявила бажання її одержати, визначеної законодавством процедури. Право здійснювати розпорядження землями комунальної власності, у тому числі, передавати їх у власність або користування фізичним чи юридичним особам належить до виключні компетенції органу місцевого самоврядування та не може бути делеговано суду (постанова Верховного Суду від 22.10.2020 року у справі №927/409/19). На час ухвалення судом рішення право розпорядження земельними ділянками за межами населених пунктів належало районній державній адміністрації. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин від 28.04.2021 року №1423 ІХ, розділ Х Перехідних положень ЗК доповнено п.24, відповідно до якого до комунальної власності територіальних громад відносяться всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад. Таким чином вважає, що суд не встановив належного власника земельної ділянки, не вирішив питання про його залучення до участі у справі в якості відповідача та фактично перебрав на себе повноваження відповідних уповноважених органів, не з`ясувавши наявність спору про право, не встановивши чи не буде визнання права власності на спірну земельну ділянку порушувати права інших осіб. Оскільки під час розгляду справи у суді першої інстанції не вирішувалось питання щодо залучення до розгляду справи власника (розпорядника) спірної земельної ділянки, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в межах розгляду даної справи не підлягають задоволенню.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Жовновач А.М. просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою на підставі п.3. ст. 362 ЦПК України, а у разі продовження розгляду справи апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року справу №617/1403/20 витребувано з суду першої інстанції.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

16 листопада 2022 року справа надійшла на запит до Полтавського апеляційного суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року закінчено проведення підготовчих дій у справі та призначено її до розгляду на 05.06.2023 року о 10-20 год., з повідомленням (викликом) учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності від 02.08.2013 року, серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0111, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва, площею 0,10 га (т.1 а.с. 117).

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 17.06.2016 року у справі №617/737/15-ц, яке набрало законної сили 27.06.2016 року, задоволено позовну заяву заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» до Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_1 , Реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції, про визнання недійсними розпоряджень та повернення земельної ділянки, а саме: визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Вовчанської районної державної адміністрації від 21.11.2012 року №660 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі їх у власність для індивідуального дачного будівництва» в частині надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва; визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Вовчанської районної державної адміністрації від 19.07.2013 року №174 «Про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність 88 громадянам для індивідуального дачного будівництва за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області» в частині передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки, кадастровий номер :01:005:0111, загальною площею 0,10 га, вартістю 205 620 грн., для індивідуального дачного будівництва; визнано недійсним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яке внесено державним реєстратором реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0111 від 02.08.2013 року №4710842; зобов`язано ОСОБА_1 передати, а ДП «Вовчанське лісове господарство» прийняти земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий номер :01:005:0111, про що скласти акт прийому - передачі (т.1 а.с. 93-95).

Згідно акту прийому-передачі лісової ділянки від 23.01.2018 року, складеного на виконання рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 17.06.2016 року у справі №617/737/15-ц, ОСОБА_1 передала, а Державне підприємство «Вовчанське лісове господарство» прийняло лісову ділянку з кадастровим номером :01:005:0111, загальною площею 0,10 га, що знаходиться у кварталі № 103 Старосалтівського лісництва Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» на території Старосалтівської об`єднаної територіальної громади Вовчанського району Харківської області (т. 1 а.с. 96).

З інформаційної довідки №219585695 від 08.08.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що відомості за вказаними параметрами запиту стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0111, відсутні (т. 1 а.с. 118).

Ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0111, площею 0,10 га, відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки, виконаного Приватним підприємством "Ас-Терра", 11.09.2020 року складає 222 900,00 грн. (т. 1 а.с. 119).

З листів Державного підприємства «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 26.09.2017 року №373 та від 24.10.2017 року №417/26 про результати перевірки земельної ділянки, схеми розташування земельної ділянки, з таблицею геоданних до неї від 24.10.2017 року, викопіювання з лісовпорядного планшету 2017 року, вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_1 з кадастровим номером :01:005:0111, загальною площею 0,10 га, яка розташована на території Старосалтівської об`єднаної територіальної громади Вовчанського району Харківської області, знаходиться поза межами земель лісогосподарського призначення ДП «Вовчанське лісове господарство» та частково межує з ними, а саме із кварталом 103 Старосалтівського лісництва, згідно планово-картографічних матеріалів безперервного лісовпорядкування 2017 року, перетинів меж зазначеної земельної ділянки з землями ДП «Вовчанське лісове господарство» не виявлено, також встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0111 повністю знаходиться в межах контуру земельної ділянки колишньої бази відпочинку «Сосновий бір», яка була вилучена зі складу земель лісогосподарського призначення ДП «Вовчанське лісове господарство» на підставі рішення РМ УРСР від 23.05.1975 року за №358, про що свідчить біла пляма на лісовпорядному планшеті (зміни згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.05.2017 року) (т. 1 а.с. 110, 111, 112, 113).

Крім того, зі змісту листів Державного підприємства «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 14.01.2019 року № 44 та №31, судом першої інстанції встановлено, що у зв`язку з закінченням розгляду Верховним судом касаційної скарги заступника прокурора Харківської області та прийняття остаточного рішення у справі №635/5773/16-ц стосовно внесених змін до лісовпорядного планшету №7 Старосалтівського лісництва Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» щодо координат зовнішніх меж земельних ділянок колишніх баз відпочинку «Сосновий бір» (площею 1,29 га), «Залив» (площею 3,1 га) та «Сосновий бір ЗЕМІ-1» (площею 1,0 га), лист ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» №432 від 02.11.2017 року про оголошення недійсними вказаних змін до планшету №7 Старосалтівського лісництва - вважати відкликаним, дію лісовпорядного планшету №7 Старосалтівського лісництва зі змінами, внесеними на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.05.2017 у справі №635/5773/16-ц, вважати поновленою, надану ОСОБА_1 24.10.2017 року довідку про результати перевірки земельної ділянки стосовно співставлення меж контурів земельної ділянки, кадастровий номер :01:005:0111, із землями лісового фонду, що знаходяться у постійному користуванні Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство», а також із земельними ділянками баз відпочинку «Сосновий бір», «Залив», «Сосновий бір ЗЕМІ-1» вважати вірними (т. 1 а.с. 115, 116).

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18.05.2017 року, яке набрало законної сили, у справі №635/5773/16-ц за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Державного підприємства «Харківська державна лісовпорядна експедиція», Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» про визнання частково недійсними планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування та про зобов`язання внести зміни до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування - визнано частково недійсними планово-картографічні матеріали лісовпорядкування лісовпорядкувального планшету №7 кварталу №103 Старосалтівського лісництва Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство», розробленого Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Харківська державна лісовпорядна експедиція» у 2001 та 2010 роках; зобов`язано Державне підприємство «Харківська державна лісовпорядна експедиція» в порядку поточного лісовпорядкування внести зміни до планшету лісовпорядкування №7 планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування 2010 року щодо земель, які надані в постійне користування Державному підприємству «Вовчанське лісове господарство», виключивши із кварталу №103 Старосалтівського лісництва земельні ділянки, що вилучені для розташування баз відпочинку «Сосновий бір» (площею 1,29 га), «Залив» (площею 3,1 га) та «Сосновий бір ЗЕМІ-1» (площею 1,0 га), у відповідності з координатами зовнішніх меж вказаних земельних ділянок, встановлених у Технічних звітах, що складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Аг Ріелті».

При цьому, згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.05.2017 року, на яке посилався в своїх листах - відповідях Державне підприємство «Харківська державна лісовпорядна експедиція», судом першої інстанції встановлено, що підприємство «Вовчанське лісове господарство», колишня назва Вовчанський держлісгосп, було організовано в 1939 році на базі лісів, які були розташовані навколо міста Вовчанськ з приєднанням до них лісів Печенізького, Хотімлянського та Старосалтівського лісництв Чугуївського лісгоспу. У цих межах він проіснував до 1960 року, його площа становила 31 054 га. За період з 1960 року до 1970 року від колгоспів та радгоспів було прийнято у склад держлісгоспу 3 962 га, а частина земель була вилучена під будівництво оздоровчих комплексів та баз відпочинку. У 1971 році Печенізьке лісництво (8 751 га) було передано Чугуєво-Бабчанському лісгоспу. У 1980 році від колгоспів Вовчанського району у склад держлісгоспу знову було прийнято 1784 га, а іншим організаціям було передано 31 га земель під будівництво баз відпочинку. У зв`язку із збільшенням площі лісгоспу була проведена реорганізація чотирьох лісництв і додатково створено Жовтневе лісництво із лісів Старицького та Рубіжанського лісництв. У 1988 році було ліквідовано Єфремівське лісництво, на основі чого було змінено границі Жовтневого, Рубіжанського і Старицького лісництв. У 1996 році Жовтневе лісництво було реорганізовано, на частині його було створено Чайківське лісництво.

За даними акту від 21.07.2000 року, що є складовою Проекту організації і розвитку лісового господарства Вовчанського держлісгоспу обласного державного лісогосподарського об`єднання «Харківліс» Державного Комітету лісового господарства України 2003 року, площа держлісгоспу в межах території Вовчанського району Харківської області складала 26 546 га, оскільки за даними лісовпорядкування 1990 року площа держлісгоспу складала 26 593 га, а в період з 1990 року до 1999 року передано зі складу 47 га. Землі передані для організації баз відпочинку. Так, Постановою виконавчого комітету Харківського обласної Ради депутатів трудящих та президії обласної ради профспілок №253 від 10.05.1967 року «Про організацію літнього відпочинку трудящих» для цілей організації масового відпочинку закріплено наступні територіальні зони, що включають лісові масиви та водні басейни, зокрема, район Печенізького водосховища північніше Старосалтівської греблі у Вовчанському районі до межи с. Революційне Вовчанського району Харківської області. На підставі розпорядження Ради Міністрів УРСР від 23.05.1975 року №358, у 1975 році Підприємству А/С А-7160 для цілей розташування бази відпочинку «Сосновий бір» передано земельну ділянку площею 1,29 га, яка розташована біля Печенізького водосховища північніше Старосалтівської греблі у Вовчанському районі поблизу с. Петрівське Вовчанського району Харківської області. Вказане Підприємство А/ С А-7160 з часом перейменовано у КБ «Електроприладобудування». На підставі рішення виконавчого комітету Харківської обласної ради депутатів трудящих від 21.09.1981 року № 618 у 1981 році підприємству ГСКБД для цілей розташування бази відпочинку «Залив» передано земельну ділянку площею 3,1 га, яка розташована біля Печенізького водосховища суміжно із базами відпочинку «Сосновий бір ЗЕМІ-1» та «Сосновий бір» КБ Електроприладобудування, північніше Старосалтівської греблі у Вовчанському районі поблизу с. Петрівське Вовчанського району Харківської області. На підставі рішення виконавчого комітету Харківської обласної ради депутатів від 13.05.1991 року №467 у 1991 році підприємству ЗЕМІ-1 для цілей розташування бази відпочинку «Сосновий бір» передано земельну ділянку площею 1,0 га, яка розташована біля Печенізького водосховища суміжно із базами відпочинку «Залив» ГСКБД та «Сосновий бір» КБ Електроприладобудування. Таким чином, з матеріалів лісовпорядкування 2001 року «Проекту організації і розвитку лісового господарства Вовчанського держлісгоспу Державного лісогосподарського об`єднання «Харківліс» за 2003 рік вбачається, що земельні ділянки площею 1,29 га, 3,1 га та 1,0 га надані у 1975 році, 1981 році та 1991 році під розташування баз відпочинку «Сосновий бір» КБ Електроприладобудування, «Залив» ГСКБД та «Залив» ЗЕМІ-1 відповідно обліковуються як вилучені зі складу земель лісогосподарського призначення кварталу №103 Старосалтівського лісництва та з постійного користування Вовчанського держлісгоспу (відчужені у минулі ревізійні періоди). Згідно відомості про прийомку та передачу земель за минулий ревізійний період Проекту організації і розвитку лісового господарства Вовчанського держлісгоспу за 2003 рік вказані земельні ділянки площами 1,29 га, 3,1 га та 1,0 га враховані при обрахунку 47 га, вилучених зі складу земель держлісгоспу у минулі періоди, додаток № 4 до Проекту 2003 року. Як вбачається з листа відділу Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області у відповіді від 15.04.2016 року №29-20.16.3-1126/2-16 повідомлено, що у відділі відсутні матеріали про повернення у період з 1990 року до 2010 року раніше вилучених земельних ділянок кварталу 103 Старосалтівського лісництва у постійне користування Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство». Відповідні відомості також відсутні у Проекті організації і розвитку лісового господарства Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» за 2010 рік, що був складений у 2011 році. Із акту від 08.10.2010 року, що є складовою Проекту 2011 року вбачається, що станом на 01.07.2010 року площа земель Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» в межах Вовчанського району складає 26 576,1 га, а на час минулого лісовпорядкування (01 січня 2000 року) площа лісгоспу в межах району складала 26 546 га, при цьому за ревізійний період сталися наступні зміни: у 2005 році 9,9 га передано до ТОВ «Ліс 2003», прийнято для заліснення 40 га та відбувся рівнозначний обмін земель площею 2,76 га і 5,23 га. Земельна ділянка площею 40 га, яка розташована на території Старосалтівської сільської ради Вовчанського району Харківської області, не входить до складу земель лісогосподарського призначення Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство», у тому числі, до складу Старосалтівського лісництва за причиною відсутності у підприємстві правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку. Також, у рішенні зазначено, що під час проведення лісовпорядкування земель кварталу №103 Старосалтівського лісництва Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» у 2001 та у 2011 році відображено на планово-картографічних матеріалах лісовпорядкування (планшет лісовпорядкування №7), вилучені зі складу земель лісогосподарського призначення та з постійного користування Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» земельні ділянки баз відпочинку «Сосновий бір», «Залив» та «Сосновий бір ЗЕМІ-1» як частково лісові у 2001 році та повністю лісові у 2010 році. Розбіжності в планово-картографічних матеріалах лісовпорядкування (планшетах лісовпорядкування №7 кварталу 103 Старосалтівського лісництва) за різні періоди - це наслідки відсутності в минулому точних геопросторових даних координат поворотних точок меж земельних ділянок баз відпочинку «Сосновий бір», «Залив» та «Сосновий бір ЗЕМІ-1», які підлягали вилученню, їх точних графічних зображень (первинної документації), а також через відсутність точно відпрацьованого механізму нанесення відповідної інформації на лісові карти, за відсутності в той період комп`ютерних технологій, які прийшли на заміну класичним технологіям ручного креслення.

Вносячи відомості про зовнішні межі земельних ділянок, що були вилучені зі складу земель лісогосподарського призначення для розташування баз відпочинку «Сосновий бір», «Залив» та «Сосновий бір ЗЕМІ-1», на лісовпорядні планшети №7 Старосалтівського лісництва Харківська державна лісовпорядна експедиція керувалась пунктом 1.6. Інструкції про порядок створення та розмноження лісових карт, затвердженою Комітетом СРСР по лісовому господарству від 11.12.1986 року та при складанні планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування використовували фотоплани та аерофотознімки. Планів землекористувань (землеволодінь), матеріалів топографічних зйомок, топографо-геодезичних даних лісовпорядкування та землевпорядкування (геопросторові дані) не знайдено.

Згідно пункту 2.1.2. Інструкції про порядок створення та розмноження лісових карт, складальний оригінал планшету повинен бути викреслений у відповідності до прийнятих умовних знаків та містити повне навантаження (топографічне та лісотаксаційне). На ньому, серед іншого, повинні бути вказані область, район, лісгосп, лісництво, номер та площа планшету. Також, у кожному кварталі проставляється його номер та площа, номера таксаційних виділів. Значення (кількісний показник) площі лісового кварталу на лісовпорядному планшеті розміщується під його номером та відображає площу тільки тих земель, які знаходяться у постійному користуванні лісогосподарського підприємства. Значення площі лісового кварталу не включає в себе площі земельних ділянок, які були вилучені зі складу земель лісогосподарського призначення підприємства (відповідного кварталу), на планшеті площі таких ділянок не відображаються. На замовлення Держбуду УРСР та за завданням Харківського облвиконкому у 1985 році Товариством з обмеженою відповідальністю «Інститут Харківпроект» розроблено Генеральний план Печенізької зони відпочинку, який був розроблений з урахуванням Генерального плану розвитку міста Харкова та проекту планування його приміської і зеленої зон, виконаного у 1983 році та затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР №226 від 23.06.1986 року «Про генеральний план розвитку міста Харкова». При складанні Генерального плану Печенізької зони відпочинку також були враховані та використані в роботі зйомки виконані ГУГКом СРСР у 1943-1955 роках, з доповненнями виконаними «Укрземпроектом», планшети лісовпорядної експедиції, проекти окремих баз відпочинку, розроблені Інститутом Харківпроект, Укрміськбудпроектом та іншими проектними організаціями. Усі 37 комплексів відпочинку були обстежені спеціалістами інституту на відповідність державним нормативам, можливості їх подальшого розвитку та реконструкції. На 25 базах, в тому числі, базі відпочинку «Сосновий бір» КБ Електроприладобудування, «Залив» ГСКБД, «Сосновий бір ЗЕМІ-1» намічалося будівництво нових капітальних корпусів з усіма видами благоустрою. Також інститутом Харківпроект надане викопіювання з планшету лісовпорядкування №7 за 2001 рік кварталу №103 Старосалтівського лісництва Вовчанського держлісгоспу, на якому нанесені межі баз відпочинку у відповідності з натурними зйомками з Генерального плану Печенізької зони відпочинку М 1:10000. Як вбачається з Технічних звітів по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок зазначених колишніх баз відпочинку та закріплення їх межовими знаками, розташованих за межами населених пунктів на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області, Товариством з обмеженою відповідальністю «АГ РІЕЛТІ», визначено місцезнаходження та координати поворотних точок меж цих земельних ділянок, встановлено їх межі в натурі та закріплено межовими знаками. Технічні звіти були складені в результаті проведених польових геодезичних робіт по відновленню меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та встановлення їх площі. При складенні технічних звітів були враховані дані з Проектів організації і розвитку лісового господарства Вовчанського держлісгоспу, складених у 2003 та 2011 роках, дані Державного земельного кадастру, планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування 2001 та 2010 років, матеріали Генерального плану розвитку м. Харкова та проекту планування його приміської і зеленої зон 1983 року, Генерального плану Печенізької зони відпочинку 1985 року, інформаційні листи Державного підприємства «Харківська державна лісовпорядна експедиція» та Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство», викопіювання з лісовпорядного планшету №7 2001 року кварталу №103 Старосалтівського лісництва Вовчанського держлісгоспу, на якому нанесені межі баз відпочинку у відповідності з натурними зйомками з Генерального плану Печенізької зони відпочинку М 1:10000 та інші документи. (т. 1 а.с. 97-100, 101-104, 105-109).

Крім того, згідно технічного звіту зі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» (кварталу 103 Старосалтівського лісництва) з земельними ділянками під б/в «Сосновий бір», «Залив» та «Сосновий бір ЗЕМІ-1», яка розташована на території Старосалтівської об`єднаної територіальної громади Вовчанського району Харківської області, складеного ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція, визначено місцезнаходження та координати поворотних точок меж цих земельних ділянок, встановлено їх межі в натурі та закріплено межовими знаками. Технічний звіт був складений в результаті проведених польових топографо-геодезичних робіт по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок на місцевості. Згідно даного технічного звіту, а саме пояснювальної записки, встановлена (відновлена) на місцевості межа кварталу 103 Старосалтівського лісництва (у частині межі з б/в «Сосновий бір», «Залив», «Сосновий бір ЗЕМІ-1») в повній мірі відповідає планово-картографічним матеріалам безперервного лісовпорядкування 2017 року (зміни згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.05.2017 року), про що свідчить викопіювання з лісовпорядного планшету №7 ДП Вовчанське лісове господарство». (т. 1 а.с. 147-162).

З копії акту, підписаного 21.07.2000 року начальником відділу земельних ресурсів Вовчанського району Харківської області, начальником лісовпорядної партії Харківської лісовпорядної експедиції, головним лісничим Вовчанського держлісгоспу, який є складовою частиною Проекту організації і розвитку лісового господарства Вовчанського держлісгоспу виготовленого у 2003 році стосовно лісовпорядкування 2000-2001 років, судом першої інстанції встановлено, що станом на 21.07.2000 року по земельному балансу Вовчанського району Харківської області площа Держлісгоспу, в межах території району, складає 26 546 га, передано зі складу земель держлісгоспу у минулі періоди 47 га, згідно відомостей про прийомку та передачу земель за минулий ревізійний період Проекту організації і розвитку лісового господарства Вовчанського держлісгоспу за 2003 рік, вказані земельні ділянки площами 1,29 га, 3,1 га та 1,0 га враховані при обрахунку 47 га, вилучених зі складу земель держлісгоспу у минулі періоди (т. 1 а.с. 163-169).

З проекту організації і розвитку лісового господарства Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство», виготовленого у 2011 році, стосовно лісовпорядкування 2010 року, а саме акту звірення лісових земель по Вовчанському району Харківської області від 08.10.2010 року, що перебувають в постійному користуванні ДП «Вовчанське лісове господарство», вбачається, що земельні ділянки баз відпочинку «Сосновий бір», «Залив» та «Сосновий бір ЗЕМІ-1» у вказаний період держлісгоспу не передавалися, вказане підтверджується також відомістю про прийомку та передачу земель за минулий ревізійний період (т. 1 а.с. 170-174).

Із листа Державного підприємства «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 19.04.2017 року №194 судом першої інстанції встановлено, що розбіжності у планово-картографічних матеріалах лісовпорядкування (лісовпорядних планшетах) за різні періоди, а саме, розбіжностей у значеннях площі кварталу №103 Старосалтівського лісництва Державне підприємство «Вовчанське лісове господарство» пояснюються відсутністю точних геопросторових даних за спірним об`єктом координат поворотних точок меж земельних ділянок, які підлягали вилученню, їх точних графічних зображень (первинної документації) (а. с. 175 т. 1).

Із листа відділу Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області №29-20.16-0.3-2944/2-16 від 15.11.2016 року встановлено, що згідно книг записів (реєстрації) державних актів на право власності на земельну ділянку юридичних осіб, державних актів на право постійного користування землею по Вовчанському району Харківської області, інформація про зареєстроване право власності чи користування за ДП «Вовчанське лісове господарство», відсутня, також відповідно даних Національної кадастрової системи ДП «Вовчанське лісове господарство» з заявою на державну реєстрацію земельних ділянок до державного кадастрового реєстру не зверталося (т. 1 а.с. 176).

З технічного звіту про виконання землевпорядних вишукувань щодо земельних ділянок, розташованих на території Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області (за межами населених пунктів), який складено Товариством з обмеженою відповідальністю «НТЦ Землевласник», вбачається, що координати поворотних точок меж земельної ділянки :01:005:0111 не виходять за межі контурів земельних ділянок баз відпочинку «Сосновий бір» (площею 1,29 га), «Сосновий бір ЗЕМІ-1» (загальною площею 1,0 га), «Залив» (площею 3,10 га), координати яких надані в складі технічного звіту, виконаного ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція», земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0111 знаходиться в межах контуру земельної ділянки колишньої бази відпочинку «Сосновий бір» (площею 1,29 га), координати поворотних точок меж земельної ділянки :01:005:0111 не мають перетинів з межею земельної ділянки лісового фонду кварталу №103 Старосалтівського лісництва державного підприємства «Вовчанське лісове господарство», координати яких надані в складі технічного звіту, виконаного ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» (т. 1 а.с. 183-213).

Зі змісту листа Державного підприємства «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 24.12.2020 року №511, вбачається, що у зв`язку з закінченням розгляду Верховним судом касаційної скарги заступника прокурора Харківської області та прийняття остаточного рішення у справі №635/5773/16-ц стосовно внесених змін до лісовпорядного планшету №7 Старосалтівського лісництва Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство» щодо координат зовнішніх меж земельних ділянок колишніх баз відпочинку «Сосновий бір» (площею 1,29 га), «Залив» (площею 3,1 га) та «Сосновий бір ЗЕМІ-1» (площею 1,0 га), лист ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» №432 від 02.11.2017 року про оголошення недійсними вказаних змін до планшету №7 Старосалтівського лісництва - вважати відкликаним, дію лісовпорядного планшету №7 Старосалтівського лісництва зі змінами, внесеними на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.05.2017 року у справі № 635/5773/16-ц, вважати поновленою, станом на 24.12.2020 року земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0111 не відноситься до земель лісогосподарського призначення ДП «Вовчанське лісове господарство» (кв. 103 Старосалтівського лісництва), згідно чинних планово-картографічних матеріалів безперервного лісовпорядкування 2017 року та повністю знаходиться в межах контуру земельної ділянки колишньої бази відпочинку «Сосновий бір» (площею 1,29 га), яка була вилучена зі складу земель лісогосподарського призначення ДП «Вовчанське лісове господарство» на підставі рішення РМ УРСР від 23.05.1975 року за №358, про що свідчить біла пляма на лісовпорядному планшеті (т1 а.с. 216-220).

Із висновку експерта Інституту судових експертиз імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса Опара О.С. №1272 від 15.02.2021 року, який підготовлений за замовленням представника позивача, судом першої інстанції встановлено, що з огляду на надані на дослідження листи ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 24.10.2017 року № 417/26 встановлено, що земельна ділянка, яка належить ОСОБА_1 з кадастровим номером :01:005:011, повністю знаходиться в межах контуру земельної ділянки колишньої бази відпочинку «Сосновий бір», яка була вилучена зі складу земель лісогосподарського призначення ДП «Вовчанське лісове господарство» на підставі рішення РМ УРСР від 23.05.1975 року №358, про що свідчить біла пляма на лісовпорядному планшеті (зміни згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.05.2017 року) (т.2 а.с. 2-41).

Таким чином, за результатами розгляду справи по суті позовних вимог, суд першої інстанції визнав, що обов`язок ОСОБА_1 передати ДП «Вовчанське лісове господарство» належну їй земельну ділянку виник на підставі рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 17.06.2016 року (справа №617/737/15-ц), що свідчить про відсутність між ними договірних правовідносин та можливість застосування судом положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

Вище зазначеним рішенням встановлено, що спірна земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення ДП «Вовчанське лісове господарство». При цьому, було враховано лист ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 19.03.2015 року №128, в якому зазначено, що спірна земельна ділянка знаходяться в межах земель Старосалтіського лісництва (квартал 103).

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18.05.2017 року, яке набрало законної сили, було встановлено розбіжність в планово-картографічних матеріалах лісовпорядкування (планшетах лісовпорядкування №7 кварталу 103 Старосалтіського лісництва), у зв`язку з чим їх визнано частково недійсними та зобов`язано ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» внести зміни до планшету лісовпорядкування №7 кварталу №103 Старосалтівського лісництва Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство», виключивши із кварталу №103 Старосалтівського лісництва земельні ділянки, що вилучені для розташування баз відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (площею 1,29 га), «Залив» (площею 3,1 га) та «Сосновий бір ЗЕМІ-1» (площею 1,0 га), у відповідності з координатами зовнішніх меж вказаних земельних ділянок, встановлених у Технічних звітах, що складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Аг Ріелті».

На виконання рішення суду було внесено зміни до планшету лісовпорядкування №7 з якого вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_1 з кадастровим номером :01:005:0111, загальною площею 0,10 га, яка розташована на території Старосалтівської об`єднаної територіальної громади Вовчанського району Харківської області, знаходиться поза межами земель лісогосподарського призначення ДП «Вовчанське лісове господарство» та частково межує з ними, а саме із кварталом 103 Старосалтівського лісництва, згідно планово-картографічних матеріалів безперервного лісовпорядкування 2017 року, перетинів меж зазначеної земельної ділянки з землями ДП «Вовчанське лісове господарство» не виявлено, також встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:005:0111 повністю знаходиться в межах контуру земельної ділянки колишньої бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Із висновку земельно-технічної експертизи, яка була проведена експертом Інституту судових експертиз імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса Опара О.С. №1272 від 15.02.2021 року, вбачається, що земельна ділянка, яка належить ОСОБА_1 з кадастровим номером :01:005:0111 повністю знаходиться в межах контуру земельної ділянки колишньої бази відпочинку «Сосновий бір», яка була вилучена зі складу земель лісогосподарського призначення ДП «Вовчанське лісове господарство» на підставі рішення РМ УРСР від 23.05.1975 року №358, про що свідчить біла пляма на лісовпорядному планшеті (зміни згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 18.05.2017 року).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстава, на якій було набуто ДП «Вовчанське лісове господарство» майно, а саме земельної ділянки, відпала у зв`язку з чим позовні вимоги в частині витребування майна є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині визнання права власності на земельну ділянку суд першої інстанції зазначив, що згідно матеріалів справи ДП «Вовчанське лісове господарство» не зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Поряд з тим, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яке внесено державним реєстратором реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0111 від 02.08.2013 № 4710842, скасовано. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містить відомостей про власника спірної земельної ділянки.

Ані Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ані Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, не передбачають механізму відновлення скасованих записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, задля ефективного захисту порушеного права власності позивача на земельну ділянку, з метою забезпечення можливості поновлення записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо власника майна (земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0111), право ОСОБА_1 має бути захищено у такий спосіб захисту цивільного права як визнання права власності.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Апеляційний суд у складі колегії суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи.

Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Проте, такий спосіб захисту як витребування майна не може бути застосований, якщо право на об`єкт нерухомості ні за ким не зареєстроване, а позивач не може зареєструвати своє право на об`єкт нерухомості, бо не здатний беззаперечно підтвердити своє право власності на об`єкт нерухомості належними правовстановлюючими документами.

Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина перша).

За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. За відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав).

Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

У межах розгляду даної справи встановлено, що рішенням суду у справі №617/737/15-ц, яке набрало законної сили, визнані незаконними та скасовані рішення уповноважених державних органів, на підставі яких виникло право власності на спірну земельну ділянку у ОСОБА_1 , визнано недійсним і скасовано рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку, останню зобов`язано повернути спірну земельну ділянку ДП «Вовчанське лісове господарство».

Рішення набрало законної сили 27.06.2016 року і виконане у частині скасування рішення про державну реєстрацію права власності позивача на спірну земельну ділянку та її передання у володіння ДП «Вовчанське лісове господарство».

Принцип правової (юридичної) визначеності визнається одним із елементів належної судової процедури у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав важливість забезпечення принципу юридичної визначеності як елементу верховенства права, який, окрім іншого, вимагає, щоб ухвалене судами остаточне рішення не могло бути скасованим (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» від 28 листопада 1999 року, заява № 28342/95).

Отже, із 27 червня 2016 року позивач на підставі судового рішення, яке є чинним і обов`язковим до виконання, втратив право власності на спірну земельну ділянку.

Водночас, колегія суддів вважає, що судове рішення у справі №635/5773/16-ц, яке набрало законної сили, а також документи, видані ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція», на які посилається позивач, автоматично не скасовують рішення суду у справі №617/737/15-ц та не створюють обставин, передбачених ст. 392, ст.1212 ЦК України, а поданий позов фактично є намаганням у не передбачений законом спосіб набути право власності на земельну ділянку, юридична доля якої вирішена судовим рішенням, яке набрало законної сили і є чинним та виконаним.

Щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Чугуївської РДА та Старосалтівської селищної ради, які не залучені до участі у розгляді справи, колегія суддів зазначає наступне.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, керівник Куп`янської окружної прокуратури Харківської області обґрунтовував підстави представництва інтересів держави тим, що на час ухвалення рішення судом розпорядником (власником) спірної земельної ділянки була Чугуївська районна державна адміністрація, яка не була залучена до участі у справі, а станом на час подання апеляційної скарги таким уповноваженим органом є Старосалтівська селищна рада. Оскільки судом першої інстанції вирішено питання щодо права власності на земельну ділянку без участі уповноваженого державного органу (органу місцевого самоврядування), прокурор відповідно до ч. 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» у грудні 2021 року листами повідомив Чугуївську районну державну адміністрацію і Старосалтівську селищну раду про рішення суду, суть спору, порушення інтересів держави у частині володіння і розпорядження землями та запропонував проінформувати щодо намірів оскаржити рішення суду (т.2 а.с. 91-95, 98-103).

Старосалтівська селищна рада повідомила прокурора, що ухвалене судом рішення вважає законним і таким, що не порушує прав територіальної громади (т.2 а.с. 96-97).

Чугуївська районна державна адміністрація повідомила прокурора, що в апеляційному порядку рішення суду не оскаржувалося і не планується до оскарження (т.2 а.с. 103).

З огляду на наведене, колегія суддів вважає вважати обґрунтованим і законним представництво прокурором інтересів держави у цій справі.

При цьому, колегія суддів враховує, що згідно Постанови Верховної ради України від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів» (п.20 ч.2), Розпорядження Кабінету Міністрів України №1635-р від 16.12.2020 року «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій» (п.1,3), Постанови Кабінету міністрів України №1321 від 16.12.2020 року (п.4,7), розпорядження Харківської обласної державної адміністрації №5 від 12.01.2021 року, на час ухвалення судом першої інстанції рішення у справі саме Чугуївська районна державна адміністрація була уповноваженим органом на володіння і розпорядженнями землями, включаючи спірну земельну ділянку, на даний час таким органом є Старосалтівська селищна рада.

У постанові від 22.01.2020 року (справа №927/409/19) Верховний Суд вказав, що право здійснювати розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передавати їх у власність або користування фізичним та юридичним особам, належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування та не може бути делеговане суду.

Матеріалами справи підтверджується, що час на час ухвалення судом першої інстанції рішення у справі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про власника спірної земельної ділянки, проте, цей факт не свідчить про відсутність у Чугуївської районної державної адміністрації та у подальшому у Старосалтівської селищної ради права розпорядження та володіння щодо спірної земельної ділянки.

У постанові ВС КГС від 28.09.2022 року викладені такі правові висновки із застосування норми права у спірних правовідносинах: «Із уведенням у дію 01.01.2002 нового ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності, про що зазначено у частині 2 статті 83 ЗК України.

Отже, принцип розмежування земель державної і комунальної власності відображено у положеннях ЗК України, який, зокрема, полягає у визнанні пріоритету належності земель у межах населеного пункту відповідній територіальній громаді. Тобто всі землі у межах населеного пункту вважаються такими, що із 01.01.2002 перебувають у комунальній власності, крім земель, належність яких державі або приватним власникам зафіксована у ЗК України.

Законом України від 05.02.2004 №1457-IV «Про розмежування земель державної та комунальної власності» (втратив чинність 01.01.2013, підстава - Закон №5245-VI) було визначено правові засади розмежування земель державної та комунальної власності і повноваження органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо регулювання земельних відносин з метою створення умов для реалізації ними конституційних прав власності на землю, забезпечення національного суверенітету, розвитку матеріально-фінансової бази місцевого самоврядування.

У статті 5 цього Закону було наголошено, що суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Водночас при розмежуванні земель державної та комунальної власності до земель комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст передаються: усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної власності та земель, віднесених до державної власності; земельні ділянки за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти комунальної власності; землі запасу, які раніше були передані територіальним громадам сіл, селищ, міст відповідно до законодавства України; земельні ділянки, на яких розміщені об`єкти нерухомого майна, що є спільною власністю територіальної громади та держави (стаття 7 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності»).

Із 01.01.2013 року набув чинності Закон №5245-VI, за змістом пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» якого з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються:

а) земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади;

які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій;

б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

Згідно з пунктом 5 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №5245-VI державна реєстрація права держави чи територіальної громади на земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, здійснюється на підставі заяви органів, які згідно зі статтею 122 ЗК України передають земельні ділянки у власність або у користування, до якої додається витяг з Державного земельного кадастру про відповідну земельну ділянку.

Як передбачено у пункті 6 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №5245-VI, у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються:

у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами;

за межами населених пунктів - органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками".

За змістом пункту 9 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №5245-VI державна реєстрація речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності, зазначених у пунктах 3 і 4 цього розділу, здійснюється в порядку, встановленому законом.

Отже, беручи до уваги наведені положення Конституції України, ЗК України і пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №5245-VI, Старосалтівська селищна рада є власником спірної земельної ділянки, оскільки ця ділянка розташована в межах даного населеного пункту, а відсутність державної реєстрації речового права не впливає на обставини виникнення права комунальної власності на них.

З врахуванням викладеного, оскільки земельна спірна ділянка розташована у межах адміністративних кордонів Старосалтівської селищної ради, то відсутність запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про власника цієї земельної ділянки не має значення для визначення реального власника (розпорядника) цього нерухомого майна.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вирішив питання про право власності на земельну ділянку без участі її власника (розпорядника), який має бути відповідачем за пред`явленим позовом.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.04.2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

З огляду на наведене апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1, п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь Харківської обласної прокуратури витрати, понесені останньою за подачу апеляційної скарги, у розмірі 6 687,00 грн. (т.2 а.с. 112).

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області, яка діє в інтересах Чугуївської районної державної адміністрації та Старосалтівської селищної ради -задовольнити.

Рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 16 лютого 2021 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову представника ОСОБА_1 - адвоката Жовновача Антона Миколайовича до Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство», третя особа: Державне підприємство «Харківська державна лісовпорядна експедиція», про витребування безпідставно набутого майна та визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської обласної прокуратури 6 687,00 грн. судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 липня 2023 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов