Постанова

Іменем України

30 червня 2023 року

м. Київ

справа № 2-332/12

провадження № 61-1743св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

учасники справи:

заявники: товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

стягувач - публічне акціонерне товариство «Сведбанк»,

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на постанову Полтавського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року у складі колегії суддів: Чумак О. В., Дряниці Ю. В., Пилипчук Л. І.,

у справі за заявами товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2011 року публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі -

ПАТ «Сведбанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 27 березня 2012 року, позов задоволено.

Стягнено солідарно зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 04 березня 2008 року в розмірі 63 166,64 доларів США та пеню у розмірі 18 929,33 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У жовтні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс») звернулося до суду з заявою про заміну стягувача ПАТ «Сведбанк» на правонаступника - ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» у виконавчих провадженнях № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1, відкритих Автозаводським ВДВС Кременчуцького МУЮ на підставі виконавчих листів № 2-332/12, виданих Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області

06 червня 2012 року, посилаючись на те, що між ПАТ «Сведбанк» та

ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі,

за договором № 1602/0308/71-006 від 04 березня 2008 року, укладеним

зі ОСОБА_1 , внаслідок чого відбулася заміна кредитора (стягувача) за виконавчим листом, що є підставою для заміни стягувача у вказаних виконавчих провадженнях.

У квітні 2015 року до суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-332/12 від 06 червня 2012 року, про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості, в обґрунтування якої вказувало, що 28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, згідно з умовами якого відступлено право вимоги за кредитним договором № 1602/0308/71-006 від 04 березня

2008 року, укладеним зі ОСОБА_1 , унаслідок чого відбулася заміна кредитора (стягувача) за виконавчим листом, що є підставою для заміни стягувача у вказаному виконавчому провадженні.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2014 року заяву ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження ПАТ «Сведбанк»

на правонаступника - ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс»

у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 із примусового виконання виконавчого листа № 2-332/12, виданого Автозаводським районним судом

м. Кременчука Полтавської області 06 червня 2012 року, та у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 із примусовому виконання виконавчого листа

№ 2-332/12, виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області 06 червня 2012 року.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 квітня 2015 року заяву ТОВ «Кредитні ініціативи» про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на ТОВ «Кредитні ініціативи» у виконавчому провадженні

№ НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 2-332/12, виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області 06 червня 2012 року, боржником у якому є ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із зазначеними ухвалами, ОСОБА_1 у травні 2022 року оскаржив їх в апеляційному порядку.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06 червня 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвал Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2014 року та від 30 квітня 2015 року як такий, що пропущено із поважних причин; відкрито апеляційне провадження.

Поновлюючи строк на апеляційне оскарження, апеляційний суд виходив із того, що оскаржувані ухвали суду після їх винесення були направлені на адресу ОСОБА_1 , проте не були отримані та повернулися на адресу суду з відміткою ПАТ «Укрпошта» - «за закінченням терміну зберігання».

04 травня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат

Василишин М. Р. ознайомився з матеріалами справи, після чого у визначений законом строк ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області

від 01 грудня 2014 року та від 30 квітня 2015 року скасовано, ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні заяв ТОВ «Фінансова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до заяви про заміну сторони виконавчого провадження не надало належних і допустимих доказів на підтвердження укладення сторонами відповідного договору факторингу, досягнутої домовленості щодо істотних умов договору, не надано додатків до договору.

До заяви про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ «Кредитні ініціативи» не надало повного тексту договору факторингу від 28 листопада 2012 року № 15, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», де б містилися умови про наступне відступлення права грошової вимоги третій особі. Надані до заяви аркуші вказаного договору не містять таких умов.

З огляду на зазначене, на думку суду апеляційної інстанції,

ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на час звернення 02 жовтня

2014 року з заявою про заміну сторони виконавчого провадження не мало права вимоги до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та на заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів у справі № 2-332/12, а тому, як наслідок, таке право не перейшло і до

ТОВ «Кредитні ініціативи».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

02 лютого 2023 року ОСОБА_3 , яка діє від імені ТОВ «Кредитні ініціативи», засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року, до якої включено заперечення на ухвалу Полтавського апеляційного суду

від 06 червня 2022 року. У касаційній скарзі просить скасувати оскаржені постанову та ухвалу апеляційного суду, справу направити до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

У березні 2023 року матеріали справи № 2-332/12 надійшли до Верховного Суду.

22 березня 2023 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі скаржник посилається на частину другу статті 389 ЦПК України та зазначає, що ухвалу суду про відкриття апеляційного провадження разом із апеляційною скаргою ТОВ «Кредитні ініціативи» не отримувало та не було належним чином повідомлено про розгляд справи, що свідчить про порушення основних засад цивільного судочинства та права особи на доступ до суду.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції у порушення вимог статті 358 ЦПК України, не звернув увагу на те, що апеляційна скарга подана поза межами річного строку, який є присічним,

а тому не підлягає оцінці поважність пропуску такого строку. ОСОБА_1 є стороною у справі та не посилався на пропуск строку апеляційного оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження суперечить правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 639/5138/17.

Доводи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.

Фактичні обставини справи

Суд установив, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 27 березня 2012 року у справі

№ 2-332/12, позов ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість за кредитним договором від 04 березня 2008 року в розмірі 63 166,64 доларів США та пеню в розмірі 18 929,33 грн. Вирішено питання про судові витрати (а. с. 87-89 т. 1).

06 червня 2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області видано виконавчі листи на підставі вищевказаного рішення суду.

Постановами головного державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Подольського А. А. від 13 липня 2012 року відкрито виконавчі провадження ВП № НОМЕР_2, ВП № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа, виданого 06 червня 2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області про стягнення солідарно

з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 63 166,64 доларів США та пені в розмірі

18 929,33 грн; стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» судових витрат, що складаються з судового збору в сумі 850,00 грн - державне мито, 60,00 грн - витрат на ІТЗ судового процесу. Боржник ОСОБА_2 (а. с. 130, 131 т. 1).

02 жовтня 2014 року ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, у зв`язку

з укладенням 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та

ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» договору факторингу (а. с. 122-133 т. 1).

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2014 року заяву задоволено та замінено сторону виконавчого провадження ПАТ «Сведбанк» на його правонаступника - ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (а. с. 136 т. 1).

03 грудня 2012 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження (а. с. 141-143 т. 1).

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні заяви про заміну сторони правонаступником (а. с. 166, 167 т. 1).

10 квітня 2015 року ТОВ «Кредитні ініціативи» повторно звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, у зв`язку з укладенням 28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» договору факторингу (а. с. 176-178 т. 1).

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 квітня 2015 року заяву задоволено та замінено сторону виконавчого провадження ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на його правонаступника - ТОВ «Кредитні ініціативи» (а. с. 205 т. 1).

Ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2014 року та від 30 квітня 2015 року були направлені на адресу ОСОБА_1 , проте не були ним отримані та повернулися на адресу суду з відміткою ПАТ «Укрпошта» із позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 175, 209 т. 1).

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова апеляційного суду - скасуванню із направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Як на підставу касаційного оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року ОСОБА_3 , яка діє від імені ТОВ «Кредитні ініціативи», посилається на частину другу статті 389 ЦПК України та пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України, і зазначає, що товариство не отримувало ухвалу суду про відкриття апеляційного провадження, не ознайомлювалося зі змістом апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів. Також ТОВ «Кредитні ініціативи» не було належним чином повідомлено про призначення справи до розгляду, жодних повідомлень чи викликів від суду не надходило.

Пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та статті 10 ЦПК України зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд із прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що у пункті 1 статті 6 Конвенція закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див., mutatis mutandis, рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom»), заява № 4451/70, § 36).

ЄСПЛ, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Україна, як учасниця зазначеної Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Частиною другою статті 129 Конституції України регламентовано, що основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вказане положення кореспондується з вимогами частини другої статті 12 ЦПК України, відповідно до якої учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Статтею 43 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно з частиною третьою статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 366 ЦПК України про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням.

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи (частина перша статті 8 ЦПК України).

Право на публічний розгляд також передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції та має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип.

У рішеннях від 27 червня 2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України» і від 03 жовтня 2017 року у справі «Віктор Назаренко проти України» ЄСПЛ зазначив, що національне законодавство містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін про ключові процесуальні дії і дотримання, таким чином, принципу рівності сторін, та зберігання відповідної інформації. Відповідні норми вимагають, щоб у випадку надсилання судових документів поштою вони надсилались рекомендованою кореспонденцією. Більше того, особа, яка вручає документ, має повернути до суду розписку про одержання, а національне законодавство чітко вимагає, щоб таку розписку було долучено до матеріалів справи.

ЄСПЛ зауважував, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні (рішення від 21 травня 2015 року у справі «Заводнік проти Словенії», заява № 53723/13, пункт 70; рішення від 08 листопада 2018 у справі «Созонов та інші проти України», заява № 29446/12, пункт 8).

Порядок виклику та вручення судових повісток визначено у статтях 128, 130 ЦПК України.

Положеннями статті 128 ЦПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (частина шоста статті 272 ЦПК України).

Згідно зі статтею 372 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06 червня 2022 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено, відкрито апеляційне провадження

у справі за заявами ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та

ТОВ «Кредитні ініціативи» про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 10 червня 2022 року закінчено підготовчі дії у справі та призначено справу до розгляду в приміщенні апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 10:40 год 14 липня 2022 року.

Відповідно до довідки суду від 14 липня 2022 року сторони у судове засідання не з`явилися, розгляд справи відкладено на 16 серпня 2022 року.

Згідно з довідкою суду від 16 серпня 2022 року фіксування судового процесу у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання не здійснювалося.

У постанові Полтавського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року зазначено про те, що сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені.

Разом із тим, у справі відсутні докази на підтвердження факту належного повідомлення ТОВ «Кредитні ініціативи» про відкриття апеляційного провадження, направлення стороні заявника апеляційної скарги та додатків до неї, а також про розгляд справи, призначений на 16 серпня 2022 року, зокрема, відсутні докази направлення товариству судової повістки та,

як наслідок, її отримання.

Довідки суду про доставку електронного листа від 14 червня 2022 року та

від 18 липня 2022 року (а. с. 241, 251 т. 1) за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 не можуть вважатися належним сповіщанням ТОВ «Кредитні ініціативи», оскільки в результаті перевірки згідно з відповіддю № 113542 від 30 червня 2023 року на запит судді-доповідача встановлено факт відсутності

у юридичної особи зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС.

Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки-повідомлення, є порушенням статті 6 Конвенції, а також порушенням статей 128, 130 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції на зазначені вимоги закону та практику його застосування уваги не звернув, розглянув справу за відсутності ТОВ «Кредитні ініціативи», щодо якого відсутні відомості про належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи на 16 серпня 2022 року, розгляд справи не відклав, чим порушив конституційне право на участь у судовому розгляді та вимоги статті 6 Конвенції щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Верховний Суд зауважує, що оскільки суд касаційної інстанції встановив порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, відсутні підстави для оцінки інших доводів касаційної скарги.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини четвертої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 411 ЦПК України).

Верховний суд дійшов висновку про наявність підстав для обов`язкового скасування постанови апеляційного суду, оскільки апеляційний суд розглянув справу за відсутності заявника ТОВ «Кредитні ініціативи», яке не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, а тому оскаржувана постанова апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 389, 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 16 серпня 2022 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров