Справа № 132/1804/23
Провадження № 2/132/528/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"29" червня 2023 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка справу за позовом ОСОБА_1 до Калинівської міської ради Вінницької області про встановлення факту постійного проживання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка проживала в с. Глинськ Калинівського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області 07.04.2017 р.

Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином спадкодавця. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 23.07.1969 року, виданим Виконавчим комітетом Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

Позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та за її життя, тому прийняв спадщину. Крім позивача спадщину більше ніхто не прийняв.

Спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 складається із старого житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , та дві земельні ділянки.

16 листопада 2021 року позивач подав до приватного нотаріуса заяву про оформлення спадщини, на підставі чого було заведено спадкову справу № 171/2021 на майно померлої ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса від 16.11.2021 року № 261/02-14.

Однак нотаріус повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину не має змоги, оскільки не вбачає, що на час відкриття спадщини позивач проживав разом із спадкодавцем: спадкодавець зареєстрована по АДРЕСА_1 , а позивач - по АДРЕСА_1 , що підтверджується роз`ясненням приватного нотаріуса Хмільницького РНО Саміляк О.П. від 12.08.2022 року№ 198/01-16.

Вся причина в тому, що у спадкодавця реєстрація по АДРЕСА_1 , у позивача - АДРЕСА_2 . Факти, що це одне будинковолодіння на одній присадибній земельній ділянці, що існують інші факти, що підтверджують спільне проживання - нотаріус відмовилася розглядати.

Тому, на даний час встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, можливе лише за судовим рішенням, що необхідно позивачу для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Тому позивач звертається до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, справу розглянути за його відсутності.

Відповідач уповноважений представник Калинівської міської ради Вінницької області Трохименко М.В. в підготовче засідання не з`явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, судом достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , яка проживала в с. Глинськ Калинівського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області 07.04.2017 р.

Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином спадкодавця. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 23.07.1969 року, виданим Виконавчим комітетом Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

Позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та за її життя, тому прийняв спадщину. Крім позивача спадщину більше ніхто не прийняв.

Спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 складається із старого житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , та дві земельні ділянки.

16 листопада 2021 року позивач подав до приватного нотаріуса заяву про оформлення спадщини, на підставі чого було заведено спадкову справу № 171/2021 на майно померлої ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса від 16.11.2021 року № 261/02-14.

Однак нотаріус повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину не має змоги, оскільки не вбачає, що на час відкриття спадщини позивач проживав разом із спадкодавцем: спадкодавець зареєстрована по АДРЕСА_1 , а позивач - по АДРЕСА_1 , що підтверджується роз`ясненням приватного нотаріуса Хмільницького РНО Саміляк О.П. від 12.08.2022 року№ 198/01-16.

Вся причина в тому, що у спадкодавця реєстрація по АДРЕСА_1 , у позивача - АДРЕСА_2 . Факти, що це одне будинковолодіння на одній присадибній земельній ділянці, що існують інші факти, що підтверджують спільне проживання - нотаріус відмовилася розглядати.

Тому, на даний час встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, можливе лише за судовим рішенням, що необхідно позивачу для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Той факт, що позивач на момент відкриття спадщини, а саме 06 квітня 2017 року року постійно проживав з спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується наступними обставинами.

Позивач постійно з дня народження проживав з батьками в АДРЕСА_1 (раніше - АДРЕСА_1 ) в старому будинку.

В 1990 році позивач одружився, у нього появилися діти, в будинку стало тісно, притім будинок старий. Він із своєю дружиною та батьками спільно вирішили почати будувати новий будинок на присадибній земельній ділянці, поряд з старим будинком, що і здійснили.

В 2002 році помер батько позивача. Будівництво нового будинку позивач завершив уже сам. В новому будинку для матері була виділена окрема житлова кімната. Старий будинок - став використовуватися як времянка, проте протягом дня кухня, обіди - все відбувалося в новій хаті.

Тобто на одній присадибній ділянці, яка суцільно огорожена та яка має один вихід та виїзд на вулицю, знаходяться два будинки: старий та новий, та господарські споруди: хлів з гаражем, сіновал, туалет, криниця, приміщення для зберігання кормів, піднавіс для дров, жомова яма, подвір`я, садок, город тощо. Щодо електро - газопостачання, то - існує один електролічильник, один газовий стояк.

Дані факти свідчать про те, що родина позивача та його матір проживали разом і спільно вели господарство.

Проте, згідно документів обліку сільської ради значиться два окремі садибні будинки - АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , а відтак і стала значитися різна реєстрація. Хоча право на новий будинок зареєстровано лише 23.11.2020 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав. І відповідно тоді ж внесені зміни щодо адреси земельної ділянки, яка виділялася під будівництво нового будинку.

Так, згідно архівної довідки від 29.11.2019 р. № 01-2-549 - рішенням 12-ої сесії 22-го скликання Глинської сільської ради від 23.08.1997 року, - ОСОБА_1 передано безплатно в приватну власність земельну ділянку площею 0,25га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 .

Згідно рішенням Глинської сільської ради №1254 від 08.08.2020 р.- внесено зміни до рішення 12-ої сесії 22-го скликання Глинської сільської ради від 23.08.1997 р. "Про передачу землі громадянам в приватну власність" та викладено його в такій редакції: «0,25га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 ».

Протягом усіх років після пенсійного віку, особливо впродовж

десяти останніх років, коли мати позивача часто хворіла і потребувала лікування, в

т.ч. в умовах стаціонару - вона перебувала на постійному утриманні позивача та його дружини.

Так, згідно довідки виконавчого комітету Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 06.05.2016 р. № 385, -" ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована і проживаюча за адресою АДРЕСА_1 дійсно потребує догляду, так як їй виповнилося 82 роки".

Коли мати позивача померла, він її похоронив (з нового будинку), згідно

прийнятого обряду провів поминальні обіди, встановив пам`ятник тощо.

Так, згідно довідки виконавчого комітету Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 14.03.2019 р. № 259, - " ОСОБА_1 дійсно проводив поховання за власний рахунок своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Вищевказані обставини також підтверджуються фотографіями та довідками органів місцевого самоврядування: довідкою виконавчого комітету Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 07.04.2017 р. № 272 про те що - " ОСОБА_1 дійсно проживав разом з мамою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 на день смерті та вели спільне господарство"; довідкою Глинського старостинського округу Калинівської міської територіальної громади Вінницької області від 10.11.2021 р. № 842 про те, що " ОСОБА_2 1933 року народження, дійсно була зареєстрована та проживала до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею постійно проживав і був зареєстрований: - з 26 квітня 1983 року по теперішній час її син - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про інших зареєстрованих осіб на момент смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні", наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно п. 2,23 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,- якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно постанови Верховного Суду від 29 червня 2022 року, справа № 205/6338/21, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Суддя відмовляє в відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Тобто визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Згідно п. 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,- відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Спадкоємців, які прийняли спадщину - немає.

Таким чином належним відповідачем є територіальна громада в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Раніше це була Глинська сільська рада Калинівського району Вінницької області, тепер - Калинівська міська рада Вінницької області.

Враховуючи, що відповідач позов визнає, не заперечує проти визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності іх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За вказаних обставин суд вважає за можливе встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.1268 ЦК України, ст.ст. 13, 81, 211, 247, 258-259, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Калинівської міської ради Вінницької області про встановлення факту постійного проживання - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя: