Ухвала

05 липня 2023 року

м. Київ

справа № 177/13/23

провадження № 61-9798ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Вовк Михайло Вадимовича, на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 червня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за договором про надання позики від 10 червня 2019 року № у розмірі 66 676, 91 грн, судовий збір у розмірі 2 481, 00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000, 00 грн.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області

від 28 березня 2023 року позовні вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суму заборгованості за договором позики від 10 червня 2019 року № 09866176 у загальному розмірі 66 676, 91 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 599, 97 грн; за відсотками на дату відступлення права вимоги -

50 862, 00 грн та за нарахованими відсотками - 10 214, 94 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року - без змін.

30 червня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Вовк М. В., подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області

від 28 березня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 13 червня 2023 року і ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі,

що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 Цивільного процесуального кодексу України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності й стабільності у цивільних правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що

у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 66 676, 91 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму

для працездатних осіб (2 684, 00 грн х 100 = 268 400, 00 грн).

Отже, справа, на судові рішення у яких подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Заявник у касаційній скарзі вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховний Суд, враховуючи предмет і ціну позову, висновки судів першої та апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, які зроблені за результатами оцінки доказів (зокрема щодо позовної давності), а також доводи касаційної скарги, які значною мірою стосуються неправильної оцінки судами доказів та необхідності їх переоцінки, що згідно зі статтею 400 ЦПК України не належить до компетенції суду касаційної інстанції, з такими доводами ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Вовк М. В., не погоджується і вважає їх безпідставними. Отже випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Вовк М. В., подав касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Вовк Михайло Вадимовича, на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області

від 28 березня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 13 червня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович