н/п 2/490/4206/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 червня 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.

при секретарі Ребрина Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про визнання права власності, втрату права користування жилим приміщенням

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача в якому просить:

1) визнати особистою приватною власністю квартиру АДРЕСА_1 , належну йому на підставі Договору купівлі-продажу від 13.09.2004 року посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Дворецькою О.М.;

2) визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову позивач вказує, що 07.12.2001 року він уклав шлюб із ОСОБА_3 . Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.06.2006 року шлюб було розірвано. Позивач вказує, що у травні 2007 року йому стало відомо, що шлюб між ним та відповідачем був недійсний, оскільки реєструючи шлюб 07.12.2001 року з позивачем відповідач не розірвала свій первинний шлюб з іншою особою ОСОБА_4 , зареєстрований відділом РАГС м. Миколаєва 08.10.1994 року, актовий запис № 1293. Позивач вказує, що перебуваючи в даному недійсному шлюбі 13.09.2004 року ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_2 . Позивач вказує, що дана квартира була придбана за особисті кошти матері позивача ОСОБА_5 та оформлена на позивача. Враховуючи, що вказана квартира була придбана за власні кошти позивача, які надала йому його матір, а також під час перебування останнього в недійсному шлюбі з відповідачем, тому вказана квартира є особистою власністю позивача. Окрім того позивач зазначає, що відповідач у червні 2005 року виїхала від позивача в невідомому напрямку, забрала із собою всі особисті речі і до теперішнього часу не проживає за адресою реєстрації, а за такого останню слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом, відзив на позов не надала.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27.01.2003 року згідно якого ОСОБА_5 отримала у спадщину квартиру АДРЕСА_3 .

Судом досліджено договір купівлі-продажу від 03.09.2004 року згідно якого ОСОБА_5 продала квартиру АДРЕСА_3 . Продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 6186 грн.

Судом досліджено договір купівлі-продажу від 13.09.2004 року згідно якого ОСОБА_1 придбав кварирру АДРЕСА_2 . Продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 6353 грн.

Судом досліджено витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.09.2004 року згідно якого за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Судом досліджено рішення Центрального районного суду м. Миколаєві від 21 червня 2006 року згідно якого шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Судом досліджено рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2007 року згідно якого у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовлено. З даного рішення вбачається, що судом встановлено факт того, що позивач не мала права на укладення шлюбу з відповідачем ОСОБА_1 , оскільки одночасно перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який і до теперішнього час не розірваний, наслідком чого позивач як подружжя не має право на пред`явлення позовних вимог про розірвання шлюбу до відповідача, а шлюб підлягає анулюванню як недійсний за заявою однієї із сторін органом РАЦС.

Судом досліджено довідку Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 13.09.2021 року згідно якої за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровані: ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом досліджено лист Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві від 04.05.2023 року згідно якого повідомлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінила прізвище з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 " на підставі актового запису про шлюб № 592 від 25.08.2015 року складеного Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що позивач це її рідний брат, відповідач є колишньою дружиною позивача. Свідок вказала, що з моменту розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідача вона не бачила. Свідок зазначила, що спірна квартира була придбана за кошти матері ОСОБА_5 , які остання отримала від продажу квартири отриманої у спадок після смерті її тітки.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що позивач це її син, а відповідач це її колишня невістка. Свідок вказала, що квартиру придбала для сина після одруження останнього за кошти отриманні від продажу квартири отриманої нею у спадок після смерті тітки. Свідок зазначила, що відповідач не проживає в спірній квартирі приблизно 15 років.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 СК України недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 СК України недійсний шлюб, а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у недійсному шлюбі. Вказана обставина підтверджується рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2007 року. Окрім того, судом встановлено, що спірна квартира була придбана позивачем за особисті кошти, а саме отримані від його матері, які остання отримала від продажу квартиру, яку їй було передано у спадок. За такого суд приходить до висновку, що спірна квартира є особистою власністю позивача.

Стосовно вимог позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Так з пояснень свідків вбачається, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше 15 років.

Суд приходить до висновку, що відповідач, залишившись зареєстрованою у спірній квартирі, мала право на користування даним жилим приміщенням, проте, не проживаючи в даній квартирі більше року, відповідач втратила право користування даним жилим приміщенням.

За такого, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,82,259,263-265,268,354-355 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2 , що зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 13.09.2004р. за реєстровим № 4811.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Центральним районним судом міста Миколаєва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Суддя