ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9527/23 Справа № 199/3519/23 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №199/3519/23 за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Дніпроводоканал» на додаткове рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2023 року, ухвалене у складі судді Вікторович Н.Ю., -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2023 року Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» (далі - КП «Дніпроводоканал») звернулось до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення та просила суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахування 3% річних та інфляційного збільшення в розмірі 10451грн. 66коп., з них: 9096грн. 67коп. - сума основного боргу, 149грн. 11коп. - 3% річних та інфляційне збільшення - 1205грн. 88коп., на користь КП «Дніпроводоканал» та витрати по оплаті судового збору в розмірі 2684грн. 00коп.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 червня 2023 року позов Комунального підприємства «Дніпроводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення - залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2023 року стягнуто з Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради», на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. та понесені витрати за поштові відправлення в розмірі 68,80 грн.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням КП «Дніпроводоканал» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати додаткове рішення суду та заяву відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу залишити без задоволення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на адресу позивача не надходило ні заяви про ухвалення додаткового рішення, ні попереднього орієнтованого розрахунку, що позбавило позивача права спростовувати та надавати письмові пояснення, а також надати клопотання, про зменшення розміру судових витрат. Адвокатом не надано документів, що свідчать про оплату витрат пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, що ставить під сумнів факт понесення судових витрат відповідачем по даній справі.

Також, вважає, що виокремлення адвокатом «аналізу документів клієнта, консультація з питань оскарження позовної заяви щодо стягнення боргу КП «Дніпроводоканал», визначення законодавчої бази та судової практики з приводу оскарження позову КП «Дніпроводоканал»» як самостійного виду адвокатської послуги є необгрунтованим та охоплюється діями адвоката з «підготовки та подання відзиву на позовну заяву», а тому розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, додаткове рішення залишити без змін, стягнути з позивача судові витрати у суді апеляційної інстанції 5000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 червня 2023 року у задоволенні позову Комунального підприємства «Дніпроводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення відмовлено.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказував, що попередній орієнтований розрахунок судових витрат становить 5068,80 грн., які складаються з підготовки документів в межах надання правової допомоги (5000 грн.) та оплати за поштові відправлення №517 (68,80 грн.).

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції, виходив з обставини справи, часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, також враховав, що неспівмірність цих витрат позивачем не спростовано, а тому вважав, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, які позивач поніс підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для відшкодування витрат на правничу допомогу, однак не може погодитись з її розміром, з огляду на наступне.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року (далі - Закон №5076-VI).

Так, відповідно до ст.1 цього Закону:

договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4);

інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);

представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18 (провадження №12-171гс19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis § 268 рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Загальні норми ЦПК України спрямовані на відшкодування судових витрат стороні, яка виграла справу, тобто права якої були невизнані, оспорені або порушені іншою стороною та поновлені лише в результаті розгляду справи судом.

ЦПК України містить норми щодо розподілу судових витрат у разі ухвалення судового рішення (частина друга статті 141 ЦПК України) та у випадках, коли вимоги позивача судом по суті не розглядалися, але справа провадженням закінчується у зв`язку із закриттям такого чи залишенням справи без розгляду (стаття 142 ЦПК України).

Перегляд судових рішень (як рішень, постанов та ухвал) у апеляційному та касаційному порядках унормовано спеціальними статтями ЦПК України. Доступ до апеляційного та касаційного переглядів є одним із принципів цивільного процесу і передбачений у пункті 8 частини третьої статті 2 та статті 17 ЦПК України.

За результатами апеляційного та касаційного переглядів відповідно суд має право як на певні висновки щодо розгляду справи по суті, так і на певні процесуальні висновки, які унеможливлюють подальший апеляційний чи касаційний розгляд.

У такому випадку в апеляційного суду немає необхідності обґрунтовувати добросовісність чи недобросовісність особи, яка подала апеляційну скаргу, оскільки така особа реалізує своє право на апеляційний перегляд судового рішення.

Подібні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20(провадження № 14-20цс22).

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження №61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц зробила висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 червня 2023 року між адвокатом Боненко Ольгою Вячеславівною та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п.4.1 Договору про надання правової допомоги від 15 червня 2023 року укладеного між адвокатом Боненко Ольгою Вячеславівною та фізичною особою ОСОБА_1 , вартість послуг адвоката встановлюється сторонами згідно актів виконаних робіт, що є невід`ємною частиною договору.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи заявником подані: договір про надання правової допомоги від 15.06.2023 року, Акт №1 прийому-передачі надання послуг від 19 червня 2023 року, підписаний адвокатом Боненко О.В. та Жмайло С.М., довідка адвоката Боненко О.В. про сплату ОСОБА_1 5000 грн. за надання правової допомоги згідно договору №б/н про надання правової допомоги від 15.06.2023 року та акт виконаних робіт №1, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю виданої на ім`я ОСОБА_2 , та квитанцію про направлення поштового відправлення на суму 68,80 грн. (а.с.32-36).

Згідно Акту №1 прийому-передачі наданих послуг від 19.06.2023 року підписаний адвокатом Боненко О.В. та фізичною особою ОСОБА_1 , адвокатом надано наступні послуги: консультація з питань оскарження позовної заяв щодо стягнення боргу КП «ДРП Дніпроводоканал» - 1000 грн.; аналіз документів клієнта (встановлення належного відповідача) 1000 грн.; визначення законодавчої бази та судової практики з приводу оскарження позиву КП «ДРП Дніпроводоканал» - 1000 грн.; написання відзиву на позовну заву про стягнення заборгованості КП «ДРП Дніпроводоканал» 3000 грн.

Згідно довідки вих. №15 від 19 червня 2023 року ОСОБА_1 сплачено суму у розмірі 5000 грн. за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги від 15.06.2023 року та акту виконаних робіт №1.

Суд зауважує, що особа має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Так, у постанові Верховного Суду від 11 лютого 2021 року по справі №520/9115/19 викладено правову позицію, згідно якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

У постанові Верховного Суду від 04 червня 2021 року по справі №380/887/20 зазначено, що судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Колегія виходить з того, що надані послуги з вивчення судової практики та законодавчої бази, не є заявами по суті справи, і вчинення (виконання) яких не вимагається судом, а тому, згідно з процесуальним законом, не є обов`язковими для відшкодування у кожному без винятку випадку. Суд критично оцінює час витрачений адвокатом на вивчення судової практики та доцільність виконаної ним даної роботи, оскільки у відзиві немає жодного посилання на відповідні судові рішення, що не може свідчити про надання даних послуг клієнту. Таким чином, компенсувати витрати відповідача за вказані послуги вартістю (згідно акту №1 від 19.06.2023р., а.с.34) - 1000 грн., законних підстав немає.

Крім того, у постанові по справі №923/567/17 Верховний Суд надав, крім іншого, оцінку змісту відзиву на касаційну скаргу, в тому числі об`єму (кількість сторінок) і зменшив заявлений розмір витрат на підготовку відзиву на касаційну скаргу, мотивуючи це тим, що із шести сторінок відзиву на касаційну скаргу саме обґрунтування становить лише чотири сторінки.

Дослідивши по даній справі відзив на позовну заяву (об`єм 2 сторінки) з урахуванням наведеного висновку Верховного суду, колегія суддів вважає, що вартість послуги зі складання відзиву на позовну заяву необхідно зменшити до 2000 грн.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зменшення розміру витрат на правничу допомогу яка надана в суді першої інстанції і яка підлягає стягненню з позивача на користь відповідача до 3000 грн.

Відповідно до підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 ставить питання про стягнення з позивача КП ДРМ «Дніпроводоканал» витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, Акт №2 прийому-передачі надання послуг від 19 червня 2023 року, підписаний адвокатом Боненко О.В. та Жмайло С.М., згідно якого, адвокатом у суді апеляційної інстанції надано наступні послуги: консультація з питань оскарження апеляційної скарги КП «ДРП Дніпроводоканал» - 1000,00 грн.; написання відзиву на апеляційну скаргу КП «ДРП Дніпроводоканал» 4000,00 грн.

Оцінюючи характер правової допомоги у цій справі щодо змісту виконаних робіт, витраченому адвокатом часу, обсягу наданих послуг та значенню справи, колегія суддів дійшла висновку, про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 2000 грн., які відповідають критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпроводоканал» задовольнити частково.

Додаткове рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2023 року змінити.

Стягнути з Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради» (, місце знаходження: 49001, м.Дніпро, вул.Троїцька, буд.21-А), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок та пронесені витрати на поштові відправлення в розмірі 68 (шістдесят вісім) гривень 80 копійок.

Стягнути з Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради» (код ЄДРПОУ: 03341305, місце знаходження: 49001, м.Дніпро, вул.Троїцька, буд.21-А) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді: