Справа № 235/6573/21
Провадження № 2/204/1204/23 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Покровський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою (з урахуванням уточнення), в якій просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 124 620,31 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31.07.2014 року у справі №235/4141/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , в розмірі частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, починаючи з 21.07.2014 року. 18.08.2014 року Покровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 44432215) та здійснюється примусове виконання вказаного рішення суду. Згідно наданого державним виконавцем Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Філатовою В.М. Довідки - розрахунку №17/8-40504 від 01.1 1.2021 року ОСОБА_2 мав заборгованість із сплати аліментів на 01.06.2021 року в сумі 127 529,85 грн. З Довідки - розрахунку вбачається, що за період з липня 2016 року по 16.06.2021 року, відповідач не сплачував або сплачував аліменти не в повному обсязі, заборгованість на 01.06.2021 року складає 127 529,85 грн., яка сплачена боржником 09.06.2021 року на рахунок Покровського міськрайонного ВДВС з призначенням платежу погашення заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача, за прострочення сплати аліментів, за період з 01 серпня 2016 року но 08 червня 2021 року, складає 122 686 грн. 06 коп.

Не погодившись з позовними вимогами, відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказав наступне. Позивачка по справі вказує на те, що згідно довідки наданої державним виконавцем 22.06.2021 року, за період з липня 2016 року по 01.06.2021 року складає 130 647,35 грн. Але, 01.11.2021 року він звернувся до державного виконавця з проханням надати йому довідку про розмір його заборгованості по аліментам. Згідно наданої державним виконавцем Довідки-розрахунку № 17.18-40504 від 01.11.2021 року, то зa період з 09.07.2016 року по 01.06.2021 року розмір заборгованості по сплаті аліментів складав 127 529, 85 грн. Відповідач звертає увагу суду на те, що статтею 196 СК України передбачено, що для обчислення суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Так як позивачкою по справі було взято за основу розрахунку пені невірну інформацію про наявний розмір заборгованості по сплаті аліментів за спірний період, то відповідач вважає, шо й розмір розрахованої позивачкою пені є невірним, так як повинен складати суму в розмірі 123 273,56 грн. Також, відповідач вказує, що його вини в тому, що утворилася вищевказана заборгованість не має. Зі свого боку він намагався робити усе можливе, щоб сплачувати аліменти на утримання його сина ОСОБА_4 . Зазначає, що до липня 2016 року він сумлінно сплачував аліменти у повному обсязі, та заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в нього не було. Але, навесні 2016 року у його бабусі - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкала у с. Новоєлизаветівка Покровського району Донецької області значно погіршився стан її здоров`я. Його бабуся була літньою людиною, у 2014 році вона перенесла інфаркт, в неї було онкологічне захворювання, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця та за станом свого здоров`я і за своїм віком - його бабуся перебувала у безпорадному стані. ІНФОРМАЦІЯ_3 його бабуся померла. До цього часу він тимчасово мешкав разом з нею. здійснював за нею догляд. Офіційно працевлаштуватися і отримувати постійну заробітну плату в цей час він не мав можливості, так як доглядав за бабусею, та з таким графіком навантажень, в нього не вистачало для цього часу. Грошові кошти, які він заробляв в цей період були невеликими, але це було набагато краще, ніж взагалі ні чого не заробляти. Але навіть маючи такі нестабільні, мінливі й невеликі заробітки, я все ж таки в першу чергу думав про свого сина, й по можливості щомісячно перераховував аліменти на його утримання в середньому по 1000 грн. на місяць. А коли в нього була можливість, то сплачував аліменти й у більшому розмірі. Таким чином, в нього не було умислу не сплачувати аліменти, він майже щомісяця перераховував аліменти та робив усе можливе, щоб жодним чином його скрутне матеріальне становище не відобразилося на його синові. Так, зазначає, що після смерті його бабусі в нього залишилися борги, які утворилися у зв`язку з понесеними витратами на поховання його бабусі. У липні 2021 року, державний виконавець повідомила його про те, що в нього станом на 01.06.2021 року існує заборгованість у розмірі 130647,35 грн., яку він повинен погасити. У подальшому, а саме 01.11.2021 року державним виконавцем було виявлено, що сума заборгованості по сплаті аліментів було нараховане з помилкою, так як сума заборгованості в дійсності на той час складала 127 529,85 грн. 09.06.2021 року відповідачем було погашено заборгованість по сплаті аліментів. Вищевказане свідчить про те, що він не має наміру уникати сплати аліментів, відповідач не вчиняв жодних умисних дій для того, щоб не сплачувати аліментів, а навпаки намагався навіть в тієї ситуації в якій він опинився, найти можливість перераховувати аліменти на утримання сина в середньому хоч по 1000 грн. Вказує, що з 03.09.2021 року він працює на ВП "Шахта "Капітальна". Зазначає, що сплачувати пеню, яку нарахувала позивачка по справі за несвоєчасну сплату аліментів за період з липня 2016 року по 08.06.2021 року він не має можливості. Таким чином вважає, що в нього не має матеріальної можливості сплачувані нараховану позивачкою по справі пеню за несвоєчасну сплату аліментів, оскільки складає 5972,18 грн.

Позивачка та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, раніше представником було надано заяву відповідно до якої вказала, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу без їх участі.

Відповідач та його представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, раніше представником було надано заяву відповідно до якої просив розглянути справу у його відсутність з урахуванням заперечень ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 липня 2014 року у справі № 235/4141/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття (а.с. 7).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до розрахунку, наданого державним виконавцем Покровського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), зі сплати аліментів за виконавчим листом № 2/235/1670/14 від 31.07.2014 року, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області, станом на 01.11.2021 року заборгованість відповідача становить 2871,01 грн. (а.с. 30-31).

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України)

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 2 частини другої статті 49 ЦПК України).

Якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин (стаття 8 СК України).

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частина друга статті 181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України).

Грошове зобов`язання представляє собою зобов`язання по сплаті грошових коштів. Воно може бути, зокрема: як договірним, так і недоговірним; готівковим і безготівковим та ін. У грошових зобов`язаннях предметом виконання виступає певна грошова сума, що має бути сплачена. Причому сплата коштів може відбуватися як готівкою, шляхом передачі коштів, так і в безготівковому порядку.

У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу (стаття 534 ЦК України).

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина третя статті 195 СК України).

Аналіз вказаних норм свідчить, що: загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії; положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин; в СК України не передбачено як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням. Тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме стаття 534 ЦК України; при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України).

Якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов`язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання (частина третя статті 15 СК України).

Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України).

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що:

«правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».

Тлумачення вказаних норм свідчить, що: загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства; учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи; стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів; розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

При застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць.

Суд, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Позивачка в позовній заяві просила про стягнення пені за період з 01 серпня 2016 року по 08 червня 2021 року у розмірі 122 686,06 грн., проте сукупний поточний розмір заборгованості по аліментах станом на 01 листопада 2021 року становив 2 871,01 грн.

Суд вказує, що при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.

Крім того, слід розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості на яку вона нараховується.

Згідно розрахунку державного виконавця сукупний розмір пені за період з липня 2016 року по червня 2021 року становить у розмірі 127529,85 грн., натомість сукупний розмір заборгованості на 01.11.2021 року, складає 2871,01 грн. Тому з урахуванням того, що пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, одержувач аліментів має право на стягнення 2871,01 грн. пені.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки частково та стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 2871,01 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180, 196 СК України, ст. ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 206, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Покровський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 2871,01 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Покровський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34941051, місцезнаходження: 85300, м. Покровськ, вул. Степана Бовкуна, буд. 7.

Суддя В.В. Самсонова