Справа № 694/259/18
Номер провадження 4-с/700/4/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , представник боржника адвокат Коробкова Галина Олександрівна, особа дії якої оскаржуються: Звенигородський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання рішення протиправним та зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , представник боржника адвокат Коробкова Галина Олександрівна, звернулася до суду зі скаргою про визнання рішення протиправним та зобов`язати вчинити дії.

В обгрунтування своїх вимог представник скаржника зазначила, що на виконанні в Звенигородському відділу ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерсва юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження №69224176 з примусового виконання виконавчого листа №694/259/18 виданого 24.03.2022 року Лисянським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 84300 грн. 13.06.2022 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 20.06.2022 року та 31.03.2023 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яким накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках боржника, а також на кошти на рахунках, що будуть відкрито після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належать боржнику, в результаті чого було арештовано рахунок на ім`я ОСОБА_1 IBAN НОМЕР_1 карта для виплат НОМЕР_2 , який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» для зарахування грошової допомоги на дітей, як багатодітній матері та заробітної плати. У зв`язку із скасуванням обмежень, щодо арешту коштів боржника на період запровадження воєнного стану в Україні, фактично рахунки було заблоковано у травні 2023 року. Крім того, 07.06.2023 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника щодо утримання 20 % із заробітної плати скаржника, яка отримує дохід в приватному підприємстві «Петролекс». У зв`язку з чим, з червня 2023 року ОСОБА_1 позбавлена права отримувати належну їй заробітну плату, соціальну грошову допомогу, які є єдиним джерелом її існування, а також у зв`язку з цим не має можливості оплачувати комунальні платежі, купувати ліки, харчі та повноцінно опікувати дітей. Згідно з довідкою Управління соціального захисту населення Звенигородської районної військової адміністрації Черкаської області №1834/03-29 від 15.08.2023 року та посвідчення № НОМЕР_3 від 10.10.2014 року, виданого Звенигородською районною державною адміністрацією ОСОБА_1 перебуває на обліку як багатодітна сім`я. На її утриманні перебуває четверо дітей. 11.09.2023 року до Лисянського районного суду Черкаської області направлено скаргу про визнання рішення протиправним, в якому просили визнати протиправними дії головного державного виконавця Звенигородського відділу ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лужанської Олени Олександрівни щодо накладення арешту на кошти, які знаходяться на соціальному рахунку IBAN НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» та визнати протиправними та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 07.06.2023 року у виконавчому провадженні №69224176 в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на вищевказаному соціальному рахунку. 03.10.2023 року ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області скаргу задоволено частково та визнано протиправною та зобов`язано скасувати постанову про арешт коштів боржника від 07.06.2023 року у виконавчому провадженні №69224176 в частині накладення арешту на кошти, які знаходяться на соціальному рахунку IBAN НОМЕР_1 . Державним виконавцем усно було повідомлено, що арешт знято лише один, а в межах виконавчого провадження №69224176 накладено ще два арешти на кошти боржника. Після чого звернулися з проханням до ДВС надати належним чиом завірені копії постанов державного виконавця про накладення арешту на кошти в рамках виконавчого провадження №69224176. 08.11.2023 року надана відповідь, що арешт на кошти позивача накладено двома постановами про арешт коштів боржника від 20.06.2022 року та 31.03.2023 року. Таким чином накладення арешту на рахунок боржника, який призначений для зарахування заробітної плати та соціальної допомоги, унеможливлює отримання належної частини заробітної плати та інших виплат, згідно з діючим законодавством України, що призводить до порушення конституційних прав громадянина. Тому просить визнати протиправними дії головного державного виконавця Звенигородського відділу ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лужанської О.О. щодо накладення арешту на кошти, які знаходяться на соціальному розрахунковому рахунку IBAN НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» та визнати протиправними та скасувати постанови про арешт коштів боржника від 20.06.2023 року та 31.03.2023 року у виконавчому провадженні №69224176 в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на соціальному розрахунковому рахунку IBAN НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк.

05.12.2023 року представник Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) подав до суду заперечення на скаргу, в обґрунтування якого зазначив, що 18.07.2023 року боржниця ОСОБА_1 звернулася до державного виконавця із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Цього ж дня, державним виконавцем винесена постанова про визначення поточного рахунку для здійснення видаткових операцій та направлена до АТ КБ «ПриватБанк», для виконання. Отже, боржник має можливість отримувати будь-які виплати, які їй потрібні. В ЗУ «Про виконавче провадження» визначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини, в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Станом на 01.12.2023 року заборгованість не сплачена та документального підтвердження, що рахунки боржника ОСОБА_1 мають спеціальний режим використання або звернення стягнення на її кошти заборонено законом до Звенигородського відділу ДВС не надходило, тому законних підстав для зняття арешту з рахунків не має. У довідці АТ КБ «ПриватБанк» від 15.08.2023 року відсутні будь-які дані, що рахунки ОСОБА_1 мають спеціальний режим використання. Тому вважає, що вказана скарга не може бути задоволена в повному обсязі та заперечує проти визнання дій головного державного виконавця Звенигородського ВДВС неправомірними.

07.12.2023 року заінтересована особа: ОСОБА_2 подав до суду заперечення на скаргу у справі, мотивуючи тим, що у даній скарзі не було наведено достатніх підстав для скасування рішення. Скаржник приховує свої реальні доходи та власність, оскільки володіє достатніми коштами: офіційно працює продавцем у продуктовому магазині в с.Козацьке Звенигородського району, щодня їздить на роботу з с.Княжа Звенигородського району на своєму авто та має у володінні два будинки в АДРЕСА_1 , а також паї, які отримала у спадок. Зауважив, що є багатодітним батьком (має на утриманні трьох неповнолітніх дітей). Внаслідок затягування скаржником розгляду справи з 2016 року змінився готівковий курс долара США, тому втратив частину коштів, які надав у борг ОСОБА_3 . Отже, скаржник в чергове затягує виконання судового рішення щодо виплати йому боргу. Тому просить залишити без змін дії головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лужанської О.О. щодо накладення арешту на кошти та не визнавати і не скасовувати постанову про арешт коштів боржника.

12.12.2023 року представник скаржника, адвокат Коробкова Г.О. звернулася до суду із заявою про долучення до матеріалів справи додатків (матеріалів), а саме документів на підтвердження того, що у боржника ОСОБА_1 відсутні зареєстровані транспортні засоби на праві приватної власності та відсутні відомості щодо зареєстрованого нерухомого майна. ОСОБА_1 офіційно працевлаштована та отримує дохід у ПП «Петролекс». Державним виконавцем направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника, згідно якої щомісячно перераховуються кошти в розмірі 20% від заробітної плати боржника на погашення заборгованості на користь стягувача. Враховуючи вищевикладене, боржник не ухиляється від виконання рішення суду.

У судове засідання скаржник та її представник не з`явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Представник Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання не з`явився, просив про розгляд скарги без його участі.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 Відповідно у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2ст. 450 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про часткове задоволення скарги із наступних підстав.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 451 ЦПК України передбачено, що за результатами скарги суд постановляє ухвалу, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до положень частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року за № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Матеріалами справи встановлено, що згідно виконавчого листа №694/259/18, виданого 24.03.2022 року Лисянським районним судом Черкаської області із ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 8430,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лужанської Олени Олександрівни 13.06.2022 року відкрито виконавче провадження №69224176.

Постановою головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лужанської Олени Олександрівни від 20.06.2022 року № 69224176 накладено арешт на грошові кошти боржника.

20.06.2022 року та 31.03.2023 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яким накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках боржника, а також на кошти на рахунках, що будуть відкрито після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику, в результаті чого було арештовано рахунок на ім`я ОСОБА_1 IBAN НОМЕР_1 карта для виплат НОМЕР_2 , який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», для зарахування грошової допомоги на дітей, як багатодітній матері та заробітної плати.

Скаржник 28.08.2023 року звернулася до Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), у якій просила зняти арешт з коштів у вигляді заробітної плати та соціальної допомоги на утримання дітей, на рахунку IBAN НОМЕР_1 , який відкритий у відділенні АТ КБ «ПриватБанк».

Із відповіді Звенигородського ВДВС від 28.08.2023 року №20.1-43/32632 вбачається, що 28.08.2023 року заборгованість не сплачена та документального підтвердження, що рахунки боржника ОСОБА_1 мають спеціальний режим використання або звернення стягнення на її кошти заборонено законом до Звенигородського ВДВС не надходило, тому законних підстав для зняття арешту з рахунків у Звенигородського ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУЮ (м.Київ) немає.

У зв`язку з вищевикладеним слід зазначити, що у відповідності з ч. 2 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року за № 1404-VIII із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом - 20 відсотків.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Частиною 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тобто, АТ АБ «ПриватБанк» після отримання постанови державного виконавця про арешт коштів, які знаходяться на рахунках, що належать боржнику ОСОБА_1 повинен був повідомити, що рахунки, на які накладено арешт, є рахунками зі спеціальним режимом призначення, на які законом заборонено накладення арешту і повернути зазначену постанову без виконання.

Однак, таких повідомлень від АТ АБ «ПриватБанк» на адресу державного виконавця не надходило.

Згідно абз.2 ч.2, п.1 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

При цьому, банк в якому арештовано кошти боржника, відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не повідомив державного виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Скаржник посилається на порушення її прав з боку державного виконавця, проте доводи скарги в частині арешту коштів, спрямованих на виплату заробітної плати та соціальної допомоги спростовуються змістом оскаржуваної постанови, в якій державний виконавець зробив застереження з приводу неможливості здійснювати арешт коштів, які містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом.

Тобто, в разі, якщо банком при виконанні постанови державного виконавця, не було враховано викладене в постанові застереження, державний виконавець не може відповідати за такі дії іншої юридичної особи.

Між тим, судом встановлено, що державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови накладено арешт, в тому числі, і на рахунок, на який зараховується соціальна грошова допомога ОСОБА_1 , про що свідчить виписка по надходженням по рахунку НОМЕР_1 за період з 01.05.2023 по 15.08.2023, де відображено надходження на цей рахунок соціальної допомоги.

У ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» перелічено види виплат, на які заборонено звертати стягнення. До таких відноситься: допомога особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

Відповідно до довідки управління соціального захисту населення Звенигородської районної військової адміністрації Черкаської області №183403-29 від 15.08.2023 ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення та отримує допомогу на дітей як багатодітна сім`я у відділенні АТ КБ «ПриватБанк».

За змістом статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

З огляду на те, що на рахунок скаржника, з якого вона просить зняти арешт, дійсно зараховується соціальна допомога на дітей, суд вважає вимоги скаржника обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в частині скасування арешту коштів на рахунку.

Керуючись ст.ст. 7,12, 13, 76-89, 447-451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , представник боржника адвокат Коробкова Галина Олександрівна, особа дії якої оскаржуються: Звенигородський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання рішення протиправним та зобов`язати вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати постанови про арешт коштів боржника від 20.06.2022 року та від 31.03.2023 року у виконавчому провадженні № 69224176 в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку IBAN НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Лисянський районний суд Черкаської області.

Суддя Н. В. Бесараб