Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 281/423/21
Провадження № 2/279/932/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівською Л.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу №281/423/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом з відповідача в якому зазначила, що 17 липня 2007 року уклала шлюб з ОСОБА_2 .

За час сімейного життя народили дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_2 не приймає належної участі в утриманні дочки, чим порушує вимоги ст. 180 СК України.

Порозуміння в сім`ї вони не знаходять. Фактично останні десять років спільно не проживають, а тому немає жодного сенсу продовжувати формальні шлюбні відносини.

Примирення і продовження спільного життя вона не бажає та наполягає на розлученні.

Просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького міського управління юстиції Полтавської області 17 липня 2010 року, актовий запис № 222.

Одночасно просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 % для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 24.07.2021 і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення аліментів за один місяць згідно п. 1ч. 1ст. 430 ЦПК України.

Стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17.07.2010 року, який був зареєстрований Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького міського управління юстиції Полтавської області 17 липня 2010 року, актовий запис № 222.

Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем подружніх та сімейних стосунків.

За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що вимога про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Неповнолітня дитина сторін знаходиться на утриманні позивача.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання дочки не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст.141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України.

Враховуючи, що у батьків виникають відносно дитини однакові обов`язки по її утриманню та матеріальному забезпеченню, суд вважає, що відповідач зобов`язаний надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дочки в розмірі 1/4 частки доходу, щомісячно.

Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Так, відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати.

З квитанції № 51 від 24.07.2021 року слідує, що позивачем понесені витрати по сплаті судового збору за вимогу про розірвання шлюбу в сумі 908 гривні 00 копійок. Вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до наведеної норми закону.

Згідно ст.5 ч.1 п.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, тому такі витрати покладаються на відповідача і підлягають стягненню з останнього до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 104, 110-112, 113, 115, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с. Путиловичі Лугинською району Житомирської області та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженцем смт.Козельщина, Полтавської області, громадянами України, укладений ними 17.07.2010 року, який був зареєстрований Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 222.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 , як особу, що змінила прізвище під час державної реєстрації шлюбу, надалі іменувати шлюбним прізвищем ОСОБА_5 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.07.2021 року і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Звільнити позивача від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на підставі ст.5 ч.1.п.3 Закону України "Про судовий збір".

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок, за ставками судового збору, який діяв на день подачі позовної заяви та підлягає зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач ГУК у м.Києві /22030106/, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору за вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 908 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: Шульга О.М.