Справа № 585/1405/23
Номер провадження 2/585/447/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі :

головуючого судді Каливод О.О.,

за участі:

секретаря :- Безручко О.П.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в місті Ромни цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

представник позивача : адвокат Підопригора Оксана Петрівна

до

відповідач: ОСОБА_4 ,

вимоги заявника: про стягнення витрат на утримання спільної квартири та витрат з оплати житлово-комунальних послуг,-

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. 05 квітня 2023 року позивач звернулась з позовом до ОСОБА_4 про стягнення витрат на утримання спільної квартири та витрат з оплати житлово-комунальних послуг.

2. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Проскурнею Л.І. 29.01.2002 року, за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Зазначена квартира була придбана у шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 . Згодом, право власності на вказану квартиру було зареєстроване на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області 19.01.2015 р.

Відповідно до рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21.09.2022 року по цивільній справі №585/7/22 квартиру АДРЕСА_1 було визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнано за ОСОБА_4 право власності на частину зазначеної квартири.

ОСОБА_1 як співвласник квартири, належним чином утримує своє житло та житло ОСОБА_4 , який зареєстрований у вказаній квартирі. Починаючи з січня 2020 року по теперішній час, позивачка в повному обсязі сплачує всі житлово- комунальні послуги за квартиру в цілому.

Разом з ОСОБА_1 в даній квартирі проживає ОСОБА_5 , з яким вони перебувають у фактичних шлюбних відносинах, та їх спільний син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом ДРАЦС по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області 15.08.2012 року.

У зв`язку з цим, частина платежів за оплату житлово-комунальних послуг проведена з рахунку ОСОБА_5 .

Розмір витрат, які ОСОБА_1 понесла на утримання квартири та оплату житлово-комунальних послуг складає 42900,83 грн., половину з цих коштів мав оплачувати відповідач як співвласник житла, а саме: 42900,83 грн. : 2 = 21450,42 грн., а тому позивачка вважає, що вказану суму відповідач зобов`язаний відшкодувати їй.

Відповідач, як співвласник вказаної квартири, свої обов`язки не виконує та не сплачує за житлово-комунальні послуги.

3. Відповідач ОСОБА_4 подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що він, як співвласник квартири несе обов`язок спільного утримання вищевказаної квартири за відповідною послугою з управління багатоквартирним будинком. Позивач не надала суду доказів понесених витрат саме на послуги з управління багатоквартирним будинком. Він не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , що не заперечується позивачем. Позивач у позові сама зазначає, що проживає у квартирі зі своїм співмешканцем та дитиною, тобто виключно позивач та її сім`я користуються комунальними послугами. Квартира обладнана засобами обліку споживання наданих комунальних послуг. А відповідно до правової позиції Верховного Суду. Висловленої у постанові від 15 березня 2018 року у справі №401/710/15-ц про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно із нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таким чином, відповідач фізично не користувався і не користується саме комунальними послугами, за які позивач просить стягнути з нього половину їх вартості: за омофон, за невідомі послуги ДП Аквасервіс ПП ОСОБА_7 , за водовідведення, за спожиту електричну енергію, за централізоване водопостачання, за розподіл(доставку) газу, за вивіз сміття, за квартплату. Перелічені послуги не є послугами з управління багатоквартирним будинком. Таким чином він не є споживачем саме комунальних послуг, оскільки не отримує та не використовує комунальні послуги для власних потреб.

З наданих квитанцій про сплату комунальних послуг. Частину квитанцій були сплачені ОСОБА_5 . Але позивач ОСОБА_1 не внесла вказані витрати з комунальних послуг, не виконувала солідарний обов`язок, а тому не є належним позивачем в частині цих вимог.

Крім того , як вбачається з наданих квитанцій та позову, позивач просить стягнути кошти за період із січня 2020 року по квітень 2023 року. Позовна заява підписана 05.04.2023 року, а в суді позов зареєстрований 05.04.2023 р. відповідно до даних системи Судова влада України. Таким чином, за заявленими вимогами за січень-березень 2020 року, а саме за спожитий газ на суму 1096,08 грн, за невідомі послуги ДП Аквасервіс ПП Еліпс 76,76 грн, за послуги з водовідведення на суму109,08 грн, за послуги з водовідведення на суму 72.72 грн сплив трирічний строк позовної давності. А тому це є окремою достатньою підставою для відмови у позові в цій частині. Як представник відповідача, ОСОБА_8 , заявив суду про застосування позовної давності в частині вищевказаних вимог на суму 1354,64 грн.

Крім того у відзиві вказано про те, що відповідно до рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21.09.2022 року у справі №585/7/22, яке набрало законної сили 17.01.23 року, відповідач визнаний співвласником квартири із часткою . При цьому у тій справі відповідач ОСОБА_1 не визнавала та заперечувала право ОСОБА_4 на спірну квартиру, стверджувала, що вони вже здійснили розподіл спільного майна, підтверджувала, що ОСОБА_4 давно не проживає у спірній квартирі.

Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Ворожко ВГ. Ще не зареєстрував право власності на частину квартири, оскільки всі документи на квартиру знаходяться у позивача, виготовлення нового технічного паспорту потребує доступу до квартири, якого у відповідача немає. Отже, станом на час подачі відзиву на позовну заяву відповідач ще не є власником частини квартири за приписами ЦК України.

Позивач просить стягнути кошти за період із січня 2020 року по квітень 2023 року. Позовна заява підписана та подана до суду 05.04.2023 року. А тому відповідач вважає, що за заявленими вимогами за січень-березень 2020 року сплив трирічний строк позовної давності, що є окремою достатньою підставою для відмови у позові в цій частині.

Крім того відповідач просить стягнути з позивача на його користь понесені ним фактичні витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 6000,00 гривень

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав , викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача- адвокат Підопригора О.П. заявлені позовні вимоги позивача підтримала та просила їх задовольнити.

5. Відповідач в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечував, в його задоволенні просив відмовити, з пдстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Крім того просив врахувати, що співвласник квартири, незалежно від користування квартирою, несе обов`язок спільного утримання цієї квартири за відповідною послугою з управління багатоквартирним будинком.

Свідок ОСОБА_5 суду повідомив, що живе за адресою: АДРЕСА_2 . із позивачкою перебуває у цивільному шлюбі. Живе у квартирі з 2008 року. В квартирі живе троє це він, позивач і їх син ОСОБА_9 . Він оплачував частину комунальних послуг з картки, але кошти давала позивачка. Відповідач коштів на оплату комунальних послуг не надавав. За вивіз сміття на відповідача теж нараховують плату, бо відповідач приписаний у квартирі. Витрати по утриманню квартири він особисто не несе. Комунальними послугами він фізично користується.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

6. Ухвалою суду від 11 квітня 2023 року (а. с.100) було постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

7. Судом встановлено, що до суду звернулась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ( а.с.5-6).

8. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.01.2015 року квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за власниками: - ОСОБА_1 . (а.с.7).

9. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 32375909 квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності зареєстрована за власниками: - ОСОБА_1 . ( а.с.8).

10. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 вересня 2022 року визнано квартиру АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .( а.с.9-12).

11. Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . ( а.с.13).

12. Згідно платіжної інструкції ОСОБА_5 здійснив платіж за квартиру АДРЕСА_1 -28.03.2023 р. в сумі 158,10 грн. та 18.12.2022 р. в сумі 2371,50 грн. на адресу отримувача КП «Комбінат комунальних підприємств РМР» (а.с.14-15).

13. Згідно дублікатів платіжних квитанцій ОСОБА_1 сплатила за квартиру АДРЕСА_1 на адресу ТОВ «Сумигаззбут» плату : 21.02.21 року в сумі 575,82 грн., 20.12.20 в сумі 789,83 гн, 17.10.20 р. в сумі 694,53 грн., 20.05.20 р. в сумі 185,61 грн. 15.04.20 р. в сумі 1096,08 грн.(а.с.16-20).

14. Згідно платіжної інструкції ОСОБА_1 здійснила платежі за квартиру АДРЕСА_1 на адресу отримував ГК Нафтогаз Україна ТОВ : 28.03.23 р. на суму 809,38 грн., 28.01.23 р. на суму 1055,48 грн., 18.12.22 р. на суму 1835,34 грн., 25.08.22 р. в сумі 440,33 грн. ( а.с.21-24).

15. Згідно дублікатів платіжних квитанцій ОСОБА_1 сплатила за квартиру АДРЕСА_1 на адресу ГК Нафтогаз Україна ТОВ плату : 21.06.22 року в сумі 371,43 грн., 18.05.22 в сумі 328.30 грн, 09.04.22 р. в сумі 2236,36 грн., 30.11.21 р. в сумі 986,66 грн., 31.08.21 р. в сумі 1886,53 грн., 25.02.21 р. в сумі 662,92 грн., (а.с.25-30).

16. Згідно платіжної інструкції ОСОБА_5 здійснив платіж за квартиру АДРЕСА_1 - 28.03.2023 р. в сумі 140,97 грн., 28.02.2023 р. в сумі 70,49 грн. , 28.01.2023 р. в сумі 70,48 грн., 18.12.2022 р. в сумі 79,19 грн. , 13.11.2022 р. в сумі 237,58 грн., 25.08.2022 р. в сумі 158,39 грн. на адресу отримувача АТ «Сумигаз» (а.с.31-36).

17. Згідно дублікатів платіжних квитанцій ОСОБА_5 сплатив за квартиру АДРЕСА_1 на адресу АТ «Сумига» плату : 27.06.22 року в сумі 237,57 грн., 04.04.22 в сумі 79,20 гн, 20.02.22 р. в сумі 243,04 грн., 30.11.21 р. в сумі 254,00 грн.,19.08.21 р. в сумі 677,33 грн., 20.12.20 р. в сумі 97,71 грн., 20.05.20 р. в сумі 187,90 грн. (а.с.37-43).

18. Згідно дублікатів платіжних квитанцій ОСОБА_1 сплатила за квартиру АДРЕСА_1 на адресу ПП Еліпс ДП Аква-сервіс плату : 24.01.21 року в сумі 115,14 грн., 12.11.20 в сумі 460,57 грн, 07.05.20 р. в сумі 38,38 грн., 14.04.20 р. в сумі 76,76 грн., 24.01.21 р. в сумі 109,08 грн.(а.с.44-47).

19. Згідно дублікатів платіжних квитанцій ОСОБА_1 сплатила за квартиру АДРЕСА_1 на адресу ПП Сток-сервіс ПП Еліпс плату : 24.01.21 року в сумі 109,08 грн., 12.11.20 в сумі 436,32 грн, 07.05.20 р. в сумі 36,36 грн., 14.04.20 р. в сумі 72,72 грн., 10.01.20 р. в сумі 109,08 грн.(а.с.48-52).

20. Згідно платіжної інструкції ОСОБА_5 здійснив платіж за квартиру АДРЕСА_1 - 28.03.2023 р. в сумі 411,84 грн., 28.02.2023 р. в сумі 205,92 грн. , 28.01.2023 р. в сумі 205,92 грн., 18.12.2022 р. в сумі 205,92 грн. , 13.11.2022 р. в сумі 720,72 грн., 09.09.2022 р. в сумі 51,48 грн., 25.08.2022 р. в сумі 360,36 грн. на адресу отримувача КП Міськводоканал РМР» (а.с.53-59).

21. Згідно дублікатів платіжних квитанцій ОСОБА_5 здійснив платіж за квартиру АДРЕСА_1 - 21.06.2022 р. в сумі 205,92 грн., 18.05.2022 р. в сумі 154,44 грн. , 20.02.2022 р. в сумі 618,76 грн., 30.11.2021 р. в сумі 143,52 грн. , 17.10.2021 р. в сумі 149,48 грн., 14.09.2021 р. в сумі 853,45 грн., 18.04.2021 р. в сумі 230,28 грн. на адресу отримувача КП Міськводоканал РМР» (а.с.60-66).

22. Згідно платіжної інструкції ОСОБА_1 сплатила за квартиру АДРЕСА_1 на адресу ТОВ «Енера» Суми плату : 28.03.23 року в сумі 266,40 грн., 28.02.23 в сумі 116,64 грн, 28.01.23 р. в сумі 200,16 грн., 18.12.22 р. в сумі 711,36 грн., 17.11.22 р. в сумі 290,88 грн., 25.08.22 р. в сумі 489,60 грн (а.с.67-72).

23. Згідно дублікатів платіжних квитанцій ОСОБА_1 сплатила за квартиру АДРЕСА_1 на адресу ТОВ «Енера» плату : 27.03.21 року в сумі 708,24 грн., 20.12.20 в сумі 489,12 грн, 18.10.20 р. в сумі 1088,40 грн., 15.04.20 р. в сумі 994,08 грн. (а.с.81-84).

24. Згідно платіжної інструкції ОСОБА_1 сплатила за квартиру АДРЕСА_1 на адресу ПП «Наш дім» плату : 28.03.23 року в сумі 365,98 грн, 28.02.23 в сумі 237,73 грн., 28.01.23 р. в сумі 237,73 грн., 18.12.22 р. в сумі 1188,65 грн., 17.11.22 р. в сумі 290,88 грн., 25.08.22 р. в сумі 489,60 грн (а.с.85-88).

25. Згідно дублікатів платіжних квитанцій ОСОБА_1 сплатила за квартиру АДРЕСА_1 на адресу КП «Наші дім» плату : 11.07.22 року в сумі 1426,38 грн., 16.01.22 в сумі 2377,30 грн, 15.03.21 р. в сумі 475,46 грн., 08.01.21 р. в сумі 1901,84 грн., 07.05.20 р. в сумі 713,19 грн. (а.с.89-93).

26. Згідно квитанції від 28.03.2023 року ОСОБА_1 сплатила за технічне обслуговування омофону 463,50 грн.(а.с.94)

V. Норми права

27. Згідно вимог ч.1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується верховенством права. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. ст. 319, 322 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка, зокрема, є власником (співвласником) нерухомого майна.

Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Відповідно до п.6) ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»- індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»- Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»-До житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка в себе включає :забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

VІ. Оцінка Суду.

30. Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо враховує всі надані учасниками докази, зазначені вище.

Оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Так, суд приходить до висновку про те, що оскільки відповідач ОСОБА_4 , є співвласником квартири АДРЕСА_1 , а тому незалежно від користування даним майном( проживання чи не проживання в зазначені квартирі), він зобов`язаний нести обов`язок спільного утримання цієї квартири в частині оплати половини вартості послуг сплачених позивачем: за послуги з управління багатоквартирним будинкомв сумі 4462,13 гривень; за вивіз сміття в сумі 1261,80 гривень ; за користування домофоном в сумі 231,75 гривень.

В іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки квартира АДРЕСА_1 обладнана відповідними лічильниками. Відповідач в даній кватирі фактично не проживає з 2008 року ( що не оспорюється і визнається позивачем), а відтак фактично він не отримує послуги з водопостачання та водовідведення, газопостачаненя та електропостачання. Даними послугами користується позивач та її сім`я. А тому відповідач не несе обов`язку по оплаті послуг, які ним фактично не отримуються.

Підстав для застосування ч.1 ст.257 ЦК України суд н вбачає, оскільки строк сплати комунальних платежів встановлено до 25 числа наступного місяця, в якому такі послуги були використані. Ця обставина є загально відомою.

VІІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

3. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 325,85 гривень сплаченого судового збору( 5955,68 *100%/21450,42 = 27,76%, 1173,60 грн.* 27,76%/100%=325,85грн), що відповідачє частці задоволеного позову.

Щодо витрат на правничу допомогу адвокатів, суд зазначає наступне.

Суд розподіляє судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно довідки адвоката Підопригори О.П. від 04.04.2023 року позивач ОСОБА_1 сплатила їй за надання юридичних послуг 2000,00 гривень. (а.с.95)

Враховуючи вищевикладене, складність справи та виконаної адвокатом позивача роботи, частковим задоволенням позову, принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності його розміру, виходячи з конкретних обставин справи та значення позову для позивача, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 555,20 гривень витрат на оплату професійної правничої допомоги, що буде співмірним до частки задоволених позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_4 на підтвердження понесених витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 6000,00 гривень надав суду : Договір № 116 про надання правничої (правової) допомоги

Враховуючи вищевикладене, складність справи та виконаної адвокатом відповідача роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності його розміру, виходячи з конкретних обставин справи та значення позову для відповідача, суд дійшов висновку, що сума в розмірі 6000.00 гривень, зазначена відповідачем до стягнення для оплати витрати за надану правничу допомогу не є співмірною виконаній адвокатом роботі, а тому вимоги відповідача в цій частині підлягають до часткового задоволення і з позивача на його користь необюхідно стягнути витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 1000.00 гривень.

З цих підстав,

керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81,141,258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача: ОСОБА_2 , до ОСОБА_4 , про стягнення витрат на утримання спільної квартири та витрат з оплати житлово-комунальних послуг,- задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , половину понесених витрат на утримання квартири в розмірі 5955 ( п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 68 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 325 (триста двадцять п`ять) грн. 85 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 555 ( п`ятсот п`ятдесят п`ять ) грн. 20 коп.

4. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати на правничу допомогу в сумі 1000 ( одна тисяча ) грн.

5. В іншій частині позову відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду виготовлено 05 липня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , місцезнаходження АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований : АДРЕСА_2 , фактично проживаючого: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана КАЛИВОД