Справа № 703/3071/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

04 липня 2023 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Прилуцьккий В.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову про поділ майна подружжя до відповідача ОСОБА_2 ,-

встановив:

До Смілянського міськрайонного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у якій заявниця просить вжити заходів для забезпечення позову, а саме: накласти арешт на будинковолодіння АДРЕСА_1 та на нежитлову будівлю загальною площею 106,7 кв.м по АДРЕСА_2 , належні ОСОБА_2 . Окрім того просила заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь які дії із вказаним майном до набрання рішенням у цій справі законної сили.

В обґрунтування вимог заявниця зазначає, що вона з ОСОБА_3 проживали однією сім`єю у зареєстрованому шлюбі протягом 35 років. В період шлюбу, внаслідок спільних трудових та грошових затрат, були здійсненні необхідні будівельні та ремонтні роботи в будинку, яке відповідач отримав у спадок. Внаслідок чого в будинку значно збільшилась його вартість, а тому воно має бути визнане судом об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Крім того в період шлюбу ними було придбано не житлове приміщення по АДРЕСА_2 , яке також повинно бути визнане спільним майном подружжя.

На момент звернення заявниці до суду відносини між нею та ОСОБА_2 припинені та вони мають неприязні стосунки, відповідач чинить їй перешкоди у користуванні будинком, поставив на хвіртку кодовий замок і вона не має змоги зайти у двір.

Будинковолодіння АДРЕСА_1 та нежитлова будівля по АДРЕСА_2 оформленні на відповідача ОСОБА_2 , а тому він може ним самостійно розпорядитись.

Оскільки відносини між заявницею та ОСОБА_2 погіршилися, відповідач знайомим та рідним повідомляв про намір продати будинок та нежитлову будівлю, тому заявниця має підстави вважати, що відповідач може відчужити вище вказане майно.

3 урахуванням зазначеного ОСОБА_1 просить суд вжити заходів для забезпечення позову оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист її прав та інтересів, за захистом яких вона звернулась до суду.

Розглянувши указану заяву по суті, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Так, за приписами п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 150, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов,серед іншого, може бути забезпечений накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно зі ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення у часників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Відповідно до ч. 6 ст.153 ЦПК України суд, залежно від обставин справи, може забезпечити позов повністю або частково.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину від 02 грудня 1980 року, копії витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 11 травня 2010 року, копії свідоцтва про право власності на спадщину від 15 червня 1993 року, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20 січня 2023 року будинковолодіння АДРЕСА_1 та нежитлова будівля по АДРЕСА_2 належать на праві власності ОСОБА_2

03 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя.

Провадження по справі не відкрите.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що на даний час між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує спір з приводу користування вище вказаним майном.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявниці щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і відповідності її вимог щодо забезпечення позову, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, ураховуючи наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і зазначеним заявницею предметом позову, суд дійшов висновку, що накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу, а саме будинковолодіння АДРЕСА_1 та нежитлова будівля загальною площею 106, 7 кв.м. по АДРЕСА_2 є доцільним, достатнім та співрозмірним зазначеному заявницею предмету позову.

Отже заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказані об`єкти нерухомого майна з забороною їх відчужувати, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 83, 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 вчиняти будь які дії щодо відчуження будинковолодіння АДРЕСА_1 та на нежитлову будівлю загальною площею 106,7 кв.м. по АДРЕСА_2 .

Внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заборону вчиняти реєстраційні дії щодо будинковолодіння АДРЕСА_1 та на нежитлову будівлю загальною площею 106,7 кв.м. по АДРЕСА_2 .

Копію ухвали направити до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради - для виконання.

Копію ухвали до відома надіслати сторонам у справі.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу за заявою особи щодо якої вжито ці заходи у порядку передбаченому ст. 154 ЦПК України.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя : В.О. Прилуцький