Справа № 697/1403/23
Провадження № 2-др/697/16/23
27 грудня 2023 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Колісник Л.О.,
за участю секретаря судового засідання Десятник О.А.
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канів Черкаської області заяву представника заявника ОСОБА_3 адвоката Гончарука Андрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
ВСТАНОВИВ:
05.07.2023 ОСОБА_1 звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
19.12.2023 Канівським міськрайонним судом Черкаської області винесено рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи щодо ухвалення додаткового рішення без сторони відповідача, просить вимоги задовольнити.
Позивач в судовому засіданні просила відмовити у стягненні з неї судових витрат на правову допомогу, оскільки вона є потерпілою від дій відповідача.
Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у розгляді заяви, оскільки відповідачем при поданні першої заяви по суті не зазначалися витрати, які він має намір понести, або хоча б орієнтовним їх розмір. Також при розгляді справи по суті відповідач не надав жодного доказу на підтвердження витрат на правову допомогу. Заяву про ухвалення додаткового рішення позивач не отримала. Розмір витрат на правову допомогу, заявлений відповідачем, не є співмірним з обсягом виконаної роботи, також не надано детальний опис наданих послуг та виконаних робіт, як це передбачено ч.3 ст. 137 ЦПК України. Просить також врахувати, що позивач є потерпілою, а тому покладення на неї витрат на правову допомогу буде несправедливим.
Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, представника позивача, вивчивши заяву відповідача та представника відповідача про винесення додаткового рішення, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу необхідно вирішити, виходячи з наступного.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, зазначила, що вимоги частини 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судових дебатів немає.
Отже, вирішуючи питання щодо своєчасного подання відповідачем доказів понесених витрат на правничу допомогу та з урахуванням того, що його представником до закінчення розгляду справи по суті заявлено про намір подати докази про витрати на правову допомогу, заяву з відповідними доказами подано у п`ятиденний строк після винесення рішення суду, суд вважає, що строк подачі доказів про понесені судові витрати ОСОБА_3 не пропущено.
Щодо вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд з`ясовує склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Суд вважає, що вказані документи можна визнати належними доказами на підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу, між тим, вимоги щодо відшкодування судових витрат за надання професійної правничої допомоги підлягають частковому задоволенню.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомоги, суд вважає, що такі судові витрати були пов`язані, у тому числі і із розглядом даної справи.
Досліджуючи питання щодо співмірності розміру витрат із реальними адвокатськими послугами, наданими позивачу у цій справі, варто зазначити наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання правничої допомоги № 17/17/22 укладений між адвокатом Гончаруком А.В. та ОСОБА_3 17.12.2022 у період, коли судами вирішувалось питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та оскарження постанови в апеляційному суді, зокрема у справі № 697/1895/22, в якій ОСОБА_4 також надавалася допомога. Спір щодо відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспорною пригодою виник між сторнами лише з 05.07.2023.
За таких обставин, існують обгрунтовані сумніви в тому, що правова допомога відповідно до договору № 17/17/22 від 17.12.2022 надана ОСОБА_3 , адвокатом Гончаруком А.В. виключно при розгляді справи № 697/1403/23.
Також поза увагою суду не можуть залишитися положення ст. 141 ЦПК України щодо обставин, які суд враховує при вирішенні питання про розподіл судових, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.
Суд зазначає, що витрачений час, необхідний для аналізу законодавства з урахуванням предмету позовних вимог, невелика складність справи та невеликий обсяг часу, який був необхідний для розгляду справи по суті за умови відсутності клопотань відповідача про його відкладення, відсутністю відзиву на позов, є неспівмірним розміру витрат на правову допомогу, заявленого відповідачем.
При ухваленні цього рішення враховано також те, що справа з урахуванням віднесення її до категорії, які розглядаються судами в спрощеному провадженні, є справою незначної складності, до того з конкретна справи має невеликий обсяг досліджуваних доказів.
Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення 2000 грн. витрат, необхідних для надання правової допомоги у справі № 697/1403/23.
На підставі вищевикладеного, виходячи із критерію пропорційності та співмірності, суд зазначає, що заявлений розмір судових витрат на професійну правничу допомогу необхідно зменшити та стягнути із позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу, пропорційно від розміру задоволених позовних вимог у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України.
Оскільки судом при винесенні рішення у справі № 697/1403/23 від 19.12.2023 було задоволено одну з двох заявлених позивачем вимог та в частині 10 відсотків від позовних вимог про стягнення моральної шкоди, відповідно з позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, понесену відповідачем, у розмірі 1900,00 ( 1000 +900) грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Заяву представника заявника ОСОБА_3 адвоката Гончарука Андрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 1900,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот гривень 00 копійок).
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст додаткового рішення суду виготовлено 28.12.2023.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .
Головуючий Л . О . Колісник