ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/2388/23
номер провадження 2-н/695/99/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі судді Ватажок-Сташинської А.В., розглянувши заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 30.06.2023 надійшла заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію по об`єкту, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2021 по 31.05.2023, включно, з урахуванням переплати станом на 01.10.2021 в сумі 92 грн 46 коп, на загальну суму 7 683 грн 06 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Як роз`яснено у п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 № 14, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Звертаючись до суду з даною заявою, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію по об`єкту, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2021 по 31.05.2023, включно, з урахуванням переплати станом на 01.10.2021 в сумі 92 грн 46 коп, на загальну суму 7 683 грн 06 коп.

В обґрунтування заяви зазначено, що заявником 02.01.2019 за об`єктом побутового споживача боржника відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ОСОБА_2 . Як зазначено у заяві відповідно до листа виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 10.03.2023 №478/02-31 за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживає з 2014 року по теперішній час внутрішньо-переміщена особа ОСОБА_1 зі своїми трьома неповнолітніми дітьми. Також у заяві зазначено, що в матеріалах заяви наявна розписка ОСОБА_1 , якою вона визнає, що користується електроенергією за адресою: АДРЕСА_1 . ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» виконало взяті на себе зобов`язання з постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , проте боржник, усупереч умовам публічного Договору та Правил роздрібного ринку електричної енергії не виконала взяті на себе зобов`язання та не здійснила оплату спожитої електричної енергії.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує.

Згідно з ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

З доданих до заяви документів судом встановлено, що за об`єктом побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ОСОБА_2 .

До заяви не додано відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо того, хто є законним володільцем нерухомого майна за вказаною адресою.

На підтвердження того, що саме ОСОБА_1 є боржником, заявником надано лист виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 10.03.2023 № 478/02-31.

Відповідно до вказаного листа відділ «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради повідомляє, що згідно з реєстром територіальної громади та погосподарського обліку книга № 2, особовий номер домоволодіння 000169-1 власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також у листі виконавчого комітету Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 10.03.2023 № 478/02-31 зазначено, що у житловому будинку за вказаною адресою ніхто не зареєстрований, але фактично проживає з 2014 року по дату видачі листа внутрішньо переміщена особа ОСОБА_1 , зі своїми трьома неповнолітніми дітьми.

Згідно з відміткою про реєстрацію адреси місця проживання, наявною у паспорті громадянина України серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , копія якого додана до даної заяви, ОСОБА_1 з 11.06.2010 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, інформації за даними Національної соціальної сервісної служби України про ОСОБА_1 як про внутрішньо переміщену особу до заяви не надано.

Щодо посилання заявника на безспірність вимог з огляду на наявність розписки ОСОБА_1 , якою вона визнає, що користується електроенергією за адресою: АДРЕСА_1 , суд зауважує про таке.

Відповідно до наявної в матеріалах заяви копії заяви ОСОБА_1 від 16.02.2023 остання визнає, що дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , користується електроенергією та зобов`язується сплатити заборгованість у сумі 5 902 грн 20 коп до 01.03.2023.

Разом з тим, звертаючись з даною заявою, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію по об`єкту, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2021 по 31.05.2023, включно, з урахуванням переплати станом на 01.10.2021 в сумі 92 грн 46 коп, на загальну суму 7 683 грн 06 коп, на підтвердження чого надано скріншот з особового рахунку № НОМЕР_1 за період з лютого 2022 року по травень 2023 року.

Доказів того, що ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 у період з період з 01.10.2021 по 31.05.2023, заявником суду не названо та не надано.

Крім того, зі змісту заяви ОСОБА_1 від 16.02.2023 вбачається, що остання визнає заборгованість у сумі 5 902 грн 20 коп.

Таким чином, на підставі викладеного вище, з матеріалів заяви вбачається, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження безспірності заявлених вимог, долучені до заяви документи мають суперечності зі змістом викладених у заяві про видачу судового наказу аргументів.

Отже, в порушення п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу не додано інших документів або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

При цьому, п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Так, п. 8 ч. 1 ст. 186 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 9 та п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 № 14 наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право. Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Отже, за вище встановлених судом обставин вбачається, що характер наявних між сторонами відносини не є безспірним, а отже вимоги заявника не можуть бути задоволені в порядку наказного провадження за заявою поданою у вказаному вигляді.

Відтак, у видачі судового наказу належить відмовити.

Згідно з положеннями ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 160-167, 169, 186, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська