ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/570/19 Номер провадження 22-ц/814/1820/23Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А.М. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі Коротун І.В.

учасники справи:

представники відповідачів адвокати Луцюк В.В., Громов А.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2022 року, ухвалене суддею Чувановою А.М., повний текст рішення складено 08 листопада 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Граф Ф», Товариства з обмеженою відповідальністю «Пежо Сітроен Україна» про стягнення шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Граф Ф», Товариства з обмеженою відповідальністю «Пежо Сітроен Україна» про стягнення шкоди, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 28.02.2019 року (т.1 а.с. 34-39), просила суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку на свою користь матеріальну шкоду розмірі 451 795 грн., моральну шкоду у розмірі 30 000 грн., за надання юридичної допомоги 2 000 грн., за проведення експертизи 10 000 грн., а всього 493 795,00 грн. та судовий збір у розмірі 4 937 грн.

Позовна заява обгрунтована тим, що згідно договору купівлі-продажу №170/13А від 02.08.2013 року, укладеного між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Граф Ф», ОСОБА_1 придбала автотранспортний засіб, а саме: один новий автомобіль Peugeot 208 5 D Active 1.6 HDi 92 HP MT5, колір сірий. Згідно ст. 2 договору купівлі-продажу якість автомобіля відповідає технічним вимогам заводу-виробника, автомобіль сертифікований згідно законодавчих актів України. Як вбачається з акту прийому - передачі автомобіля від 06.08.2013 року, продавець передав їй автомобіль в технічно справному стані у повній комплектації. У вересні 2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, у лівій частині кузова автомобіля ремонт проводився на іншому СТО шляхом заміни лівих дверей, інших змін в автомобілі у зв`язку з даним ремонтом не проводилося (акт здачі-приймання робіт, надання послуг №101 від 15.11.2014 року). Надалі обслуговування відбувалося сервісним центром «Авто Граф Ф» в наступні періоди: у липні 2017 року, вересні 2018 року, жовтні 2018 року. 14.09.2018 року в ТОВ «Авто Граф Ф» на автомобіль позивача було встановлено автосигналізацію без автозапуску StarLine Е61 (акт виконаних робіт №ПЖ80003474 від 14.09.2018 року). 08.11.2018 року в автомобілі позивача Peugeot 208 5 D Active 1.6 HDi 92 HP MT5 під час руху сталася пожежа, у зв`язку з чим ОСОБА_1 викликала пожежну службу та працівників поліції. За таких обставин 09.11.2018 року вона була вимушена замовити проведення експертизи для встановлення причин пожежі. Згідно висновку комплексного пожежно-технічного та електротехнічного дослідження №25324/28640 Інституту судових експертиз ім. Засл.проф. М.С.Бокаріуса в м. Харкові за заявою ОСОБА_1 від 09.11.2018 року, який складено 22.12.2018 року, осередкова зона пожежі знаходиться в нижньому лівому куті корпусу кліматичного обладнання автомобіля в місці розташування резистора нагріву повітря. Джерелом запалювання в досліджуваному випадку є надлишкова теплова дія електричного струму через великий перехідний опір на контактному з`єднанні резистора нагріву повітря кліматичного обладнання. Технічною причиною пожежі в автомобілі Peugeot 208 5 D Active 1.6 HDi 92 HP MT5, державний номерний знак НОМЕР_1 , є займання полімерних - конструктивних елементів резистора нагріву повітря (текстолітової плати та корпусу) в місці його штатного розташування, під впливом надлишкової теплової дії електричного струму через великий перехідний опір на контактному з`єднанні. Позивач звернулася до ТОВ «Авто Граф Ф» з проханням усунути несправність автомобіля, останнє надало їй документ: заявка на ремонт від 16.01.2019 року на суму 451 795,09 грн. і запропонувало їй оплатити цю суму, а ТОВ зробить їй ремонт автомобіля. З такими діями відповідача ОСОБА_1 не згодна, збитків завдано їй і провини її немає. Позивач вважає, що після останнього ТО, проведеного у жовтні 2018 року, яке було проведено з істотними недоліками, відбулася пожежа її автомобіля, тому у розумінні визначення, наданого в Законі України «Про захист прав споживачів», вона має право вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Між порушенням умов зобов`язань та наявністю шкоди мається причинний зв`язок. Крім того, неправомірними діями відповідачів їй завдано також моральну шкоду, що виразилася в перенесених нею стражданнях, фізичного болю, у душевних хвилюваннях, погіршенні стосунків з оточуючими і, як наслідок, погіршення її здоров`я, перенесення гіпертонічного кризу, у зв`язку з чим вона зверталася за наданням медичної допомоги, що підтверджується медичним висновком. Позивач змушена була звертатися до експертних установ для проведення експертизи, юристів та адвокатів за правовою допомогою та до суду, що також негативно позначилося на її майновому стані.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Граф Ф», Товариства з обмеженою відповідальністю «Пежо Сітроен Україна» про стягнення шкоди - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач ОСОБА_1 у порушення ст. ст. 77,78,79,81 ЦПК України не надала суду належних та допустимих доказів наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідачів та пожежею автомобіля. Матеріалами справи не підтверджено та позивачем не доведено, що причиною виникнення загоряння її автомобіля є дефект виробника, чи проведення з істотними недоліками ТО та що сталася пожежа з вини саме відповідачів. На відсутність вини відповідачів у факті загоряння вказує те, що воно сталося майже через місяць після проведення технічного обслуговування автомобіля ТОВ «Авто Граф Ф», а не у цей же день після закінчення працівниками сервісного центру відповідних дій з його обслуговування. З врахуванням встановлених обставин справи, аналізу наявних і досліджених у справі доказів у їх сукупності і взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що позивачем та матеріалами справи не доведено протиправність дій (поведінки) відповідачів у вигляді дефекту автомобіля, недоліків в проведеному ТО автомобіля, та причинно - наслідковий зв`язок між зазначеним та виникненням пожежі в автомобілі. Тобто, позивачем не доведено обов`язкові елементи цивільно - правової відповідальності відповідачів та передбачені законом підстави для відшкодування заявленої шкоди.

Також матеріалами справи не встановлено та у судовому засіданні не доведено обставин, з якими Закон України "Про захист прав споживачів" пов`язує право споживача на відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

За вказаних обставин, суд першлої інстанції прийщов жо висновку, що позивачу ОСОБА_1 слід відмовити у задоволенні позовних вимог до відповідачів ТОВ «Авто Граф Ф», ТОВ «Пежо Сітроен Україна» про стягнення шкоди - у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки усім обставинам справи. Судом розглянуто справу у порядку спрощеного провадження без відповідного клопотання позивача, хоча суд повинен застосувати до спірних правовідносин Закон, що діяв на час звернення до суду. При цьому посилається на вимоги ч. 6 ст. 19, ч. 1,3,4 ст. 274, ст. 275, ч.5,6,8 ст. 279 ЦПК України. Також вказує, що у відзивах на позов відповідачі визнали той факт, що позивач звернулася до суду з позовом у зв`язку з порушенням її прав як споживача. За таких умов, вона звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду про захист прав споживача. Також вказує, що суд проігнорував наступні нормативні акти, що діяли станом на час спричинення позивачу майнової та моральної шкоди, а саме Технічний регламент з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджений постановою КМ України від 03.07.2013 року за №643, наказ Міністерства інфраструктури України за №615 від 28.11.2014 року «Про затвердження Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів». Зазначені нормативні акти зобов`язують виробників та надавачів вказаних послуг надавати вичерпну інформацію споживачам щодо технічного стану автомобілей, які їм передані для обслуговування. Доказів того, що відповідачі виконали зазначені Правила та Технічний регламент і повідомили позивача про технічну несправністю у зв`язку з перевіркою усіх систем під час обслуговування її автомобіля, до суду не було надано. У справу у день ухвалення рішення було допущено адвоката позивача, яка не встигла підготувати свою правову позицію, що порушує права адвоката у справі. Суд не врахував і не надав жодної оцінки доказам позивача у справі та понесеним витратам, які складаються з витрат на судовий збір, правничу допомогу, необхідність проїзду адвоката з метою ознайомлення з матеріалами справи до м. Полтави.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

З 12.12.2022 року справа перебуває у провадженні Полтавського апеляційного суду (т.3 а.с. 57).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 11.04.2023 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03.11.2022 року (т.3 а.с. 63).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02.05.2023 року справа призначена до апеляційного розгляду на 10-00 год. 05.07.2023 року, з повідомленням учасників справи (т.3 а.с. 65).

У судове засідання апеляційного суду не з"явилася позивач ОСОБА_1 , належним чином вона повідомлена про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 16.06.2023 року судової повістки про виклик до суду у цивільній справі на офіційну електронну адресу у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (т.3 а.с. 67), заяв та клопотань від неї про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 02.05.2023 року розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що відповідно до укладеного між сторонами договору купівлі-продажу №170/13А від 02.08.2013 року, позивач ОСОБА_1 придбала у відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Граф Ф» автомобіль Peugeot 208 5 D Active 1.6 HDi 92 HP MT5, колір сірий (т.1 а.с. 6-7).

Згідно акту прийому-передачі автомобіля від 06.08.2013 року, відповідно до умов договору купівлі-продажу №170/13А від 02.08.2013 року продавець передає, а покупець приймає один новий автомобіль марки Peugeot у повній комплектації та технічно-справному стані (т.1 а.с. 8).

Згідно ст. 2 укладеного між сторонами договору купівлі-продажу №170/13А від 02.08.2013 року автомобіля Peugeot 208 5 D Active 1.6 HDi 92 HP MT5, якість автомобіля відповідає технічним вимогам заводу-виробника, автомобіль сертифікований згідно законодавчих актів України.

Судом першої інстанції встановлено, що під час передачі позивачу автомобіля жодних недоліків у транспортному засобі виявлено не було, у позивача були відсутні будь - які претензії до якості товару, придбаного згідно договору, що підтверджується актом прийому-передачі автомобіля від 06.08.2013 року.

Умовами укладеного між сторонами договору, за яким придбано автомобіль марки Peugeot 208 5 D Active 1.6 HDi 92 HP MT5, зокрема його п. 7.1. передбачено, що гарантійні зобов`язання та умови гарантії визначені в сервісній книжці.

Відповідно до сервісної книжки на автомобіль, датою початку гарантії визначено 06.08.2013 року, а датою закінчення гарантії 06.08.2015 року, виробник встановив обов`язок позивача здійснювати виконання періодичних регламентних робіт (ТО) у встановлені терміни та на сертифікованих станціях технічного обслуговування. Як вбачається з копій відповідних сторінок сервісної книжки, позивач виконував періодично ТО лише у 2014 році.

Крім того, у вересні 2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, ремонт як зазначила сама позивач, проводився на іншому СТО, що свідчить про порушення нею умов гарантії на автомобіль.

Згідно листа-відповіді від 04.02.2019 року, Московський районний відділ у м. Харкові ГУ ДСНС України у Харківській області підтверджує факт пожежі, яка сталася 18.11.2018 року в автомобілі Peugeot 208 5 D Active 1.6 HDi 92 HP MT5 сірого кольору під час руху (т.1 а.с. 27).

Позивач вказала, що 14.09.2018 року в ТОВ «Авто Граф Ф» на автомобіль позивача було встановлено автосигналізацію без автозапуску StarLine Е61 (акт виконаних робіт №ПЖ80003474 від 14.09.2018 року) (т.1 а.с. 45).

Пред`являючи позов, ОСОБА_1 керувалася положеннями Закону України «Про захист прав споживачів» щодо права на безпечну та якісну продукцію, ст. 1209 ЦК України, яка регулює підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг).

У позові ОСОБА_1 вказує, що після останнього ТО, проведеного у жовтні 2018 року, яке було проведено з істотними недоліками, відбулася пожежа її автомобіля, тому вона має право вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми та стягнення моральної шкоди з відповідачів.

Згідно висновку комплексного пожежно-технічного та електротехнічного дослідження №25324/28640 Інституту судових експертиз ім. Засл.проф. М.С. Бокаріуса в м. Харкові за заявою ОСОБА_1 від 09.11.2018 року, який складено 22.12.2018 року, осередкова зона пожежі знаходиться в нижньому лівому куті корпусу кліматичного обладнання автомобіля в місці розташування резистора нагріву повітря. Джерелом запалювання в досліджуваному випадку є надлишкова теплова дія електричного струму через великий перехідний опір на контактному з`єднанні резистора нагріву повітря кліматичного обладнання. Технічною причиною пожежі в автомобілі Peugeot 208 5 D Active 1.6 HDi 92 HP MT5, державний номерний знак НОМЕР_1 , є займання полімерних - конструктивних елементів резистора нагріву повітря (текстолітової плати та корпусу) в місці його штатного розташування, під впливом надлишкової теплової дії електричного струму через великий перехідний опір на контактному з`єднанні (т.1 а.с. 144-173).

Відповідно до висновку комплексної комісійної судової пожежно-технічної та електротехнічної експертизи №278/9555-9558 від 13.06.2022 року Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл.проф. М.С. Бокаріуса» в м. Харкові Мінстерства юстиції України, технічною причиною пожежі в автомобілі Peugeot 208 5 D Active 1.6 HDi 92 HP MT5, державний номерний знак НОМЕР_1 , є займання полімерних - конструктивних елементів резистора нагріву повітря (текстолітової плати та корпусу) в місці його штатного розташування, під впливом надлишкової теплової дії електричного струму через великий перехідний опір на контактному з`єднанні. Наявність (відсутність) корпусу з тугоплавким, само затухаючим матеріалом корпусу контактного з`єднання роз`єму ІС26 не могла запобігти виникненню пожежі, в зв`язку з тим, що в досліджуваному випадку технічна причина пожежі, яка сталася 08.11.2018 року в автомобілі Peugeot 208, державний номерний знак НОМЕР_1 , не пов`язана з роз`ємом ІС26 (т.2 а.с. 121-148).

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ЦПК України,висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Проаналізувавши зазначені висновки експертів, судом першої інстанції встановлено, що жодний з висновків експертиз, що містяться в матеріалах справи, однозначно не підтверджують вину відповідачів, а відтак, виходячи з вимог ст. 89 ЦПК України щодо оцінки доказів, суд не може вважати висновки такими, що можуть бути покладені в основу рішення, такі не встановлюють і не підтверджують як наявність самого дефекту (недоліку автомобіля), так і факту того, що причинами виникнення пожежі стали саме недоліки виробника або істотні недоліки в проведенні відповідачем ТО, а тому суд взяв до уваги виключно їх інформаційно-технічну складову.

При вирішенні спору суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

Пунктом 1 частини першої статті 708 ЦК України передбачено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право, серед іншого, вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення.

Відповідно до частини третьої статті 709 ЦК України, вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 678 Цивільного кодексу України, встановлено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Пунктом 7 ч. 1ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція.

Статтею 8 вище вказаного Закону передбачені права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості. Так, згідно з ч.1 цієї статті у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Частиною 1 ст. 679 ЦК України встановлено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Тобто, вказаними правовими нормами встановлено, що підставою для настання відповідальності за наведеними нормами Закону та Кодексу потрібно доведення вини продавця або виробника.

Згідно з пунктом 1 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства промислової політики України від 29 грудня 2004 року № 721, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 січня 2005 року за № 72/10352(далі - Порядок) недоліком є окрема невідповідність дорожнього транспортного засобу вимогам нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до нього, а також інформації про дорожній транспортний засіб, яка надана виробником (виконавцем, продавцем).

Пунктом 20 Порядку визначено, що у разі виявлення у процесі експлуатації дорожнього транспортного засобу недоліку або істотного недоліку споживач має право звернутися до виконавця на один з пунктів сервісної мережі, зазначених у сервісній книжці, за власним вибором.

У разі ухилення або безпідставної чи необґрунтованої відмови виконавця від виконання гарантійного ремонту дорожнього транспортного засобу споживач має право звернутися безпосередньо до продавця або виробника для усунення цих недоліків і виконання гарантійного ремонту, або до уповноважених органів захисту прав споживачів.

У разі ухилення або безпідставної чи необґрунтованої відмови продавця або виробника від виконання гарантійного ремонту дорожнього транспортного засобу споживач має право для захисту своїх прав звернутися до суду.

Згідно з пунктами 25, 26 Порядку документом, який підтверджує передавання дорожнього транспортного засобу на гарантійний ремонт, є наряд-замовлення. Споживач підписом у наряді-замовленні погоджує обсяги та терміни виконання гарантійного ремонту. Після виконання робіт із гарантійного ремонту виконавець робить відмітку в сервісній книжці про проведення гарантійного ремонту із зазначенням номера й дати оформлення наряду-замовлення, згідно з яким було виконано гарантійний ремонт.

Отже, з аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що гарантійний ремонт дорожнього транспортного засобу здійснюється протягом 14 календарних днів, якщо іншого терміну не встановлено договором укладеним між сторонами, а факт передання такого автомобіля на гарантійний ремонт та факт встановлення початку перебігу строку гарантійного ремонту є саме наряд-замовлення на гарантійний ремонт автомобіля.

Статтею 1166 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в межах позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Зокрема, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.

Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода -наслідком.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було внаслідок джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, складовими для відшкодування шкоди є: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вина. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду.

В частині вимоги про стягнення моральної шкоди суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.

За правилами ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" право споживачів на відшкодування моральної шкоди виникає тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є стягнення з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача матеріальної шкоди, спричиненої пожежою автомобіля, у загальному розмірі 493 795,00 грн., яка складається з: 451 795 грн. матеріальна шкода, пов`язана з ремонтом автомобіля; 30 000 грн. - моральна шкода; 2 000 грн. - за надання юридичної допомоги; 10 000 грн. - за проведення експертизи.

У позові ОСОБА_1 вказує, що після останнього ТО, проведеного у жовтні 2018 року, яке було проведено з істотними недоліками, відбулася пожежа її автомобіля, тому вона має право вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми та стягнення моральної шкоди з відповідачів.

Згідно ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, позивачем не доведено протиправність дій (поведінки) відповідачів у вигляді дефекту автомобіля, недоліків в проведеному ТО автомобіля та причинно - наслідковий зв`язок між зазначеним та виникненням пожежі автомобіля, тобто, позивачем не доведено обов`язкові елементи цивільно - правової відповідальності відповідачів та передбачені законом підстави для відшкодування заявленої шкоди.

Як встановлено судом першої інстанції і це вбачається з матеріалів справи, 02.08.2013 року згідно договору купівлі-продажу №170/13А ОСОБА_1 придбала у відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Граф Ф» автомобіль Peugeot 208 5 D Active 1.6 HDi 92 HP MT5, колір сірий, який згідно акту прийому-передачі автомобіля від 06.08.2013 року був переданий покупцю ОСОБА_1 у повній комплектації та технічно-справному стані, що визнається позивачем, якість автомобіля відповідає технічним вимогам заводу-виробника, автомобіль сертифікований згідно законодавчих актів України.

Пунктом 7.1. цього договору передбачено, що гарантійні зобов`язання та умови гарантії визначені в сервісній книжці.

Відповідно до сервісної книжки на автомобіль, датою початку гарантії визначено 06.08.2013 року, а датою закінчення гарантії 06.08.2015 року, виробник встановив обов`язок позивача здійснювати виконання періодичних регламентних робіт (ТО) у встановлені терміни та на сертифікованих станціях технічного обслуговування.

Як вбачається з копій відповідних сторінок сервісної книжки, позивач виконував періодично ТО лише у 2014 році.

Крім того, у вересні 2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода, ремонт як зазначила сама позивач, проводився на іншому СТО, що свідчить про порушення нею умов гарантії на автомобіль.

Пожежа автомобіля сталася 08.11.2018 року, тобто після спливу 06.08.2015 року строку гарантії на автомобіль.

14.09.2018 року в ТОВ «Авто Граф Ф» на автомобіль позивача було встановлено автосигналізацію без автозапуску StarLine Е61 (акт виконаних робіт №ПЖ80003474 від 14.09.2018 року) (т.1 а.с. 45).

Як вказує позивач у позові, 09.11.2018 року за її заявою була проведена експертиза для встановлення причин пожежі та згідно висновку комплексного пожежно-технічного та електротехнічного дослідження №25324/28640 Інституту судових експертиз ім. Засл.проф. М.С. Бокаріуса в м. Харкові від 22.12.2018 року, осередкова зона пожежі знаходиться в нижньому лівому куті корпусу кліматичного обладнання автомобіля в місці розташування резистора нагріву повітря.

Аналізуючи розділ вказаної експертизи, а саме встановлення джерела запалювання (а.с. 9-10 експертизи, т.1 а.с. 152-153), вбачається, що «з уточнюючих питань від ОСОБА_1 стало відомо, що з погіршенням погодних умов вона встановила кліматичне обладнання в стан обігріву і вже тривалий час користується, саме в цей день вона запустила двигун та одразу почала рухатися. Проїхавши близько 600-800 м (пройшло не більше 3-5 хвилин з моменту запуску двигуна і початку роботи обігріву салону) почала відчувати дим, який в подальшому і помітила».

Таким чином, виходячи з зони пожежі, яка знаходиться в нижньому лівому куті корпусу кліматичного обладнання автомобіля в місці розташування резистора нагріву повітря, слід зробити висновок про те, що пожежа не пов`язана зі встановленням автосигналізації без автозапуску StarLine Е61.

В уточненій позовній заяві позивач вказує, що обслуговування автомобіля відбувалося сервісним центром «Авто Граф Ф» у наступні періоди: у липні 2017 року, вересні 2018 року, жовтні 2018 року, належні та допустимі докази про виконання цих робіт у вказаний період позивачем не надано.

Проте, як зазначено у відзиві ТОВ «Авто Граф Ф» на позов (т.1 а.с. 89-90), виробник встановив обов`язок позивача здійснювати виконання регламентних робіт (ТО) у встановлені терміни та на сертифікованих станціях технічного обслуговування. Як вбачається з копії відповідних сторінок сервісної книжки, позивач виконувала періодичне ТО лише у 2014 році, що підтверджується відмітками про виконання технічного обслуговування (т.1 а.с. 92), та свідчить про порушення нею умов гарантії на автомобіль. Оригінал сервісної книжки на автомобіль знаходиться у позивача.

Згідно наданої ТОВ «Авто Граф Ф» копії «історії авто» (т.1 а.с. 93-95) вбачається, що 03.10.2018 року було проведено технічне обслуговування автомобіля із заміни оливи, гальміної рідини, фільтрів паливного та фільтру салону, перевірка фільтру повітряного, заміна лампи підсвітки номеру, заміна колодок гальмівних задніх та стійки стабілізатора.

По справі не вбачається і позивач не довела суду, чому, на її думку, останнє ТО 03.10.2018 року було проведено з істотними недоліками, у зв`язку з чим, на думку позивача, 08.11.2018 року, тобто більше ніж через місяць, відбулася пожежа її автомобіля саме із-за неякісно проведеного ТО.

Доводи апеляційної скарги про те, що не було надано належної оцінки усім обставинам справи, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з`ясовані обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені безпосередньо у судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом розглянуто справу у порядку спрощеного провадження без відповідного клопотання позивача, що суд повинен застосувати до спірних правовідносин Закон, що діяв на час звернення до суду, то ці доводи не заслуговують на увагу та не є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, оскільки згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.02.2019 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження (т.1 а.с. 29). Станом на час пред`явлення позову згідно ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження не могли бути розглянуті справи у спорах, в яких ціна позову перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921 грн. х 250 = 480 250 грн.). Ціна позову щодо матеріальної шкоди складає 451 795 грн., що не перевищує вказаний розмір. З 23.06.2022 року дана справа перебувала у провадженні Октябрського районного суду м. Полтави. Ухвалою судді цього суду від 24.06.2022 року справа прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (т.2 а.с. 154). На час постановлення цієї ухвали учасники процесу скористалися своїми процесуальними правами у повному обсязі, подали відзиви на позов, відповідні докази, за клопотанням позивача була проведена комплексна експертиза від 13.06.2022 року. З вище зазначеним підстав призначення справи до розгляду у спрощеному провадженні не є порушенням норм ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд проігнорував нормативні акти, що діяли станом на час спричинення позивачу майнової та моральної шкоди, а саме Технічний регламент з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджений постановою КМ України від 03.07.2013 року за №643, то з 16.09.2020 року він втратив чинність. Щодо наказу Міністерства інфраструктури України за №615 від 28.11.2014 року «Про затвердження Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів», то ці Правила регулюють взаємовідносини між замовником і виконавцем послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем), а також вимоги щодо контролю за відповідністю наданих послуг. У позові позивач не посилалася на невиконання відповідачами цих Правил і не вказувала, що саме порушили відповідачі щодо цих Правил.

Доводи апеляційної скарги про те, що зазначені нормативні акти зобов`язують виробників та надавачів вказаних послуг надавати вичерпну інформацію споживачам щодо технічного стану автомобілей, які їм передані для обслуговування, що доказів того, що відповідачі виконали зазначені Правила та Технічний регламент і повідомили позивача про технічну несправність у зв`язку з перевіркою усіх систем під час обслуговування її автомобіля, до суду не було надано, то ці доводи не заслуговують на увагу та не впливають на законність та обгрунтованість рішення суду, оскільки із «історії авто» (т.1 а.с. 94-95) під час проведення 03.10.2018 року ТО не вбачається, що позивач висловлювала скарги щодо роботи кліматичного обладнання авто, з переліку виконаних робіт не вбачається, що проводилися ремонтні роботи і щодо кліматичного обладнання, позивач не надала суду докази того, що до моменту пожежі авто вона мала скарги щодо роботи кліматичного обладнання і з цього питання вона зверталася до ТОВ «Авто Граф Ф», у висновку експертизи від 22.12.2018 року вказано, що з погіршенням погодних умов ОСОБА_1 встановила кліматичне обладнання авто в стан обігріву і вже тривалий час користується ним, тобто, позивачем не надано доказів того, що станом на 03.10.2018 року кліматичне обладнання мало технічну несправність і вона на це звертала увагу ТОВ «Авто Граф Ф» при проведенні ТО 03.10.2018 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що у справу у день ухвалення рішення було допущено адвоката позивача, яка не встигла підготувати свою правову позицію, що порушує права адвоката у справі, то ці доводи не заслуговують на увагу та не є підставою для скасування рішення суду, оскільки в ході розгляду справи позивач мала іншого адвоката на підставі договору про надання правової допомоги від 01.12.2020 року (т.12 а.с. 103).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував і не надав жодної оцінки доказам позивача у справі та понесеним витратам, які складаються з витрат на судовий збір, правничу допомогу, необхідність проїзду адвоката з метою ознайомлення з матеріалами справи до м. Полтави, то згідно ч.1, п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 368, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 липня 2023 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов