Справа № 180/1662/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.

з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Гончаренко О.О. звернулася до суду з позовною заявоюдо ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про поділ майна, обґрунтовуючи позов тим, що 26 вересня 1987 року ОСОБА_1 уклала шлюб із відповідачем. Під час шлюбу, 22 жовтня 2003 року на підставі договору купівлі-продажу подружжям було набуто у власність квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 61,8 кв.м., житловою площею 38,9 кв.м. Право власності на майно зареєстроване за ОСОБА_2 . В провадженні Марганецького міського суду Дніпропетровської області перебуває справа ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. З приводу майна виник спір, який в позасудовому порядку вирішити виявилося неможливим. Вказану квартиру сторони придбали під час шлюбу, тому це майно є спільною сумісною власністю, їх частки є рівними і тому майно підлягає поділу у рівних частках.

Просить суд поділити між позивачкою та відповідачем майно, що є спільною сумісною власністю, визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , а частину квартири АДРЕСА_1 залишити у власності ОСОБА_2 .

Відповідач надав суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З матеріалів справи вбачається, що сторони з 26 вересня 1987 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.9).

На підставі договору купівлі-продажу квартири від 22 жовтня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Єрьоменко Р.П., р. № 4889, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,8 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м. (а.с.7).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Марганецьке міжміське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно звіту про оцінку майна квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,8 кв.м., її вартість складає 132000 гривень (а.с.12-23).

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Частиною 1 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи те, що спірна квартира була набута сторонами під час перебування в шлюбі, вона є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому, виходячи з правила рівності часток подружжя в спільному майні, підлягає поділу між сторонами шляхом визнання за кожним із співвласників права власності на 1/2 частину.

Крім того, суд приймає до уваги, що відповідач визнав позов в повному обсязі, про що надав суду відповідну заяву, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку з цим, позов підлягає задоволенню.

Враховуючи положення ст.ст.141, 142 ЦПК України позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 142, 206, 263-265, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно, що є спільною сумісною власністю, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

частину квартири АДРЕСА_1 залишити у власності ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 гривень.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету (отримувач коштів ГУК у Дніпропетровській області/ОТГ Марганець/ 22030101; код за ; банк отримувача Казначейство України (ел.адм.податок); МФО 899998; рахунок UA0004565; код класифікації доходів бюджету 22030101) 50 відсотків судового збору, сплаченого 26 грудня 2022 року через АТ «КБ «Приватбанк» за квитанцією №0.0..1, а саме 496,20 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 03 липня 2023 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна