Справа № 372/4472/21
Провадження № 2-113/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

за участю представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення в натурі частки житлового будинку та земельної ділянки, припинення права спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 202 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила виділити їй в натурі частку житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 75,5 кв.м., що складається з з топочної площею 7,9 кв.м, сходової клітини площею 8,9, коридору площею 6,0 кв.м., житлової кімнати площею 15,8 кв.м., житлової кімнати площею 6,9 кв.м., сходової клітини площею 4,1 кв.м., холу площею 4,8 кв.м., житлової кімнати площею 17,6 м кв.м., гардеробної площею 3,5 кв.м., що становить 65/100 частини житлового будинку; виділити в нантурі відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна від 15.08.2021 року № 02-09/2021 частку земельної ділянки кадастровий номер :13:004:0113 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 площею 0,1116 га., що становить 65/100 частини земельної ділянки; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на вказані житловий будинок та земельну ділянку.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказує, що на підставі договору дарування частки житлового будинку є власником 2/3 часток житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , а на підставі договору дарування частки земельної ділянки є власником 2/3 часток земельної ділянки за тією ж адресою, загальною площею 0,1675 га. Іншими співвласниками вказаної нерухомості по 1/6 частці є відповідачі у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Фактично між сторонами існує встановлений порядок користування нерухомістю, позивач користується майном в тій частині, яку просить виділити собі. Вона бажає користуватись належним їй майном на власний розсуд та у належний спосіб використовувати право власності на належну їй частку у домоволодінні, земельній ділянці, однак згоди з цього приводу з іншими співвласниками дійти не може, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 28 грудня 2021 року відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого судового засідання.

30 серпня 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено судовий розгляд по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та пояснила, що позивачу чоловік подарував 2/3 частки належного йому житлового будинку та земельної ділянки в АДРЕСА_3 . Іншу частину будинку та земельної ділянки успадкували доньки чоловіка по 1/6 частці кожна. Позивач проживає у вказаному домоволодінні, між сторонами склався фактичний порядок користування. Для забезпечення права позивача розпоряджатися належною їй часткою у спірному майні вона звернулась до суду з даним позовом, оскільки з відповідачами відносини не складаються.

Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що найкращим варіантом вирішення даного спору є досягнення домовленості між сторонами. право власності позивача та розмір частки у спільному майні не оспорює, як і ту обставини, що іж сторонами склався фактичний порядок користування вказаним майном за якого позивач користується тією частиною будинку і ділянки, яку і просить собі виділити. Однак вказує, що позивач розпочала самовільне будівництво на вказаній ділянці, що може призвести до порушення прав відповідачів.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що відповідно до нотаріально посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за №1-213 договору дарування частки земельної ділянки від 06.02.2016 року ОСОБА_6 подарував ОСОБА_3 2/3 частки земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , площею 0,1675 га, кадастровий номер :13:004:0113, цільове призначення для будівництва і обслуговування житловог обудинку, господарських будівель і споруд.

Вказані обставини підтверджуються також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.12.2023 року. З вказаної інформації також вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на піставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.02.2020 року належить по 1/6 частці вказаної земельної ділянки.

Згідно до нотаріально посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за №1-212 договору дарування частки житлового будинку від 06.02.2016 року ОСОБА_6 подарував ОСОБА_3 2/3 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 116,1 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 0,1675 га, кадастровий номер :13:004:0113.

Відповідачам на підставі свідоцтва пр право на спадщину за заповітом від 28.02.2020 року належить кожній по 1/6 частки вказаного домоволодіння, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.12.2023 року.

Згідно рішення виконкому Підгірцівської сільської ради №9 від 28.12.2019 року змінено реквізит адреси АДРЕСА_3 , об`єкта нерухомого майна (житловий будинок), що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :13:004:0113, власником 2/3 часток якого являється ОСОБА_3 , присвоєно новий реквізит адреси відповідному об`єкту нерухомості АДРЕСА_4 .

Спірний житловий будинок має загальну площу 116,1 кв.м., житлову 40,3 кв.м і складається з наступних приміщень: топочної 2-5 площею 7,9 кв.м, сходової клітини 2-7 площею 8,9, коридору 2-8 площею 6,0 кв.м., житлової кімнати 2-9 площею 15,8 кв.м., житлової кімнати 2-10 площею 6,9 кв.м., сходової клітини 2-11 площею 4,1 кв.м., холу 2-12 площею 4,8 кв.м., житлової кімнати 2-13 площею 17,6 м кв.м., гардеробної 2-14 площею 3,5 кв.м., веранди 1-1 площею 9,6 кв.м., коридору 1-2 площею 8,9 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 15,5 кв.м., ванни 1-4 площею 6,6 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого станом на 15.08.2021 року.

Висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна виконаного ФОП ОСОБА_7 15.08.2021 року №02-09/2021 підтверджено можливість поділу житлового будинку за технічними показниками- частину житлового будинку з мансардою, загальною площею 75,7 кв.м., що становить 65/100 часток усього будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , має окремий вхід за умовами облаштування зовнішніх сходів на другий поверх і являється самостійним об`єктом нерухомого майна з відповідною часткою (варіант, що відповідає позовним вимогам позивача). Частина житлового будинку з мансардою, відокремлена група приміщень загальною площею 40,6 кв.м., що становить 35/100 часток усього будинку, розташованого по АДРЕСА_3 має окремий вхід і являється самостійним об`єктом нерухомого майна, з відповідною часткою господарських будівель і споруд. З вказаного висновку також вбачається можливість поділу земельної ділянки між сторонами відповідно до належних їм часток.

Статтею 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Верховний Суд України у постанові від 16.11.2016 в справі № 6-1443ЦС16, зазначив, що виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

З огляду на наявну можливість виділення в натурі кожному із співвласників домоволодіння окремих приміщень, які є самостійними об`єктами, мають окремі входи та комунікації, є ізольованими, суд приходить до висновку про можливість виділення в натурі позивачу ОСОБА_3 2/3 частки житлового будинку та земельної ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_2 згідно заявлених нею вимог та припинити право спільної часткової власності позивача на зазначене майно.

При цьому суд зазначає, що відповідачі не погоджуючись із позовними вимогами позивача і запропонованим нею варіантом виділу частки не спростували належними та допустимими доказами можливість виділення, не запропонували свої варіанти, а призначену за клопотанням педставника відповідача ухвалою суду від 22.12.2022 року судову будівельно-технічну та земельну експертизу не оплатили, внаслідок чого ухвала суду залишилась не виконаною.

Щодо доводів представника відповідачів, що на земельній ділянці позивач проводить самочинне будівництво, то суд зазначає, що таке будівництво не є предметом розгляду, суд розглядає та вирішує спір лише щодо введеного в експлуатацію та зареєстрованого у встановленому порядку майна.

Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню заявлені витрати про сплачений судовий збір та витрати на надання висновку щодо можливих варіантів поділу спірного майна.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 328, 356, 358, 364 ЦК України, ст. 200, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення в натурі частки житлового будинку та земельної ділянки, припинення права спільної часткової власності задовольнити.

Виділити в особисту приватну власність ОСОБА_3 в натурі частку житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 75,5 кв.м., що складається з топочної 2-5 площею 7,9 кв.м, сходової клітини 2-7 площею 8,9, коридору 2-8 площею 6,0 кв.м., житлової кімнати 2-9 площею 15,8 кв.м., житлової кімнати 2-10 площею 6,9 кв.м., сходової клітини 2-11 площею 4,1 кв.м., холу 2-12 площею 4,8 кв.м., житлової кімнати 2-13 площею 17,6 м кв.м., гардеробної 2-14 площею 3,5 кв.м., що становить 65/100 частини житлового будинку.

Виділити в особисту приватну власність ОСОБА_3 в натурі частку земельної ділянки кадастровий номер :13:004:0113 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 площею 0,1116 га., що становить 65/100 частини земельної ділянки.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер :13:004:0113.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір 1846 грн. та 2800 грн. за проведенння дослідження, по 2323 грн. з кожної.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 28 грудня 2023 року.

Суддя Проць Т.В.