КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/8650/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ратнікової В.М.

при секретарі Баллі Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кулішенка Миколи Юрійовича на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 31 березня 2023 року (суддя Притула Н.Г.) про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним,

встановив:

у жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, укладеного 27 грудня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. та зареєстрованого в реєстрі за №275.

Мотивуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 посилалася на те, що 26 серпня 2011 року між нею та ОСОБА_3 був укладений договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_3 надав їй позику в сумі 4 782 000грн до 26 жовтня 2012 року. У якості забезпечення зобов`язань за договором позики нею було передано в іпотеку ОСОБА_3 нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 зазначала, що 24 жовтня 2014 року між нею та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , за умовами якого було передбачено відстрочення сплати повної суми вартості квартири. Крім того, 10 червня 2018 року між нею та ОСОБА_3 було укладено угоду про партнерство та інвестування, відповідно до умов якої вона забезпечує ОСОБА_3 участь у бізнес-проекті, пов`язаному із орендою нерухомого майна, будівель та споруд Морського торгового порту «Чорноморськ» шляхом надання ОСОБА_3 частки у статутному капіталі Agro Trade а. р. В. V., яка володіє часткою у розмірі 50% ТОВ «Європіан Агро Інвестмент Юкрейн», а ОСОБА_3 надає грошові кошти в сумі 6 492 500грн, що еквівалентно 250 000 доларів США для сплати ТОВ «Європіан Агро Інвестмент Юкрейн» внеску для участі у конкурсі, пов`язаному із взяттям в оренду нерухомого майна - будівель та споруд Морського торгового порту «Чорноморськ» відповідно до умов конкурсу.

ОСОБА_2 посилалася на те, що з метою сприяння ОСОБА_3 у отриманні коштів для виконання умов п.1 угоди про партнерство та інвестування, вона та ОСОБА_3 дійшли згоди про необхідність розірвання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Крім того вони домовилися, що вказана квартира перебуватиме у власності ОСОБА_3 та не може бути відчужена без попередньої згоди ОСОБА_2 протягом 10 років.

Разом з цим, 27 грудня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який вона вважала фіктивним, тобто таким, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим договором.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 листопада 2022 року відкрито провадження у справі, роз`яснено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов в строк для подання відзиву, а саме - протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Копію позовної заяви з додатками отримано представником ОСОБА_1 - адвокатом Кузьменком А.М. 6 грудня 2022 року.

16 лютого 2023 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Кулішенком М.Ю. подано до Шевченківського районного суду міста Києва зустрічну позовну заяву про визнання недійсною угоду про партнерство та інвестування, укладену 10 червня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

31 березня 2023 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Кулішенком М.Ю. подано клопотання про поновлення строку для прийняття зустрічного позову, в якому представник відповідача посилається на отримання доказу, який спростовує доводи позивача та є підставою для визнання недійсною угоди від 10 червня 2018 року, тільки 15 лютого 2023 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 31 березня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні строку для подання зустрічного позову, зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Кулішенко М.Ю. просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що ОСОБА_1 з поважних причин пропустила строк для подачі зустрічного позову.

Адвокат Кулішенко М.Ю. зазначає, що у строк, встановлений для подачі відзиву на позов, ОСОБА_1 ніяк не могла дізнатися, що корпоративні права, якими розпоряджалася ОСОБА_2 взамін на відмову від певних правомочностей власника спірної квартири - ОСОБА_3 , не належали ОСОБА_2 , що вказує на очевидну недійсність оспорюваної угоди про партнерство та інвестування.

Адвокат Кулішенко М.Ю. стверджує, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2022 року №1422 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України у сферах нотаріату та державної реєстрації», з 27 грудня 2022 року відкрито доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань для пошуку та формування витягів з нього в електронній формі. Тобто до 27 грудня 2022 року (після спливу строку для подання відзиву), ОСОБА_1 не могла реалізувати своє право на збирання доказів щодо корпоративних прав ТОВ «Європіан Агро Інвестмент Юкрейн» через те, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань був закритий у зв`язку із введенням воєнного стану.

Адвокат Кулішенко М.Ю. зазначає, що лише з отриманого витягу з ЄДРПОУ ОСОБА_1 стало відомо, що Agro Trade а. р. В. V. (Нідерланди) не володіє часткою у статутному капіталі ТОВ «Європіан Агро Інвестмент Юкрейн». Саме це стало підставою для отримано витягу Торгово-промислової палати Нідерландів №71828346, із якого стало відомо, що центральний доказ, на якому ОСОБА_2 будує свої позовні вимоги і право на звернення з ними до суду - «угода про партнерство та інвестування» від 10 червня 2018

року є очевидно фіктивним, а отже і недійсним правочином.

Адвокат Кулішенко М.Ю. вважає, що зважаючи на обмеження в можливості отримання певних доказів із державних реєстрів через обмеженість доступу до них через запровадження воєнного стану на території України, необхідних для формування позиції ОСОБА_1 як сторони, що знаходиться у більш вразливому стані, оскільки саме її права оспорюються, необхідно також застосувати правовий висновок, викладений у Постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22, відповідно до якого протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Баранов О.В. просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки посилання апелянта на труднощі та обмеженість у доступі до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є надуманими, оскільки Міністерство юстиції України майже щотижнево оприлюднювало на своєму офіційному сайті перелік нотаріусів та державних реєстраторів, яким відкрито доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а також апелянту ніхто не заважав отримати своєчасно витяг Торгово-промислової палати Нідерландів №71828346.

Також адвокат Баранов О.В. вважає, що додана до позовної заяви угода про партнерство та інвестування від 10 червня 2018 року не є центральним доказом, на якому ОСОБА_2 будує свої позові вимоги.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги за адресами, зазначеними у апеляційній скарзі, у судове засідання не з`явилися, згідно відмітки листоноші на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою», іншої адреси матеріали справи не містять, тому відповідно до ст. 131 ЦПК України вважається, що судове повідомлення відповідачами за зустрічним позовом отримано, клопотання про перенесення судового засідання ними не подано, а відтак на підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Кулішенка М.Ю., який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи зустрічну позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що строк для подання зустрічного позову закінчився, а причини пропуску строку для звернення до суду з зустрічним позовом є неповажними.

Проте, повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може з таких підстав.

За змістом ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 та роз`яснено, що у відповідності до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов в строк для подання відзиву, а саме - протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Копію позовної заяви з додатками отримано представником ОСОБА_1 - адвокатом Кузьменком А.М. 6 грудня 2022 року, що підтверджується відповідною розпискою (с.с.87, зворот, т.1), тому зустрічну позовну заяву відповідачка та її представники могли подати до суду до 21 грудня 2022 року.

Відповідно до статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно зі статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин другої, шостої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи, що суд може поновити лише пропущений процесуальний строк, що встановлений законом, а строк встановлений судом може бути продовжений судом у разі подання відповідної заяви учасником справи, поданою до закінчення цього строку, суд першої інстанції не мав правових підстав для залишення зустрічного позову без розгляду.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що 16 березня 2023 року представником ОСОБА_2 - адвокатом Барановим О.В. подана заява про зміну предмету позову, яка була прийнята судом у судовому засіданні 17 березня 2023 року та наданий строк представнику відповідача «до наступної п`ятниці для написання відзиву» (протокол судового засідання від 17 березня 2023 року (с.с.175 т.1).

До прийняття заяви представника позивача про зміну предмету позову та визначення відповідачу нового строку для подання відзиву на заяву про зміну предмету позову, суд не відмовив у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 , який був поданий 16 лютого 2023 року, а відтак суд повинен був розглянути питання про можливість прийняття зустрічного позову у межах встановленого судом нового строку для подання відзиву на змінену позовну заяву.

Згідно частин 1 та 2 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

За таких обставин, прийнявши заяву позивача про зміну предмету позову та встановивши відповідачу строк для подання відзиву на неї, суд повинен дотриматися рівності прав сторін у здійсненні своїх процесуальних прав, зокрема, в частині права відповідача подати зустрічний позов у встановлений судом строк для подання відзиву на заяву про зміну предмета позову.

Однак, вказані вимоги процесуального права при вирішенні питання про прийняття зустрічного позову ОСОБА_4 судом дотримані не були.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що постановивши ухвалу про залишення зустрічного позову без розгляду, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, тому ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття зустрічного позову.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381- 383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кулішенка Миколи Юрійовича задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 31 березня 2023 року скасувати, зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, направити до Шевченківського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 4 липня 2023 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

В.М. Ратнікова