Справа №: 398/6127/21
провадження №: 4-с/398/4/23
УХВАЛА

Іменем України

"20" листопада 2023 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

за участю секретаря Міщенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Олександрія цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів, в якій просив: визнати неправомірними рішення державного виконавця від 21.02.2022 року про відкриття виконавчого провадження 68718734 про стягнення судового збору; бездіяльності державного виконавця, яка полягала у : відсутності направлення постанови про відкриття виконавчого провадження на підприємство, в установу, організацію, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; відсутності щомісячного обчислення розміру заборгованості із сплати аліментів. Зобов`язати державного виконавця направити постанову від 17.02.2022 року про відкриття виконавчого провадження 68692932 про стягнення аліментів на адресу підприємства, де боржник отримує дохід, а саме: ТОВ «ГУДФОН-ЛІВІНГ» та здійснюватися щомісячне обчислення розміру заборгованості із сплати аліментів у виконавчому провадженні, із урахуванням сум грошових коштів, які були сплачені боржником ОСОБА_1 безпосередньо стягувачці - ОСОБА_2 .

В обґрунтування вказаної скарги, вказував, що 21.02.2022 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області було видано судовий наказ у справі 398/6127/21. Відповідно до вказаного, наказу, з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 28 грудня 2021 року і до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 та судові витрати у розмірі 248 (двісті сорок вісім) грн.10 коп. 08.02.2022 року ним, добровільно сплачено судовий збір у розмірі 248,10 грн., разом з тим Олександрійським ВДВС в Олександрійському районі було відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів та стягнення судового збору. 22.02.2022 року листом він просив закрити виконавче провадження 68718734 про стягнення судового збору, однак останній не закрив ВП. Окрім того, з метою забезпечення потреб доньки у духовному, фізичному та моральному розвитку дитини ОСОБА_4 , він в добровільному сплачував аліменти її матері ОСОБА_2 , зокрема: 06.12.2021 року сплачено 6000,00грн., 09.01.2022 року сплачено 6000,00грн.; 17.03.2022 року сплачено 1000,00грн.; 07.04.2022 року сплачено 2000,00грн.; 04.05.2022 року сплачено 2000,00 грн. Вказує, 18.05.2022року, після відновлення інтернет-зв`язку, ним було встановлено, що ВП 68718734 є досі відкритим. Внаслідок порушення Олександрійським ВДВС ч.9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», йому було завдано збитків, адже був змушений оплатити виконавчий збір у ВП 68718734 у розмір 132,30 грн., що безпосередньо порушило його право справедливого очікування того, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Окрім того, державним виконавцем перерахунок заборгованості не здійснюється, а постанову про відкриття виконавчого провадження за місцем роботи боржника не направлено, що призводить до погіршення марнованого стану дитини.

Учасники по справі у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заперечень проти задоволення скарги не надали.

Статтею 450 ЦПК України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Одночасно судом враховується, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод»(далі Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п. 1 ст. 6 Конвенції.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контр розвідувальну діяльність.

Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи, що сторони належним чином повідомлені про дату час і місце розгляду справи, враховуючи встановлені законом строки для розгляду відповідної категорії справи, на виконання приписів статті 450 ЦПК України, судом було ухвалено провести розгляд скарги підставі наявних доказів в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності надані письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що в разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, підставою для визнання рішення, дії чи бездіяльності виконавця неправомірними в порядку судового контролю за виконанням судових рішень є порушення державним виконавцем прав учасника виконавчого провадження.

Якщо ж рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені виконавцем відповідно до закону, в межах своїх повноважень і право заявника не було порушено, суд має відмовити в задоволенні скарги.

Так, згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладається на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлює обов`язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Частина 1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язує державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Водночас боржником не надано доказів, що державним виконавцем було порушено вимоги закону та його дії щодо незаконного рішення державного виконавця від 21.02.2022 року про відкриття виконавчого провадження 68718734 про стягнення судового збору, бездіяльності державного виконавця, яка полягала у відсутності направлення постанови про відкриття виконавчого провадження на підприємство, в установу, організацію, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи, відсутності щомісячного обчислення розміру заборгованості із сплати аліментів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 260, 447-452 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів - відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

СУДДЯ Л.М. НЕРОДА