Справа № 697/1436/20
Провадження № 2/697/9/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Колісник Л.О.

за участю секретаря с/з Десятник О.А.

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у м. Канів, Черкаської області справу за позовом адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про поділ в натурі будинковолодіння, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на новозбудовані приміщення,

ВСТАНОВИВ :

Адвокат Константінова Т.М., діючи в інтересах ОСОБА_5 звернулася до суду з уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про поділ в натурі будинковолодіння, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на новозбудовані приміщення. Свій позов обґрунтовує тим, що позивач та відповідачі є співвласниками будинковолодіння АДРЕСА_1 . Відповідно до технічної та правовстановлюючої документації сторонам належить:

- ОСОБА_5 1/2 частини у спільній частковій власності на домоволодіння;

- ОСОБА_6 1/4 частина у спільній частковій власності на домоволодіння;

- ОСОБА_7 1/8 частина у спільній частковій власності на домоволодіння;

- ОСОБА_8 1/8 частина у спільній частковій власності на домоволодіння.

Позивач фактично користується приміщеннями, які умовно відділені згідно технічного паспорту до квартири АДРЕСА_2 . Відповідачі фактично користуються приміщеннями, які умовно відділені згідно технічного паспорту до квартири АДРЕСА_3 .

Позивач ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу від 12.03.1987 придбав 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд в АДРЕСА_4 та розташований на земельній ділянці розміром 1646 кв.м. На цій ділянці розташований жилий будинок дерев`яний, покритий шифером, загальна житлова площа якого становить 49,6 кв.м.

В подальшому позивач за згодою іншого (попереднього) співвласника ОСОБА_9 отримав дозвіл на відокремлення від спільного даху приміщення, його демонтаж та будівництво нового житлового будинку. В подальшому позивач побудував і господарські споруди: сарай та гараж на умовно розділеній земельній ділянці.

В свою чергу ОСОБА_9 також за погодженням позивача здійснював переобладнання своєї частини приміщень. У 90- х роках номер будинку було змінено з 47 на 61, а тому в різних документах містяться різні номери на домоволодіння. На даний час спірне домоволодіння складає два окремих будинки із господарськими спорудами, розділені парканом, фактично була поділена земельна ділянка, на якій розташовані житлові будинки та господарські споруди.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер, після його смерті майно успадкували відповідачі. Після зміни співвласників спірного домоволодіння, між позивачем та відповідачами склалися недобросусідські відносини, внаслідок яких вони не приходять до згоди щодо спільно користуватися домоволодінням, відповідачі відмовляються нотаріально посвідчувати договір про поділ нерухомого майна в натурі у нотаріуса, тому позивач змушений звернутися з даним позовом до суду. Просить суд провести поділ будинковолодіння по АДРЕСА_1 між ОСОБА_10 та відповідачами та право спільної часткової власності за ОСОБА_5 припинити. Визнати за позивачем право власності на новозбудовані ним приміщення, що у технічній документації позначені: «А-1» розміром 6,0x8,28 м; «а» розмірами 6,0x3,73 м; «а1» розмірами 6,0x2,38 м; гараж «Б» розмірами 5,93х3,57м. Виділити у власність позивача 1/2 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 , а саме: ганок, сарай «Г», убиральня «Л», огорожа 2, ворота № 3. Залишити у спільному користуванні: сарай «І», огорожу № 6, огорожу №9. Стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати.

У ході розгляду справи було проведено наступні процесуальні дії:

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Сивухіна Г.С. від 26.08.2020 провадження у зазначеній справі відкрито, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24.09.2020.

07.09.2020 від відповідача ОСОБА_6 надійшов відзив на позов, відповідно до якого у задоволенні позову просить відмовити, оскільки вона не погоджується з твердженням позивача про отримання дозволу від попереднього співвласника спірного домоволодіння ОСОБА_9 на будівництво новозбудованого приміщення та отримання дозволу від органів місцевого самоврядування на введення в експлуатацію побудованих приміщень, у зв`язку з тим, що доказів цьому суду не надано. Вважає, що прибудови та перебудови здійснені позивачем порушують її право та право інших співвласників спільної часткової власності так як здійснено порушенням ДБН та СНІП. Зазначає, що на її думку поділ в натурі спірного будинковолодіння можливе лише при приведенні частки позивача до того стану, який існував на час укладення договору купівлі-продажу, коли позивач купував свою частку. Крім того, позивачем не додано до позовної заяви в якості додатку будівельно-технічну експертизу, якою було підтверджено технічну можливість поділу будинку. Вважає позов необґрунтованим безпідставним і таким, що не ґрунтується на тих фактах, на які посилається позивач (а.с.89-94 т.1).

Ухвалою суду від 06.10.2020 витребувано докази у справі.

27.11.2020 на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_7 адвоката Бутиріна Я.Я. надійшов відзив на позов, відповідно до якого звертає увагу на те, що в заявленому позові відсутні будь-які докази на підтвердження технічної можливості виділу частки позивача, адже ні позивач, ні відповідач не володіють спеціальними знаннями для того аби визначити можливість чи неможливість такого поділу і розрахувати відхилення від ідеальної частки. Зазначає, що відповідно до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна від 18.06.2007 №55, право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах. Вказані в правовстановлюючих документах розміри часток співвласників на об`єкт нерухомого майна в сумі повинна становити одиницю. Таким чином у випадку виділу необхідно буде вирішити питання перерозподілу часток оскільки об`єкті повинна зберігатися одиниця. Оскільки у випадку виділу частки позивача вибуває 1/2 частки, інша частка будинку повинна бути перерахована між співвласниками, які залишилися. Фактично при вирішенні питання про поділ частки позивача, суд в резолютивній частині рішення має зазначити нові розміри часток відповідачів (аби вони становили одиницю) і таке судове рішення буде новим правовстановлюючим документом для відповідачів та підставою для виготовлення нового технічного паспорта і реєстрації права власності на частину будинку, яка залишиться у викладачів після виділу частки позивача. У задоволенні позову ОСОБА_5 про поділ в натурі будинковолодіння, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на новозбудовані приміщення просить відмовити повністю (а.с.213-218 т.1).

Ухвалою суду від 04.12.2020 зустрічну позовну заяву представника ОСОБА_7 - адвоката Бутиріна Я.Я. про встановлення поряду користування земельною ділянкою повернуто заявнику.

Ухвалою суду від 04.12.2020 було забезпечено докази по справі, шляхом їх витребування.

Ухвалою суду від 12.03.2021 у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, на період проведення якої провадження у справі зупинено.

Після надходження клопотання судового експерта, ухвалою суду від 31.05.2021 провадження у справі було поновлено, після чого 14.06.2021 судом погоджено строк виконання призначеної судом будівельно-технічної експертизи у строк понад 90 календарних днів, провадження у справі зупинено до одержання висновку експертизи.

Відповідно до п.2.3 підпункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розпорядженням Канівського міськрайонного суду Черкаської області №68 від 15.08.2022, у зв`язку із увільненням судді ОСОБА_11 та зарахування до складу Сил територіальної оборони ЗСУ, та з метою недопущення порушення строку розгляду справи, 15.08.2022 було проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з протоколом про повторний авторозподіл, справу передано для подальшого розгляду судді Колісник Л.О.

25.08.2022 на адресу суду було повернуто матеріали цивільної справи № 697/1436/20 та висновок експерта від 18.08.2022, після чого ухвалою судді від 26.08.2022 справу прийнято до провадження судді Колісник Л.О., відновлено у ній провадження та призначено підготовче засідання на 29.09.2022.

26.10.2022 від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, яку після уточнення адвокатом Константіновою Т.М. ухвалою суду від 03.05.2023 прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 03.05.2023 підготовче провадження у справі закрито, призначено судовий розгляд по суті на 20.06.2023.

Представник позивача ОСОБА_5 адвокат Константінова Т.М. у судовому засіданні уточнені після надходження висновку експерта позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснила, що позивач у 1987 рокі придбав 1/2 частини спірного домоволодіння, а згодом отримав дозвіл на реконструкцією його частини будинку, а саме розібрав старий будинок та на його місці побудував новий, відступивши від будинку відповідачів один метр для обслуговування свого будинку. Пізніше ОСОБА_5 до свого будинку здійснював прибудови та фактично на території одного домоволодіння, починаючи з 1987 року знаходиться два будинки з господарськими спорудами, яким відповідно користуються дві окремі родини, сім`я ОСОБА_12 та сім`я ОСОБА_13 . Територія сараю (І) фактично належить позивачу, оскільки при будівництві свого будинку він здійснив відступ від стіни будинковолодіння відповідачів, саме на той один метр, який на даний час і займає спірний сарай (І). Попередній власник домоволодіння відповідачів ОСОБА_9 ніколи не заперечував щодо належності даної території позивачу, але після його смерті спадкоємці останнього дружина та діти, які є відповідачами у справі почали заперечувати щодо користування позивачем цією частиною земельної ділянки і взагалі щодо користування спірним домоволодінням та земельною ділянкою на якій він розташований, а тому у 2020 році ОСОБА_5 приймає рішення щодо припинення спільної часткової власності на спірне домоволодіння та визнання за ним права власності на його новозбудований будинок з відповідними надвірними спорудами, а тому звертається до суду з даним позовом. Заперечує щодо твердження сторони відповідача про те, що побудовані позивачем житловий будинок та господарські споруди не введено в експлуатацію та є самочинними, оскільки дане твердження не відповідає дійсності, так як дані побудови здійснено до 1992 року та є такими, що введені в експлуатацію. Технічна документація на спірні домоволодіння не містить посилання на наявність самовільного будівництва. Просить уточнені позовні вимоги задовільнити та здійснити поділ спірного домоволодіння відповідно до його фактичного користування, що відповідає варіанту поділу №3 за висновком експерта з грошовою компенсацією за зменшення частки позивача в натурі в розмірі 60711,00 грн. Покласти на відповідачів відшкодування понесених судових витрат позивачем, зокрема на правничу допомогу, докази понесення яких буде надано суду у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.177, 179 т.1).

Представник відповідача ОСОБА_6 адвокат Бовшик М.Ю. у судовому засіданні пояснив, що перепланування мали місце як до 1992 року так і після. Вважає, що суд має дати оцінку доказам щодо наявності перепланувань у спірному домоволодінні після 1992 року та відмовити позивачу в їх узаконенні. Щодо узаконення побудов здійснених до 1992, то зазначає, що законодавством визначено законність їх побудови, щодо можливості поділу спірного домоволодіння покладається на розсуд суду.

Представник відповідача ОСОБА_7 адвокат Бутирін Я.Я. у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав частково, не заперечує щодо поділу спірного домоволодіння відповідно до фактичного його користування, але просить здійснити його поділ відповідно до варіанту поділу №1 судової експертизи. Заперечує щодо стягнення з відповідачів на користь позивача грошової компенсації за зменшення частки позивача в натурі, вважає, що дане зменшення відбулося в результаті самовільного перебудівництва та реконструкції позивачем належної йому 1/2 частини спірного домоволодіння.

Представник відповідача ОСОБА_7 адвокат Чорній Д.О. у судове засідання не з`явився по невідомим для суду причинам, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідач ОСОБА_6 є власником 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором про поділ спадщини від 14.01.2017, посвідченого державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №35, (а.с.23,24 т.1).

Відповідно до вище вказаного даного договору власниками іншої частини житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , частки який у праві власності становлять по 1/8.

Відповідність часток кожного з відповідачів у спільній частковій власності на спірне домоволодіння також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.08.2020 №218708417 (а.с.7-11 т.1).

Іншим співвласником вище вказаного будинковолодіння є позивач ОСОБА_5 , якому належить 1/2 частина домоволодіння, про що не заперечувалося сторонами у судовому засіданні та підтверджується, зокрема, договором купівлі-продажу 12.03.1987, посвідченим державним нотаріусом 2-ої Канівської міської державної нотаріальної контори Кудря П.С., зареєстрованого в реєстрі за № 373, технічним паспортом на житловий будинок (а.с.12-15, 18-22 т.1).

З Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , замовником якого є відповідач ОСОБА_6 вбачається, що дане будинковолодіння складається з житлового будинку літ. А-1; прибудови а,а1; житлового будинку Е-1; прибудови е,е1; гаражі Б,Д; сараї В,К,Г,І; погріб Ж; убиральні З,Л; навіс Є; огорожі - №1,2,3,6,8,9; ворота з хвірткою - №3, хвіртка - №4; ворота - №5, колонка питна №7, та розташоване на земельній ділянці загальною площею 1646 кв.м. (а.с.225-232 т.1).

Відповідно до Акту техніка (інженера) ОСОБА_14 від 07.11.2016, складеного при проведенні технічної інвентаризації нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , був зроблений вихід, обстежене будинковолодіння та внесені зміни. В житловому будинку літ. «Е-1», який раніше був під літ. «А-1» змінилася загальна площа з 51,3 кв.м. на 61,6 кв.м. за рахунок добудови літ. «е1», будівництво якої дозволено рішенням Канівської міської ради №170 від 19.07.1987 та контрольного переобміру будинку. Сарай літ. «І», сарай літ. «К», навіс літ. «Є» побудовані до 05.08.1992, що згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна зі змінами та доповненнями від 08.01.2013 №2 не є самочинно збудованим. Також знесені сараї літ. «в», літ. «С».

Половина будинковолодіння, яке належить ОСОБА_5 , та на якому знаходяться житловий будинок з прибудовами літ. «А-1, а, а1», сарай літ. «Г», гараж літ. «Б», убиральня літ. «Л», огорожа №№2,6,9, ворота з хвірткою№3, не обстежена (а.с.233 т.1).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду від 12.03.2021 по даній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої було поставлено запитання:

- Які переобладнання/перебудування були проведені у домоволодінні АДРЕСА_1 , починаючи з березня 1987 року?

- Які приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , є новозбудованими ОСОБА_5 ?

- Чи можливий поділ домоволодіння АДРЕСА_1 в рівних частках (1/2 та 1/2)?

- Визначити всі можливі варіанти поділу домоволодіння АДРЕСА_1 у натурі з урахуванням господарських будівель і споруд, а також з урахуванням відповідно до часток співвласників (сім`ї Гамбуричів 1/2 частина та сім`ї Барабашів 1/2 частина) з можливістю кожному співвласнику мати відокремлену частину будинку з господарськими спорудами.

За результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, зроблено відповідний висновок, а саме висновок експерта №697/21-23/1401-1424/22-23 від 18.08.2022 (а.с.40-114 т.3).

Так, по першому питанню, судовий експерт прийшов до висновку, що у відповідності до даних, що містять в собі надана на дослідження документація, у період з 1987 року поданий час, в домоволодінні по АДРЕСА_1 було проведено наступні будівельні роботи:

- будівництво добудови «е1» розмірами 5,59х2,0 м;

- будівництво гаражу «Б» розмірами 5,93х3,57 м;

- будівництво добудови «А-1» розмірами 6,0х8,28 м;

- будівництво добудови «а» розмірами 6,0х3,73 м;

- будівництво добудови «а1» розмірами 6,0х2,38 м.

По першому питанню, судовий експерт прийшов до висновку, що ОСОБА_5 збудовані приміщення «А-1» розмірами 6,0х8,28 м, «а» розмірами 6,0х3,73 м, «а1» розмірами 6,0х2,38 м та гараж «Б» розмірами 5,93х3,57 м.

У зв`язку з тим, що поставлені на вирішення експертизи третє та четверте питання пов`язані між собою та взаємозалежні, потребують дослідження одних і тих самих об`єктів та документації, мають загальну нормативну базу, дослідження по цим питанням об`єднані.

По третьому та четвертому питаннях, судовим експертом під час натурного обстеження об`єкту дослідження було встановлено, що фактично домоволодіння по АДРЕСА_1 являє собою два житлові будинки з прибудовами та надвірними спорудами. Будинок «А-1» з прибудовами «а» та «а1» загальною площею - 58,3 кв.м. та будинок «Е-1» з прибудовами «е» та «е1» загальною площею - 61,6 кв.м. Приміщеннями літера «А-1», «а», «а1» та господарськими будівлями літера «Г», «Б», «Л» фактично користується ОСОБА_5 , приміщеннями літера «Е-1», «е», «е-1» та господарськими будівлями літера «Є», «Д», «В», «Ж», «К», «З» фактично користуються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Співставляючи вимоги нормативної документації з даними натурного обстеження, судовий експерт прийшов до висновку, що реальний розподіл домоволодіння по АДРЕСА_1 , у відповідності до ідеальних часток співвласників можливий лише з відступом від ідеальних часток співвласників.

Враховуючи порядок користування домоволодінням по АДРЕСА_1 , який склався між співвласниками, судовим експертом на розгляд суду пропонується 3 варіанти розподілу житлових будинків «А-1» з прибудовами «а» та «а1» та «Е-1» з прибудовами «е», «е1» з відступом від ідеальних часток співвласників, та відповідно 3 варіанти розподілу домоволодіння, відповідно до вимог нормативних документів та з відхиленням від ідеальних часток співвласників.

Можливі варіанти поділу домоволодіння АДРЕСА_1 у натурі з урахуванням господарських будівель і споруд, відповідно до часток співвласників (по 1/2 частині за кожним) з можливістю кожному співвласнику мати відокремлену частину будинку з господарськими спорудами, наведено в дослідницькій частині висновку та додатках №2-7 до висновку.

Після надходження висновку вище вказаної судової будівельно-технічної експертизи, представником позивача було уточнено позовні вимоги, просить провести розподіл спірного домоволодіння відповідно до запропонованого судовим експертом варіанта поділу №3.

Так, відповідно до Варіанту 3 розподілу домоволодіння (частка 1/2 та 1/2) у користування та власність позивача ОСОБА_5 переходить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані з адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок «А-1», «а», «а1» з ганком, загальною площею 58,3 кв.м.; гараж «Б», сарай «Г», убиральня «Л», огорожа №2, ворота № 3, 1/2 частина сараю «І», 1/2 огорожа №6, 1/2 огорожа №9.

У користування та власність відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 переходить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані з адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок «Е-1», «е», «е1» з ганком, загальною площею 61,6,3 кв.м.; сарай «В», сарай «К», погріб «Ж», убиральня «З», гараж «Д», навіс «Є», огорожа №1, хвіртка №4, ворота №5, колонка №7, огорожа №8, замощення, 1/2 частина сараю «І», 1/2 огорожа №6, 1/2 огорожа №9.

За таким розподілом, відступ від ідеальних часток по вартості становить:

- для ОСОБА_5 1/2 частки домоволодіння на 60711 (шістдесят тисяч сімсот одинадцять) грн. менше;

- для ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 1/2 частки домоволодіння на 60711 (шістдесят тисяч сімсот одинадцять) грн. більше.

При цьому варіанті співвласники у яких частина в натурі після поділу стала більшою за ідеальну, виплачують співвласнику у якого частина в натурі після поділу стала менша за ідеальну, компенсацію в сумі 60711 (шістдесят тисяч сімсот одинадцять) грн.

Для забезпечення окремого користування спорудами, які пропонуються виділити, необхідно буде провести наступні ремонтно-будівельні роботи: в сараї літ. «І» влаштувати посередині цегляну перегородку, влаштувати дверний проріз та встановити дверний блок як наведено в додатку №6 до висновку (а.с.56 на звороті -58 т.3).

Для проведення судової будівельно-технічної експертизи, судовому експерту було надано, зокрема, копію усієї інвентаризаційної справи №93 на житловий будинок АДРЕСА_1 на 143 аркушах, яку було витребувано судом з КП «ЧООБТІ».

Відповідно до вимог статей 110, 112, 113 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта має бути мотивоване в судовому рішенні. Якщо висновок експерта буде визнано неповним або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Клопотань від представників сторін про визнання вище вказаного висновку експертизи неповним або таким, що суперечить матеріалам справи до суду не надходило, підстав, що викликають сумнів у його правильності суд не вбачає.

Разом з тим, у судовому засіданні встановлено та підтверджено технічною документацією, що спірний сарай (І) та замощення утворює собою фактично одне приміщення - сарай (І), а тому є неможливим відповідно до Варіанту поділу №3 залишити у власності відповідачів замощення, а сарай (І) поділити на дві частини (а.с.140 інвентаризаційної справи №93 на житловий будинок АДРЕСА_1 ).

Відповідно до даних, що містяться у висновку судового експерта №679/21-23/1401-1424/22-23 від 18.08.2022, а саме Таблиці №№5,7 спірний сарай та замощення позначено однією і тією ж літерою «І» (а.с.51,52 т.3).

У судовому засіданні за клопотанням представника відповідача у справі було допитано судового експерта ОСОБА_15 . Черкаського відділення КНДІСЕ, який суду пояснив, що питання чи є побудовані житлові приміщення ОСОБА_5 самовільно побудованими не було поставлені судом на дослідження, а тому він не може наразі дати на нього відповідь. Щодо грошової компенсації за відхилення (зменшення) частки в натурі пояснив, що вартість самовільної забудови не повинна враховуватися до загального її розміру. При проведенні ним судової будівельно-технічної експертизи йому було надано у розпорядження усю технічну документацію на спірне домоволодіння, яка не містила відомостей про наявність самовільного будівництва, а тому вартість добудов «А-1», «а», «а1» було відповідно включено до розміру вартості усього досліджуваного будинковолодіння та взято до уваги при здійсненні розрахунків грошової компенсації за відхилення (зменшення) частки в натурі. Пояснити куди стікають стічні води з спірного сараю «літ.І» він не може, оскільки це питання судовому експерту не було посталено на дослідження.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

У постанові Верховного Суду від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 вказано, що право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно зі статтею 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до частини 1 статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Частиною 3 статті 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно з частинами 1, 2 статті 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виділ часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. До такого висновку дійшов Верховний Суд України, розглянувши справу № 6-1443цс16. Вказавши також, що виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З матеріалів справи вбачається, та не заперечувалося представниками сторін, що спірне домоволодіння з надвірними спорудами, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності позивачу ОСОБА_5 та відповідачам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по відповідній частині кожному.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають право на зазначене майно пропорційно своєї частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку з надвірними спорудами, яка відповідає розміру та вартості його частки.

Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладено у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 545/3753/16-ц.

Отже, сторони як співвласники домоволодіння мають право на поділ майна в натурі пропорційно своїм часткам.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просив поділити спірне домоволодіння відповідно до запропонованого експертом у висновку №697/21-23/1401-1424/22-23 від 18.08.2022 варіанту поділу №3, за виключенням сараю (І), який відповідно просить поділити уздовж житлових будинків.

В той же час, представник відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_2 на попередніх судових засіданнях щодо вказаного поділу домоволодіння не заперечував та погоджувався на такий його поділ, однак на останньому судовому засіданні наполягав на варіанті поділу №1, відповідно до якого спірний сарай літ. «І» переходить у власність та користування відповідачів.

Представник відповідача ОСОБА_6 адвокат Бовшик М.Ю. та відповідач ОСОБА_8 не підтримали жодного з запропонованих судовим експертом варіантів поділу, своїх варіантів поділу не запропонували.

Враховуючи викладене, з метою належного обслуговування житлових будинків та уникнення між співвласниками подальших спорів щодо обслуговування та користування власністю кожного, суд приходить до висновку про можливість поділу спірного нерухомого майна згідно з будівельно-технічним висновком експерта №679/21-23/1401-1424/22-23 від 18.08.2022 за варіантом, запропонованим експертом №3, за виключенням замощення, яке згідно даного варіанту повністю переходить у користування та власність відповідачів. Оскільки вище судом вже зазначалося та не оспорювалося сторонами, що спірний сарай (І) та замощення утворює собою фактично одне приміщення - сарай (І), а тому замощення також підлягає поділу по 1/2 позивачу та 1/2 відповідачам у межах розташування кожної з частини сараю (І) за варіантом поділу № 3 будівельно-технічного висновку експерта №679/21-23/1401-1424/22-23 від 18.08.2022.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що "відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється».

Суд встановив, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності чотирьом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 20 червня 2023 року у справі № 633/408/18 зазначила, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 13 ЦПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 1 липня 2021 року у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 1 лютого 2022 року у справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36), від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (пункт 31)).

Саме тому, виходячи з мети позову, заявленого позивачем, і його обґрунтування, вимогу припинити право спільної часткової власності та здійснити поділ домоволодіння слід розцінювати як таку, що повинна стосуватись не тільки припинення права спільної часткової власності і поділу майна лише щодо позивача, але і щодо відповідачів, оскільки припинивши право власності ОСОБА_5 припиняється і право спільної часткової власності й інших співвласників - відповідачів, а поділ може бути здійснений лише між усіма співвласниками із зазначенням поділених часток в натурі для усіх власників.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ефективним способом захисту прав сторін буде поділ цього майна в натурі між сторонами, відповідно до якого кожній стороні необхідно виділити частину спірного майна відповідно до варіанту поділу, визначеного висновком експерта №679/21-23/1401-1424/22-23 від 18.08.2022, припинивши право спільної часткової власності на домоволодіння співвласника ОСОБА_5 . Відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , є та залишаються співвласниками успадкованого ними майна після смерті ОСОБА_9 відповідно до часток кожного.

Таким чином, здійснюючи поділ спірного домоволодіння суд вважає за необхідне зазначити у судовому рішенні, яка частка виділяється відповідачам, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у спільній частковій власності відповідачів.

Суд також враховує положення про те, що правовий режим спільної власності має відповідати інтересам усіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших. З огляду на це у судовому рішенні, яким позивачу виділено частину спірного домоволодіння необхідно зазначити, яка саме частина цього домоволодіння виділяється відповідачам.

Аналогічного висновку у справі з подібними правовідносинами дійшов Верховний Суд у постанові від 16 червня 2021 року в справі № 462/1585/16-ц.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо стягнення з відповідачів на користь позивача грошової компенсації за відхилення (зменшення) частки в натурі суд зазначає наступне.

Так, матеріали справи та технічна документація на спірне будинковолодіння не містять відомостей на підтвердження заперечення сторони відповідача щодо самовільного будівництва позивачем житлових приміщень.

Відповідно до висновку експерта №679/21-23/1401-1424/22-23 від 18.08.2022 (варіанту поділу №3) розмір вище вказаної компенсації складає 60711,00 грн.

Разом з тим, оскільки суд прийшов до висновку про неможливість одночасного залишення у власності одних співвласників замощення, а сарай (І) поділити по 1/2 частині за позивачем та відповідачами, тому розмір грошової компенсації підлягає зменшенню на вартість половини замощення, що складає 1986 грн. (3972 грн./2).

Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню компенсація за зменшення частки в натурі в загальному розмірі 58725 грн. (60711- 1986 ), та відповідно пропорційно частці кожного з відповідачів у спільній частковій власності ( ОСОБА_6 1/4 частина; ОСОБА_7 1/8 частина; ОСОБА_8 1/8 частина).

Таким чином, враховуючи вище викладене, беручи до уваги часткове визнання відповідачами позовних вимог, а саме представники відповідачів І ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 фактично не заперечували щодо можливості поділу спірного домоволодіння, а лише мали зауваження щодо варіанту його поділу, суд вважає, що уточнений позов ОСОБА_5 про поділ в натурі будинковолодіння, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на новозбудовані приміщення підлягає до часткового задоволення.

Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно д ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір на загальну суму 1690,01 грн., що підтверджується квитанціями від 02.08.2020, 25.08.2020 (а.с.1, 46 т.1), а також було понесено витрати на проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 15788,12 грн. (квитанція від 26.07.2021 а.с.26 т.3), тому у відповідності до стю141 ЦПК України дані витрати підлягають стягненню з відповідачів у рівних частинах на користь ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представником позивача ОСОБА_5 адвокатом Константіновою Т.М. заявлено про намір подати докази сплати правової допомоги протягом 5 днів після проголошення рішення, у відповідності до абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Як визначено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, представнику позивача адвокату Константіновій Т.М. необхідно подати докази щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

Керуючись ст. 319, 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України, ст. 12, 77, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про поділ в натурі будинковолодіння, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на новозбудовані приміщення задовольнити частково.

Провести поділ будинковолодіння по АДРЕСА_1 між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та право спільної часткової власності за ОСОБА_5 припинити.

Виділити в окремий об`єкт та визнати право власності за ОСОБА_5 на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані з адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок «А-1», «а», «а1» з ганком, загальною площею 58,3 кв.м.; гараж «Б», сарай «Г», убиральня «Л», огорожа №2, ворота № 3, 1/2 сараю (І), 1/2 замощення, 1/2 огорожа № 6, 1/2 огорожа №9 (що відповідає варіанту поділу №3 будівельно-технічного висновку експерта №679/21-23/1401-1424/22-23 від 18.08.2022).

Виділити та визнати право власності за ОСОБА_6 на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані з адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок «Е-1», «е» «е1» з ганком, загальною площею 61,6 кв.м., сарай «В», сарай «К», погріб «Ж», убиральня «З», гараж «Д», навіс «Є», огорожа №1, хвіртка №4, ворота №5, колонка №7, огорожа №8, 1/2 сараю (І), 1/2 замощення, 1/2 огорожа № 6, 1/2 огорожа №9 (що відповідає варіанту поділу №3 будівельно-технічного висновку експерта №679/21-23/1401-1424/22-23 від 18.08.2022).

Виділити та визнати право власності за ОСОБА_7 на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані з адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок «Е-1», «е» «е1» з ганком, загальною площею 61,6 кв.м., сарай «В», сарай «К», погріб «Ж», убиральня «З», гараж «Д», навіс «Є», огорожа №1, хвіртка №4, ворота №5, колонка №7, огорожа №8, 1/2 сараю (І), 1/2 замощення, 1/2 огорожа № 6, 1/2 огорожа №9 (що відповідає варіанту поділу №3 будівельно-технічного висновку експерта №679/21-23/1401-1424/22-23 від 18.08.2022).

Виділити та визнати право власності за ОСОБА_8 на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані з адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок «Е-1», «е» «е1» з ганком, загальною площею 61,6 кв.м., сарай «В», сарай «К», погріб «Ж», убиральня «З», гараж «Д», навіс «Є», огорожа №1, хвіртка №4, ворота №5, колонка №7, огорожа №8, 1/2 сараю (І), 1/2 замощення, 1/2 огорожа № 6, 1/2 огорожа №9 (що відповідає варіанту поділу №3 будівельно-технічного висновку експерта №679/21-23/1401-1424/22-23 від 18.08.2022).

Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 компенсацію за зменшення частки в натурі в розмірі 58725 грн. (п`ятдесят вісім тисяч сімсот двадцять п`ять гривень), відповідно до їх часток, а саме: з ОСОБА_6 29362,50 грн. (двадцять дев`ять тисяч триста шістдесят дві гривні 50 коп.), а з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 14681,25 грн. (чотирнадцять тисяч шістсот вісімдесят одній гривні 25 коп.), з кожного.

Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 з кожного по 5826,04 грн., понесених судових витрат (сплачений судовий збір та витрати за проведення будівельно-технічної експертизи).

Представнику позивачу ОСОБА_5 адвокату Константіновій Тетяні Миколаївні встановити строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У разі неподання таких доказів заява про вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу залишиться без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 28 грудня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючий за адресою: в АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_5 .

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_6 .

Головуючий Л . О . Колісник