УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 грудня 2023 року м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 22 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис №1735.

В період з 18 грудня 2023 року по 27 грудня 2023 року включно головуюча у даній справі суддя перебувала на лікарняному.

Перевіряючи матеріали позовної заяви на відповідність вимогам статей 175-177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Кодексу, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Зокрема відмітку про засвідчення копії документа складають із слів Згідно з оригіналом, назви посади (якщо заява подається юридичною особою), особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право», документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (далі - Конвенція), була підписана 05.10.1961 року в м.Гаага та з 22.12.2003 набула чинності для України.

До переліку країн-учасниць Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів входить також і Королівство Норвегія.

Згідно із ч.1 ст.1 Конвенції, вона поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються:

a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця;

b) адміністративні документи;

c) нотаріальні акти;

d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Частиною 1 статті 4 Конвенції передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції.

Всупереч вимогам ст.177 ЦПК України, копії письмових доказів, доданих до позовної заяви, не засвідчені належним чином, а саме в них відсутні: ініціали, прізвище особи, яка засвідчує копії та дата засвідчення копій.

Також суд звертає увагу на те, що підписи, проставлені в засвідчених неналежним чином копіях документів та доданих до позовної заяви, суттєво відрізняються від підпису позивачки ОСОБА_1 , наявного в позовній заяві та копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

Крім того, додана до позовної заяви копія довіреності від 19 жовтня 2023 року з перекладом на українську мову, яку посвідчено державним нотаріусом Норвергії Енн Каріне Крокмо, не містить апостилю у відповідності до вимог Закону України «Про міжнародне приватне право» і Конвенції, її переклад не засвідчений у порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат», зв`язку з чим зазначена довіреність не може бути прийнята судом на підтвердження наявності у ОСОБА_3 повноважень на представництво інтересів позивачки в суді.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачці строку для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- двох примірників належним чином засвідчених письмових доказів, які зазначені в якості додатків в позовній заяві (з урахуванням висновків суду викладених в даній ухвалі);

- двох примірників належним чином оформленої довіреності (з апостилем) та з нотаріально засвідченим перекладом такої довіреності на підтвердження наявності у Левчук Т.В. повноважень на представництво інтересів позивачки ОСОБА_1 (в разі необхідності представництва інтересів позивачки вказаною особою, на розсуд позивачки).

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Позивачці усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі якщо недоліки заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачці.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Петровська