ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Шавкун Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Дураченко Ганни Олександрівни

на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2019 року

у справі за позовом акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2018 року АТ "Кредобанк", який є правонаступником ПАТ "Кредобанк" звернулося до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 22 серпня 2017 року між ПАТ "Кредобанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №СL2r-72394, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 20 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №48384568 від 22 серпня 2017 року та випискою руху коштів по рахунку.

Вказує, що у порушення умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував.

Зазначає, що на адресу фактичного проживання ОСОБА_1 було направлено ряд повідомлень-вимог щодо дострокового погашення заборгованості, однак такі вимоги були проігноровані.

Станом на момент звернення до суду заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №СL2r-72394 від 22 серпня 2017 року перед банком складає 39 126 грн. 81 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом 20 000 грн.; сума заборгованості по процентам 15 337,89 грн.; пеня 3 788,92 грн., яку АТ "Кредобанк" просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2019 року позовні вимоги АТ "Кредобанк" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Кредобанк" заборгованість за кредитним договором №СL2r-72394 від 22 серпня 2017 року у розмірі 39126,81 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 20 000 грн.; сума заборгованості по процентам 15 337,89 грн.; пеня 3 788,92 грн., судовий збір у розмірі 1 762,00 грн., а всього 40 888 грн. 81 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки встановлено істотне порушення умов договору з боку відповідача та останній має заборгованість, яку повинен сплатити.

Не погодившись з рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Дураченко Г.О. звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції ОСОБА_1 про розгляд справи належним чином не повідомляв, тому він був позбавлений можливості надати докази про втрату/викрадення паспорту та заперечувати проти позову з тих підстав, що жодного кредитного договору з АТ "Кредобанк" не укладав, жодних грошових коштів від банку не отримував, договір з АТ "Кредобанк" укладений без його відома та на підроблені документи. Зазначає, що наприкінці листопада 2014 року під час святкування ювілею друга ОСОБА_1 у кафе, у скаржника та двох його друзів були викрадені сумки з документами та грошима. В тому числі були викрадені паспорти. Скаржник негайно звернувся до Бабушкінського районного відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області із заявою про викрадення паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 03 квітня 1998 року, на ім`я ОСОБА_1 . За результатами розгляду його заяви паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 03 квітня 1998 року, на ім`я ОСОБА_1 з 03 грудня 2014 року в інформаційній підсистемі «Недійсні документи» Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України значиться як недійсний. 19 грудня 2014 року у зв`язку з втратою вищевказаного паспорту Шевченківським РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , що підтверджується відповіддю ГУ ДМС України в Дніпропетровській області №1201.4.1-8467/12.3-20 від 10 серпня 2020 року на адвокатський запит адвоката Дураченко Г. О. від 06 серпня 2020 року. Також після детального ознайомлення з матеріалами кредитної справи за кредитним договором № СL2r-72394 від 22 серпня 2017 року, скаржник повідомляє наступне: усі підписи на кредитному договорі, додатках до договору, анкеті позичальника за позичальника зроблені не його рукою, повністю не збігаються з його підписом, зразок якого міститься в паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 ; на підтвердження особи позичальника наданий викрадений в 2014 році недійсний паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 03 квітня 1998 року, на ім`я ОСОБА_1 , в якому вклеєні 2 фото іншої особи; на підтвердження особи позичальника надана підроблена довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, в якій не збігаються назва органу видачі, дата занесення до Державного реєстру фізичних осіб, підпис та ПІБ особи, що видала довідку, дата видачі довідки.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 22 серпня 2017 року між ПАТ "Кредобанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №СL2r-72394, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 20 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 69,99% річних, та зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту.

Відповідач свої обов`язки виконує неналежним чином та станом на 26 вересня 2018 року має заборгованість за кредитом у розмірі 39 126,81 грн.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановивши істотне порушення умов договору з боку відповідача та наявність заборгованості, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Однак погодитись з таким висновком суду не можна, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У розумінні положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно положень ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

За умовами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Так, 24 березня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, в обґрунтування якого зазначив, що у Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська розглядається справа за його позовом до АТ "Кредобанк" про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 травня 2021 року зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі № 932/14048/20 за позовом ОСОБА_1 до АТ "Кредобанк" про визнання недійсним кредитного договору.

24 квітня 2023 року на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Дураченко Г.О. про поновлення провадження у справі, у зв`язку із набранням законної сили рішення суду у справі № 932/14048/20 та ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 травня 2023 року поновлено провадження у справі.

Так, рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2022 року у справі №932/14048/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ "Кредобанк" про визнання недійсним кредитного договору задоволено.

Визнано недійсним кредитний договір № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року, укладений між ПАТ "Кредобанк" та ОСОБА_1 .

Положеннями ч.ч. 4, 5 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зроблено висновок, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, про відсутність у матеріалах справи належних, допустимих, достовірних та достатніх у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України доказів виникнення зобов`язань у ОСОБА_1 за кредитним договором № CL2r-72394 від 22 серпня 2017 року та наявності у останнього заборгованості, позовні вимоги АТ "Кредобанк" про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним договором не знайшли своє підтвердження у ході апеляційного перегляду, у зв`язку з чим не можуть вважатися такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову АТ "Кредобанк".

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Дураченко Ганни Олександрівни задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова