Справа № 754/9535/21
У Х В А Л А

Іменем України

22 грудня 2023 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретаря судових засідань Нагорної М.В.,

представника заявника Доценка В.О.,

представника стягувачки ОСОБА_1 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії Державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Федоренко Ольги Володимирівни, заінтересована особа: ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник в особі свого представника - Адвоката Доценка В.О. звернувся до суду із скаргою щодо визнання дій державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Федоренко О.В. щодо складеного розрахунку заборгованості за період з 25.06.2021 по 30.12.2022 у виконавчому провадженні НОМЕР_1 неправомірними; просив зобов`язати державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Федоренко О.В., або іншу уповноважену особу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) здійснити перерахунок розміру заборгованості ОСОБА_2 у виконавчому провадженні НОМЕР_1 за період з 25.06.2021 по 30.12.2022 із розрахунку доходів боржника ОСОБА_2 у розмірі 2100 грн., щомісячно.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що судовим наказом №754/9535/21 від 13.10.2021 з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 1/3 усіх його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.06.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаного судового наказу в порядку виконання, постановою головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Арійончик К.А. від 04.11.2021 відкрито ВП НОМЕР_1. Яку заявник не отримував. ОСОБА_2 зазначає, що хворіє на сліпоту обох очей. Починаючи з 2012 року у нього відсутній зір, відповідно за станом свого здоров`я, працювати він не може та потребує сторонньої допомоги. З 04.07.2022 року заявнику довічно встановлена І група інвалідності, відповідно до якої отримує пенсію у розмірі 2100 грн., щомісячно та додатково отримує від держави доплату до призначеної йому пенсії соціальну допомогу в розмірі 2000 грн.. Відповідно до довідки - розрахунку від 04.10.2023, виданої державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Федоренко О.В., яку він отримав 18.10.2023 року, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01.07.2023 становить 124 902, 05 грн.. Із розрахунком заборгованості по сплаті аліментів заявник не згоден, оскільки такий є безпідставним, не відповідає його щомісячним доходам. Таким чином, на підставі викладених обставин, заявник звернувся до суду із даною скаргою.

Ухвалою судді від 02.11.2023 року було прийнято скаргу до провадження та призначено судове засідання. Одночасно судом було витребувано від Державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Федоренко Ольги Володимирівни матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Представник заявника - адвокат Доценко В.О. в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник стягувачки - адвокат Луньова Н.Ю. заперечувала проти поданої скарги, просила суд відмовити у її задоволенні.

Суб`єкт оскарження державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Федоренко О.В. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через канцелярію суду подала витребувані матеріали виконавчого провадження.

Суд, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби України під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, визначено розділом VІІ цього Кодексу у статтях 447-453 в рамках здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Судом встановлено, що на виконанні Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче впровадження № НОМЕР_1 від 04.11.2021 року з примусового виконання судового наказу № 754/9535/21 від 13.10.2021 Деснянського районного суду міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів моїх заробітків (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 22.06.2021 року і до повноліття дітей.

У частині першій статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пунктів 1, 3, 5, 8 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

За змістом частин першої-другої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків.

За правилами частин першої, третьої та четвертої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику.

Згідно з частинами першою-другою статті 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Особливості виконання рішень про стягнення аліментів визначені у розділі XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

У пункті 2 розділу XVI Інструкції № 512/5 встановлено, що виконавець протягом десяти днів з дня відкриття виконавчого провадження здійснює заходи для отримання інформації про доходи боржника та виносить постанову про звернення стягнення на доходи боржника, оформлену відповідно до пункту 3 розділу Х цієї Інструкції. Стягнення аліментів здійснюється відповідно до вимог статті 70 Закону та пунктів 3-10 розділу Х цієї Інструкції.

Відповідно до пункту 4 розділу XVI Інструкції № 512/5 виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: подання заяви стягувачем або боржником.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Частиною 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до довідки - розрахунку від 04.10.2023, виданої державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Федоренко О.В., заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01.07.2023 становить 124 902, 05 грн. (а.с.8-9).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №312432 ОСОБА_2 була встановлена ІІ група інвалідності, дата огляду 10.08.2022 року, довічно.

Боржник з вищевказаним розрахунком заборгованості не погоджується посилаючись на те, що не був обізнаний про відкрите виконавче провадження, що він є інвалідом І групи та отримує пенсію, при цьому суб`єкт оскарження протягом 2021 -2022 року безпідставно та в порушення вимог закону обчислював розмір заборгованості по аліментам відповідно до даних про середню номінальну заробітну плату, які надані Головним управлінням статистики у м. Києві.

Заявник звернувся до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) із клопотанням у виконавчому провадженні в якому просив здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів за судовим наказом №754/9535/21 від 13.10.2021 року, починаючи з дати видачі судового наказу.

Як вбачається з довідки по нарахуванню та виплаті пенсій та допомог, ОСОБА_2 знаходиться на обліку в УСЗН Дніпровської районної в м.Києві адміністрації та отримує соціальну допомогу з липня 2022 року, а саме: липень 2022 - 1896,78 грн., з серпня 2022 року по жовтень 2023 року включно (а.с.12).

Згідно з Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податку та військового збору ОСОБА_2 отримав доходи у вигляді соціальних виплат з відповідних бюджетів за жовтень 2022 року у розмірі 900,00 грн., листопад 2022 року - 15200 грн., грудень 2022 року - 3100 грн.. (а.с.36-37).

Таким чином, загальний розмір отриманого доходу заявником за період липня 2022 року по грудень 2022 року не відповідає розміру, зазначеному у розрахунку заборгованості по аліментам з якого було нараховано аліменти на утримання двох дітей за вказаний період.

Відповідно до ч.1ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з вимогами ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 95 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 роз`яснено, що виходячи зі змісту статті 451 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, зокрема, постановити ухвалу про зобов`язання державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання або зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження, оскільки, вказаним Законом передбачено і інші підстави для повернення виконавчого листа та відмови у відкритті виконавчого провадження, які підлягають самостійній перевірці державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій.

Таким чином, з огляду на вищевикладене скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з огляду на те, що державний виконавець не виконав у повному обсязі покладений на нього обов`язок, відповідно до вимог Закону України про виконавче провадження.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для зобов`язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментам за період з 25 червня 2021 р. по червень 2022 року включно виходячни з розміру доходу заявника 2100,00 грн. з тих підстав, що заявником та його представником не надано суду належних та допустимих доказів отримання ОСОБА_2 доходу у вищевказаному розмірі, а відтак будь-яких порушень в діях державного виконавця за вказаний період при здійсненні розрахунку заборгованості по аліментам суд не вбачає.

Відповідно до вимог ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановлюється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

Під час ухвалення вступної та резолютивної частини рішення, судом було невірно здійснено арифметичний підрахунок доходів боржника, а саме не враховано дохід згідно з наданим ним витягом з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми доходів нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військовий збір» (а.с.36-37).

Зазначена арифметична помилка при виготовленні вступної та резолютивної частини судового рішення була допущена механічно, а відтак підлягає виправленню шляхом викладення в трього абзацу резолютивної частини повного тексту ухвали суду урахуванням вірного підрахунку наступним чином: «Зобов`язати державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Федоренко Ольгу Володимирівну здійснити перерахунок розміру заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів за судовим наказом № 754/9535/21 від 25.06.2021 р. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 за період з 01 липня 2022 року по 30 грудня 2022 року, із розрахунку доходів боржника ОСОБА_2 за липень 2022 року -1 896,78 грн., за серпень - вересень 2022 року - 2 100,00 грн. щомісячно, жовтень 2022 року - 3000 грн., листопад 2022 року - 17 300 грн., грудень 2022 року - 5200 грн.».

Керуючись ст. ст. 259, 268, 269, 354, 450-451 ЦПК України, ст. ст. 48, 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 на дії Державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Федоренко Ольги Володимирівни, заінтересована особа: ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Федоренко Ольги Володимирівни щодо складеного розрахунку заборгованості ОСОБА_2 по аліментам від 04 жовтня 2023 року, визначеного за період з 25 червня 2021 р. по 30 грудня 2022 р. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Зобов`язати державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Федоренко Ольгу Володимирівну здійснити перерахунок розміру заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів за судовим наказом № 754/9535/21 від 25.06.2021 р. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 за період з 01 липня 2022 року по 30 грудня 2022 року, із розрахунку доходів боржника ОСОБА_2 за липень 2022 року - 1 896,78 грн., за серпень - вересень 2022 року - 2 100,00 грн. щомісячно, жовтень 2022 року - 3000 грн., листопад 2022 року - 17 300 грн., грудень 2022 року - 5200 грн.

В задоволенні іншої частини вимог скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 29.12.2023.

Суддя: