Справа № 158/1717/23
Провадження № 2/0158/391/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Польової М.М.,

з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,

представника відповідача Липини О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Ківерці клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 26.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

На адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_3 у складі Збройних сил України.

Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.07.2023 №1658 солдат ОСОБА_3 з 26.02.2022 призваний у Збройні Сили України відповідно до указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . У зв`язку з існуванням обставин, визначених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, що унеможливлюють продовження розгляду цивільної справи та наявність яких є підставою для обов`язкового зупинення провадження у справі, представник відповідача просить провадження зупинити до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.

У судовому засіданні представник відповідача клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити.

Позивач у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши клопотання та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 01.07.2023 №1658.

Клопотання про зупинення провадження у справи заявлено представником відповідача.

З аналізу норм ст. ст. 251, 253 ЦПК України слідує, що наслідком не зупинення провадження у справі щодо особи, яка безпосередньо перебуває у складі ЗСУ України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, є порушенням прав такої особи.

Однак суд звертає увагу на те, що відповідач має уповноваженого ним на представництво своїх інтересів представника, тобто визначився з захистом та представництвом своїх прав та інтересів, має можливість користуватися всіма наданими йому законом правами - викладати свою позицію у передбачений законом спосіб, надавати свої докази тощо.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір (ч. 5 ст. 8 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Суд зазначає, що зупинення провадження у даній справі призведе до порушення права позивача на розумний строк розгляду її справи відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції.

Крім того, відповідач обізнаний щодо наявності цієї справи в суді, відповідачем не вказано, у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи на період його знаходження на військовій службі, враховуючи, що він не позбавлений можливості здійснити реалізацію наданих йому ЦПК прав через свого представника.

Суд також приймає до уваги особливе значення цієї справи в умовах воєнного стану, що на військовослужбовців під час воєнного стану, як і раніше, покладається обов`язок сплачувати аліменти, оскільки діти потребують особливої, додаткової уваги з боку держави та їх батьків, а стягнення аліментів на їх утримання є один зі способів захисту інтересів дітей.

Судом також встановлено, що на даний час діти проживають з позивачем.

Так, відповідно до ст. 3 «Конвенції про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Крім того, обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей належить до конституційних обов`язків і передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов`язок також передбачений ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного.

Таким чином, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Враховуючи вищевикладене, а також встановлений законом обов`язок батьків сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку, що в інтересах неповнолітніх дітей та з метою недопущення порушення розумних строків розгляду справи, що вплинуть на права дітей щодо належного грошового утримання, участі в даній справі від імені відповідача представника, в задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі у зв`язку з перебуванням відповідача в складі Збройних Сил України необхідно відмовити.

Керуючись статтями 251, 253, 258, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 06 липня 2023 року.

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова