Справа № 551/1215/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року селище Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Кулик Н.В., розглянувши поза межами судового засідання в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

19 липня 2022 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за договором позики у розмірі 7 957,60 доларів США.

19 грудня 2023 року через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту рухоме та нерухоме майно відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликались.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд приходить до переконання, що дану заяву необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Позов може бути забезпечений шляхом накладенням арешту на майно або забороною вчиняти певні дії /п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України/.

Згідно ст.10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають: обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва: заборона відчуження та/або користування; арешт. Згідно ч. 1 ст.5 вказаного закону в державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на, належне відповідачу ОСОБА_2 , майно з заявленими позовними вимогами, що подано окремо, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів щодо необхідності забезпечення позову, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Позивачем в якості доказів наявності у відповідача ОСОБА_2 рухомого майна надано інформацію з територіального сервісного центру № 5943.

Так, згідно наданої довідки за №31/18/5943-1663 від 01 листопада 2022 року за громадянином ОСОБА_2 зареєстровано два транспортних засоби, зокрема, причіп ПФ 02 ФЕРМЕР,1995 року випуску та автомобіль Mercedes-Benz Vito 109 CDI, 2005 року випуску

Окрім того, відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належать 49/100 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 102, та 49/100 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер - 02.

Як передбачено положеннями ч.7 ст.153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч.3 ст.154 ЦПК України.

Разом з цим, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом накладення заборони відчуження рухомого та нерухомого майна, належного відповідачу ОСОБА_3 , 1988 року народження, виходячи з наступного.

Так, п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України чітко передбачено, що накладення арешту на майно в межах здійснення судом заходів забезпечення позову можливе щодо майна, яке належить відповідачеві або підлягає передачі йому і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Отже, у разі коли позовні вимоги стосуватимуться стягнення коштів і позивач має намір забезпечити свій позов шляхом арешту майна боржника, необхідним є наявність належного підтвердження того, що майно, на яке заявник прохає накласти арешт дійсно належить особі до якої буде спрямовано позовні вимоги про стягнення боргу.

Позивач просить суд накласти арешт на нерухоме й рухоме майно, належне відповідачу ОСОБА_3 , але ніяких підтверджуючих документів належності останній такого майна не надав, не вказав місце знаходження майна.

Суд зауважує, що заявник для належного, достатнього та допустимого підтвердження права власності боржника на нерухоме майно не був позбавлений можливості отримати Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-150, 153, 154, 157 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - задовольнити.

У порядку забезпечення позову накласти арешт на:

- рухоме майно транспортні засоби, а саме: причіп ПФ 02 ФЕРМЕР, 1995 року випуску та автомобіль Mercedes-Benz Vito 109 CDI, 2005 року випуску, які зареєстровані за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- нерухоме майно - 49/100 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , та 49/100 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер - 02.

Відомості відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання якого: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий Охтирським МРВ УМВС України 23 травня 1996 року;

боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , місце проживання якого: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_5 , виданий Охтирським МРВ УМВС України 31 серпня 1998 року.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

У іншій частині заяви позивача ОСОБА_1 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: