Справа №: 671/158/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

з участю секретаря судового

засідання Кошонько Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог а.с. 100-105) стягнути з відповідача кошти в розмірі 205 955 грн. 19 коп., з яких заборгованість за договором позики 150 000 грн., відсотки за користування позикою 8140 грн. 39 коп., 3 % річних 5856 грн. 17 коп., інфляційні збитки в розмірі 46 831 грн. 78 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 23 грудня 2020 року між сторонами був укладений договір позики, за яким відповідач отримала від позивача в борг 150 000 грн., які зобов`язалася повернути 01 жовтня 2021 року, що підтверджується розпискою відповідача.

Однак зобов`язання за договором позики ОСОБА_2 не виконала, взяті в борг кошти ОСОБА_1 не повернула.

Позивач вказує, що оскільки укладеним між сторонами договором позики не встановлений розмір процентів, то відповідач була зобов`язана сплачувати щомісячно відсотки в розмірі облікової ставки Національного банку України, що становить за період з 23 грудня 2020 року по 01 жовтня 2021 року 8140 грн. 39 коп.

Розрахунок 3 % річних за період з 01 жовтня 2021 року по 18 січня 2023 року за 475 днів становить 5856 грн. 17 коп., розмір інфляційних збитків за вказаний період становить 46 831 грн. 78 коп.

Отже просить стягнути з відповідача кошти в сумі 205 955 грн. 19 коп., а також сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

Від представника відповідача ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що наявний в матеріалах справи договір позики (розписка) не є укладеним, оскільки сторони не погодили істотні умови такого договору та не досягли жодної згоди з цього приводу, а саме: щодо терміну (строку) дії договору (повернення позики). Вказане твердження, як зазначає представник, випливає з того, що договір підписаний пізніше, ніж вказана дата повернення позики. Договір підписаний 23 грудня 2021 року, а повернути 01 жовтня 2021 року, що є взаємовиключним. Також представник відповідача не погоджується з розрахунками позивача щодо сум до стягнення, вважає їх некоректними.

15 листопада 2023 року сторони та їх представники в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.

Опитані в минулому судовому засіданні представники сторін пояснили наступне.

Представник позивача Поліщук П.П. позов підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти позову заперечив, вважає його безпідставним та необґрунтованим, а договір позики неукладеним. Зазначив, що не встановлено дату укладення договору, чи передавались кошти невідомо.

За клопотанням представника позивача у справі було призначено судову технічну експертизу, яку проведено не було у зв`язку із подальшою відмовою представника позивача від її проведення.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

В силу ч. ч. 1, 3 ст. 1049; ч. 1 ст. 1050 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 23 грудня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за яким ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 в борг 150 000 гривень із зобов`язанням повернути вказані кошти 01 жовтня 2021 року (а.с. 74).

Факт укладення між сторонами договору позики та отримання ОСОБА_2 коштів від ОСОБА_1 підтверджується наявністю оригіналу розписки у позивача.

Щодо дати укладення договору позики (написання розписки) суд вважає описку в розписці «23 грудня 2021 року» очевидною, зважаючи на вказану дату повернення коштів 01 жовтня 2021 року, а тому не ставить під сумнів дійсну дату написання розписки 23 грудня 2020 року.

Опосередковано дату укладення договору позики 23 грудня 2020 року та дату зобов`язання повернути кошти 01 жовтня 2021 року доводить копія письмової вимоги позивача до відповідача (а.с. 16) та копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 17), згідно з яким відповідачем отримано лист із письмовою вимогою 13 грудня 2021 року.

Зважаючи на викладене, не проведення у справі судової технічної експертизи, на переконання суду, не є визначальним у доведенні факту допущення описки відповідачем у розписці про отримання коштів у борг, оскільки вказана вище описка є очевидною.

Таким чином, умов укладеного договору позики ОСОБА_2 не виконала та борг позивачу не повернула, тому вимоги ОСОБА_1 щодо повернення суми боргу є обґрунтованими.

В той же час суд частково не погоджується із здійсненими позивачем розрахунками сум, належних до виплати (зокрема, в частині інфляційних збитків, зазначених в розмірі 46 831 грн. 78 коп.).

За розрахунком суду, за період з 01 жовтня 2021 року по 18 січня 2023 року (дата написання заяви про збільшення розміру позовних вимог) розмір збитків від інфляції становить 45 860 грн. 25 коп. (сукупний індекс інфляції: 100,90 % х 100,80 % х 100,60 % х 101,30 % х 101,60 % х 104,50 % х 103,10 % х 102,70 % х 103,10 % х 100,70 % х 101,10 % х 101,90 % х 102,50 % х 100,70 % х 100,70 % х 100,80 % = 130,574 %; розрахунок за формулою: 150 000 грн. (сума боргу) х 130,574 % (сукупний індекс інфляції) / 100 % - 150 000 грн. (сума боргу)).

Із розрахунком розміру відсотків за користування позикою 8140 грн. 39 коп. та 3 % річних 5856 грн. 17 коп. суд погоджується.

Проте, в заяві про збільшення позовних вимог представник позивача, вказавши складові загальної суми: 150 000 грн., 8140 грн. 39 коп., 5856 грн. 17 коп., 46 831 грн. 78 коп., зазначив, що в результаті загальна сума становить 205 955 грн. 19 коп. (яку і просив стягнути), однак сума цих складових становить 210 828 грн. 34 коп.

За розрахунком суду, загальна сума заборгованості за договором позики становить 209 856 грн. 81 коп.: заборгованість за договором позики 150 000 грн., відсотки за користування позикою 8140 грн. 39 коп., 3 % річних 5856 грн. 17 коп., інфляційні збитки - 45 860 грн. 25 коп.

Однак, зважаючи на те, що позивач просить стягнути 205 955 грн. 19 коп., суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог, тому позов слід задовольнити в повному обсязі в розмірі заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідача слід стягнути на користь позивача 205 955 грн. 19 коп. боргу за договором позики, а також 22 059 грн. 55 коп. судових витрат (2059 грн. 55 коп. витрати на сплату судового збору, 20 000 грн. витрати на професійну правничу допомогу).

На підставі ст. ст. 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України та керуючись ст. ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 205 955 грн. 19 коп. боргу за договором позики та 22 059 грн. 55 коп. судових витрат, а всього 228 014 грн. 74 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )
Відповідач:ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 )

Повне судове рішення складено 15 листопада 2023 року.

Суддя О.М. Бабій