05.07.2023 Справа № 756/3557/23
№756/3557/23
№2-з/756/92/23
УХВАЛА

5 липня 2023 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Косарєвої-Соловей Тетяни Вячеславівни, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Ностальгія», товариство з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Вавилон» про визнання особи такою, що втратила право на спадкування, визнання неправомірними дій нотаріуса, визнання недійсними свідоцтв про право власності та свідоцтв про право на спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_1 , яка є матір`ю померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , звернулася до суду з позовом до дружини спадкодавця ОСОБА_3 , а також приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Косарєвої-Соловей Т.В., яка оформляла спадкову справу із вимогами у яких просила:

- визнати неправомірними дії приватного нотаріуса щодо реєстрації заяви ОСОБА_5 про прийняття спадщини у спадковій справі №5/2018 та видачі свідоцтв про право на спадщину за законом і свідоцтв про право власності;

- визнати ОСОБА_5 такою, що пропустила строк на прийняття спадщини та втратила право на спадкування;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.03.2020 року, зареєстроване в реєстрі №811, щодо спадкування ОСОБА_5 частки від 50% в статутному капіталі ТОВ «Телерадіокомпанія «Ностальгія»;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.03.2020 року, зареєстроване в реєстрі №813, щодо спадкування ОСОБА_5 частки від 45% в статутному капіталі ТОВ «Видавничий дім «Вавилон»;

- визнати недійсним та скасувати видане на ім`я ОСОБА_5 свідоцтво про право власності від 27.03.2020 року, зареєстроване в реєстрі №807, щодо отримання частки від 100% в статутному капіталі ТОВ «Телерадіокомпанія «Ностальгія»;

- визнати недійсним та скасувати видане на ім`я ОСОБА_5 свідоцтво про право власності від 27.03.2020 року, зареєстроване в реєстрі №809, щодо отримання частки від 90% в статутному капіталі ТОВ «Видавничий дім «Вавилон»;

- визнати право власності в порядку спадкування за ОСОБА_1 на (75%) від частки розміром 100% в статутному капіталі ТОВ «Телерадіокомпанія «Ностальгія» та частини (67,5%) від частки розміром 90% статутного капіталу ТОВ «Видавничий дім «Вавилон»;

Крім іншого, просила зобов`язати ОСОБА_6 нотаріуса/реєстратора провести реєстрацію змін у спадковому реєстрі; відсторонити приватного нотаріуса ОСОБА_6 від ведення спадкової справи та зобов`язати її передати справу нотаріусу за вибором позивача.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.05.2023 року відкрито провадження у справі.

При цьому, 16.06.2023 року позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову.

В своїй заяві позивач вказує на те, що відповідач має можливість і намір відчужити належні їй частки у статутних капіталах ТОВ «Телерадіокомпанія «Ностальгія» та ТОВ «Видавничий дім «Вавилон», свідченням чого є витяги з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з яких вбачається, що ОСОБА_3 вже продавала частку у розмірі 75% у статутному капіталі ТОВ «Телерадіокомпанія «Ностальгія» і 67,5% у статутному капіталі ТОВ «Видавничий дім «Вавилон» ОСОБА_7 , а згодом, остання знову відчужила вказані частки ОСОБА_3 .

Таким чином, з метою забезпечення реального виконання рішення суду, прийнятого судом за результатами розгляду позову ОСОБА_1 в даній справі, позивач просить суд вжити заходи забезпечення, а саме, накласти арешт на належні ОСОБА_3 67,5% частки у статутному капіталі ТОВ «Видавничий дім «Вавилон», а також на 75% у статутному капіталі ТОВ «Телерадіокомпанія «Ностальгія» і заборонити вчиняти будь-які дії по їх відчуженню на користь третіх осіб.

За твердженням позивача накладення арешту ніяким чином не вплине на господарську діяльність підприємств, оскільки виконавчим органом підприємства є директор, який діє в межах статутної діяльності. При цьому, накладення арешту лише завадить продажу часток у статутному капіталі та зміні учасника товариства, оскільки саме збереження підприємств з таким видом діяльності та з наявним майном є перевагою для позивача.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Більше того, у відповідності ст.152 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались.

При цьому, дослідивши матеріали позову та поданої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно.

За даною нормою закону однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність при цьому передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.03.2020 року, ОСОБА_5 стала власником частки від 50% в статутному капіталі ТОВ «Телерадіокомпанія «Ностальгія», відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.03.2020 року, власником частки від 45% в статутному капіталі ТОВ «Видавничий дім «Вавилон». Крім того, відповідно до свідоцтва про право власності від 27.03.2020 року ОСОБА_5 отримала право власності на частки від 100% в статутному капіталі ТОВ «Телерадіокомпанія «Ностальгія», а відповідно до свідоцтва від 27.03.2020 року отримала частки від 90% в статутному капіталі ТОВ «Видавничий дім «Вавилон».

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що кінцевими бенефіціарними власниками ТОВ «Телерадіокомпанія «Ностальгія» є, в тому числі ОСОБА_8 , якій належить 75% у статутному капіталі товариства. ОСОБА_8 є також одним з кінцевих бенефіціарних власників ТОВ «Видавничий дім «Вавилон», якій належить 67,5% частки у статутному капіталі вказаного товариства.

З точки зору закону поняття забезпечення позову визначається як встановлені законом тимчасові процесуальні дії примусового характеру у вигляді обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб, що застосовуються судом та гарантують або можуть гарантувати зацікавленій особі виконання ухваленого на її користь судового рішення або ефективний захист її прав.

Метою забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку інших учасників з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у випадку прийняття його на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 06 вересня 2019 року в справі № 756/3322/19 / провадження № 61-16300ск19 /, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Накладення арешту на належну відповідачу частку корпоративних прав за своїм змістом полягає виключно у обмеженні права особи розпорядитися цією часткою у статутному капіталі (провести її відчуження), проте не позбавляє відповідача права володіння і користування цією часткою, зокрема не перешкоджає використанню у господарській (підприємницькій) діяльності та виконанню зобов`язань з іншими особами чи контрагентами.

Верховний Суд прийшов до висновку, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Так, предметом спору сторін, крім іншого, є право на спадкування за законом та правомірність переоформлення права власності на частки у статутному капіталі товариств, які за життя були зареєстровані за спадкодавцем.

З урахуванням цього суд вважає, що такий вид забезпечення позову як накладення арешту на частки відовідача в статному капіталі товариств є співмірним і відповідає заявленим позовним вимогам, є необхідним і достатнім для забезпечення виконання можливого судового рішення, та не перешкоджає діяльності господарських товариства та не порушує прав інших осіб його застосуванням.

Суд при цьому враховує, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на частки в статутному капіталі товариства не є тотожним позбавленню права власності, оскільки є лише допустимим процесуальним законом, а саме ст.ст.149-150 ЦПК України, обмеженням особі розпорядитися нею /провести її відчуження/.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 157 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, - задовольнити частково.

Накласти арешт на:

-67,5% частки у статутному капіталі ТОВ «Видавничий дім «Вавилон» , номінальною вартістю 11 137 грн. 50 коп., яка належить ОСОБА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

-75% частки у статутному капіталі ТОВ «Телерадіокомпанія «Ностальгія» , номінальною вартістю 750 000 грн. 00 коп., яка належить ОСОБА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Стягувач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом року з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя А.В. Шевчук