Справа № 753/6973/23 Головуючий в суді І інстанції Лужецька О.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

27 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що 04 листопада 2017 року Солом`янським районним у м. Києві відділом ДРАЦС зареєстровано шлюб між нею та ОСОБА_2 , від якого у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - син ОСОБА_3 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року у справі №753/23446/21 укладений між сторонами шлюб розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 січня 2023 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року скасовано в частині визначення розміру стягнутих аліментів та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з 17 листопада 2021 року і до повноліття дитини.

ОСОБА_1 зазначала, що у зв`язку з особливими потребами дитини вона несе додаткові витрати на дитину, а відповідач відмовляється брати участь у таких додаткових витратах на дитину, що покладає на неї надмірний матеріальний тягар.

Позивач вказувала, що несе додаткові витрати на дитину у вигляді оплати вартості послуг по догляду за дитиною (дитячий садочок) та відвідування дитиною басейну.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину в сумі 67 750 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 червня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 7 700 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1 073 грн. 60 коп. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням в частині незадоволених вимог, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що на обґрунтування необхідності відвідування приватного дитячого садочку та пов`язаних із цим понесених нею додаткових витрат на утримання дитини, у позовній заяві нею вказувалося на те, що по причині скрутного матеріального становища і необхідності заробітку коштів на своє утримання та утримання дитини, вона вимушена була вийти з декретної відпустки на роботу.

Крім того, зазначає, що нею ще у період перебування у шлюбі з відповідачем спільно та за погодженням з останнім для догляду за дитиною було обрано приватний садочок ФОП ОСОБА_5 , який розташований у безпосередній близькості від місця їх проживання, що забезпечувало максимальні комфортні умови для дитини та сторін спору.

Щодо недоведеності позивачем обставин, які зумовили б необхідність платного відвідування дитиною дитячого садочка при наявності можливості відвідування державних дошкільних навчальних закладів, апелянт заперечує та вказує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан і з цієї причини з лютого 2022 року у м. Києві було припинено діяльність закладів дошкільної освіти, в тому числі і дошкільного навчального закладу №113 Дарницького району м. Києва, роботу якого відновлено лише з 01 лютого 2023 року.

На підтвердження відновлення роботи дошкільного навчального закладу №113 Дарницького району м. Києва ОСОБА_1 до апеляційної скарги додає копію Наказу №26 від 30 січня 2023 року та просить суд апеляційної інстанції його прийняти та дослідити як доказ.

Не погоджуючись із оскаржуваним рішенням в частині задоволених вимог, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував на те, що квитанції, на які посилається позивач, не містять необхідних реквізитів, а також, вважає, що довідка, яка не є платіжним або розрахунковим документом, не можуть підтверджувати здійснення фактичних додаткових витрат.

Крім того, зазначає, що позивачем не було доведено наявність особливих обставин, які викликали необхідність для занять плаванням, оскільки згідно з довідкою №82 ОСОБА_4 інвалідизуючого захворювання не має.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ОСОБА_1 заперечує проти її задоволення та просить залишити її без задоволення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційних скарг, вважає необхідним їх залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що належних доказів того, що витрати на відвідування дитиною приватного дитячого садка викликані особливими обставинами, позивачем не подано та не встановлено судом в ході розгляду справи. В той же час, позивачем було доведено факт того, що вона дійсно несе додаткові витрати на ОСОБА_4 , пов`язані з лікувальними заходами. Відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження відсутності у нього реальної можливості нести додаткові витрати на дитину.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 листопада 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб про що 04 листопада 2017 року складено відповідний актовий запис №2926, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 04 листопада 2017 року (а.с. 22 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_4 , про що 09 квітня 2019 року складено відповідний актовий запис №1482, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 09 квітня 2019 року (а.с. 23 т.1).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року у справі №753/23446/21 (провадження №2/753/15/22)за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів позов задоволено, зареєстрований 04 листопада 2017 року між сторонами шлюб розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 9 000 грн щомісячно, починаючи з 17 листопада 2021 року і до повноліття дитини, який підлягає індексації відповідно до закону (а.с.26-28 т.1).

Постановою Київського апеляційного суду від 19 січня 2023 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року скасовано в частині визначення розміру стягнутих аліментів та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з 17 листопада 2021 року і до повноліття дитини, який щорічно підлягає індексації відповідно до закону (а.с.31-37 т.1).

02 березня 2023 року Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дарницького району м. Києва» за підписом директора ОСОБА_7 було видано довідку №82 про те, що Малолітня дитина ОСОБА_4 обслуговується в КНП ЦПМСД Дарницького району з народження, декларація укладена з лікарем-педіатром ОСОБА_8 . Інвалідизуючого захворювання не має. На «Д» обліку ОСОБА_9 перебуває у лікаря - ортопеда (згідно Ф-112/о). Потребує ЛФК - 2 рази на рік; плавання; масаж - 2 рази на рік; ортопедичний режим; супінатори; санітарно-курортне лікування - 1 раз на рік (а.с.8 т.1).

У довідці про відвідування закладу мережі спортивних комплексів SPORTREND, виданій Спортивно оздоровчим клубом «Київ -2000» (мережа спортивних комплексів Sportrend) за підписом керівника ОСОБА_10 , за вих.№б/н від 17 квітня 2023 року вказано, що ОСОБА_4 відвідує басейн з 10 вересня 2022 року по теперешній час у супроводі матері.

За період з 10 вересня 2022 року по 16 квітня 2023 року кількість відвідувань басейну становить 39 разів, де дитиною отримані спортивно-оздоровчі послуги, а саме персональні заняття басейну, вартістю 1 540 грн за 1 абонемент, що включає 4 таких відвідування. Відповідно загальна вартість сплачених коштів клієнтом, ОСОБА_1 , за надані послуги становить 15 400 грн. (а.с.13 т.1).

Відповідно до квитанцій від 17 вересня 2022 року, 15 жовтня 2022 року, 19 листопада 2022 року, 07 грудня 2022 року, 04 січня 2023 року, 20 січня 2023 року, 08 лютого 2023 року, 22 лютого 2023 року, 15 березня 2023 року та 29 березня 2023 року за надання послуг клієнту ОСОБА_11 було сплачено готівкою загалом 15 400 грн. (а.с. 10-12 т .1)

Згідно з довідки про реєстрацію місця проживання особи №39780232 від 21 травня 2019 року місце проживання ОСОБА_4 зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 з 20 травня 2019 року по теперешній час (а.с. 9 т.1).

03 серпня 2020 року між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено договір №56 про надання ФОП ОСОБА_5 за заявкою батьків послуг по догляду за дитиною, які полягають у створенні сприятливих умов для перебування дитини під доглядом з понеділка по п`ятницю з 8:00 до 19:00 та організації дозвілля дитини згідно з її віковими та індивідуальними особливостями, строком на 1 рік та вартістю наданих послуг у розмірі 8 000 грн за один місяць (а.с. 29-30 т.1).

02 серпня 2021 року між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено договір №56 про надання ФОП ОСОБА_5 за заявкою батьків послуг по догляду за дитиною, які полягають у створенні сприятливих умов для перебування дитини під доглядом з понеділка по п`ятницю з 8:00 до 19:00 та організації дозвілля дитини згідно з її віковими та індивідуальними особливостями, строком на 1 рік та вартістю наданих послуг у розмірі 8 000 грн за один місяць (а.с. 14-15 т.1).

01 липня 2022 року між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено договір №56 про надання ФОП ОСОБА_5 за заявкою батьків послуг по догляду за дитиною, які полягають у створенні сприятливих умов для перебування дитини під доглядом з понеділка по п`ятницю з 8:00 до 19:00 та організації дозвілля дитини згідно з її віковими та індивідуальними особливостями, строком на 1 рік та вартістю наданих послуг у розмірі 8 000 грн за один місяць (а.с. 16-17 т.1).

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно зі ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховним Судом в ухвалі від 04 грудня 2019 рокуу справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) викладено позицію про те, що аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

У постанові від 10 січня 2019 року у справі справа № 369/11745/16-ц Верховним судом зауважено, що встановивши, що витрати на відвідування дитиною приватного дитячого садка не викликані особливими обставинами, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову в задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

З наявних в матеріалах справи доказів, які були предметом дослідження судом першої інстанції, встановлено, що позивачкою були понесені додаткові витрати на відвідування дитиною басейну у розмірі 15400 грн., що підтверджується довідкою про відвідування закладу мережі спортивних комплексів SPORTREND за вих.№б/н від 17 квітня 2023 року, згідно якої ОСОБА_4 отримані спортивно-оздоровчі послуги - персональні заняття басейну, загальною вартістю 15400 грн., що також підтверджується квитанціями від 17 вересня 2022 року, 15 жовтня 2022 року, 19 листопада 2022 року, 07 грудня 2022 року, 04 січня 2023 року, 20 січня 2023 року, 08 лютого 2023 року, 22 лютого 2023 року, 15 березня 2023 року та 29 березня 2023 року.

Такі відвідування дитиною басейну були зумовлені потребами ОСОБА_4 відповідно до перебування на «Д» обліку у лікаря - ортопеда (згідно Ф-112/о), про що вказано у довідці №82 Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Дарницького району м. Києва».

Таким чином, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 вказаного не спростовують та зводяться до власного тлумачення апелянтом норм законодавства

Також, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що понесені нею витрати на послуги по догляду за дитиною (відвідування приватного дитячого садка) викликані саме особливими обставинами (частина перша статті 185 СК України), оскільки нею не доведено, що перебування сина сторін саме в приватному садочку ФОП ОСОБА_5 необхідне для розвитку його особливих здібностей, що є процесуальним обов`язком позивача, а відтак, такі позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відповідач не заперечував щодо понесення додаткових витрат на послуги по догляду за дитиною (відвідування приватного дитячого садка), оцінюються колегією суддів критично, позаяк спростовуються матеріалами справи, оскільки відповідач зазначав про свою незгоду з такими додатковими витратами у поданих до суду письмових поясненнях.

Відповідно до ч.3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, надану позивачем копію Наказу дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №113 Дарницького району м. Києва від 30 січня 2023 року №26, колегія суддів не бере до уваги, з огляду на те, що позивачем не було надано даний доказ в суд першої інстанції та не доведено неможливість його подання.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційні скарги не містять.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені такі порушення норм матеріального чи процесуального права, які б відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 червня 2023 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді: