єдиний унікальний номер справи 531/1284/23
номер провадження 2/531/292/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року місто Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого - судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачем укладений договір розподілу природного газу, який відповідає Типовому договору розподілу природного газу, який затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498, є публічним та однаковий для всіх споживачів і є договором приєднання. Фактом згоди приєднання відповідача до умов договору розподілу природного газу є надання підписаної споживачем ОСОБА_1 заяви-приєднання. Підтвердженням споживання природного газу є відомості про зняття показників та картка підсумків споживання газу по лічильникам абонента ОСОБА_1 особовий рахунок НОМЕР_1 , код ЕІС:56ХМ26D11250363N, за адресою: АДРЕСА_1 . У відомостях зняття показників та підсумках споживання газу по лічильникам абонента ОСОБА_1 , зазначено, що 15.09.2021 працівниками АТ «Полтавагаз», було знято у боржника кінцевий показник лічильника 45320, 01.09.2022 знято показник лічильника - 46737, 12.04.2023 працівниками АТ «Полтавагаз» знято у боржника кінцевий показник лічильника 47922. Отже з 15.09.2021 по 12.04.2023 відповідач фактично спожила 2602 м.куб. природного газу. Відповідачем, було здійснено оплату за послуги з розподілу природного газу по рахунку оператора ГРМ, у загальному розмірі 1090,00 грн. Вказані дії засвідчують бажання боржника укласти договір розподілу природного газу. Враховуючи зазначене, відповідач приєдналася до умов договору розподілу природного газу, повернувши підписану заяву-приєднання, сплативши рахунок оператора ГРМ, а також мається документальне підтвердження споживання відповідачем природного газу.

Станом на 01.05.2023 заборгованість становить 4120,34грн. Відповідач ухиляється від сплати наданих послуг з розподілу природного газу. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі та судовий збір.

31.05.2023 ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін (а.с.37).

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачка у встановлений судом строк відзиву не подала, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляла.

Ухвалу про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками відповідач отримала 02.06.2023.

З урахуванням вказаного, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі матеріалами та доказами.

Судом установлено, що за підсумками споживання газу по лічильникам, абонент ОСОБА_1 споживає природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого показник лічильника 15.09.2021 становив 45320 (зняття показників), 01.09.2022 - 46737 (зняття показників), 12.04.2023 - 47922 (зняття показників) (а.с.13,14,15,16).

З даних картки абонента ОСОБА_1 вбачається, що їй щомісячно нараховувалося: з вересня 2021 189,57 грн., з січня 2022 257,31 грн., з січня 2023 по квітень 2023 341,09 грн. (а.с.17).

Позивачем також надано картку фактичного споживання м.куб газу абонентом ОСОБА_1 з вересня 2021 року по квітень 2023 року (а.с.18).

Згідно наданого позивачем скрін-шоту з програми Білінг 2 АТ «Полтавагаз», вбачаються номери платежів, дати сплати по рахунках, суми оплати абонентом ОСОБА_1 (а.с.23).

Як видно з Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498, договір є публічним (п.1.1.), його умови є однаковими для всіх споживачів (п.1.2.) та є договором приєднання на невизначений строк. Фактом приєднання є вчинення споживачем будь-яких дій, зокрема: надання підписаної заяви, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.1.3.).

30.03.2021, ознайомившись з умовами вищезазначеного Типового договору розподілу природного газу, відповідачем підписано Заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) (а.с.12), де зазначено персоніфіковані дані споживача: персональний ЕІС-код - 56ХМ26D11250363N; назва об`єкта приватний будинок; адреса АДРЕСА_1 .

04.01.2023 за № 33 позивач направив відповідачу претензію з вимогою сплати до 20 січня 2023 року борг у загальному розмірі 3597,07 грн (а.с.24), на якій ОСОБА_1 зробила запис, що сплате частинами по 1000 грн.

З розрахунку заборгованості вбачається, що з заборгованість відповідача перед позивачем, станом на 01.05.2023, становить 4120,34 грн.(а.с.14).

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу».

Відповідно до п. 23 ч.1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

За п.35 ч.1 ст. 1 цієї статті передбачено, що розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Частинами 1 та 2 статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», та Цивільним кодексом України.

За п.2 ч.1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За нормами ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Розрахунок вказаної заборгованості здійснено позивачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», керуючись вимогами Кодексу газорозподільних систем, тарифами встановлених на послуги розподілу природного газу для АТ «Полтавагаз», об`ємів споживання відповідачем природного газу.

07 жовтня 2019 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову №2080, відповідно до якої затверджено ряд змін до Кодексу ГРС та Типового договору розподілу природного газу, зокрема до глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, яким встановлено порядок розрахунків за договором розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Згідно з пунктом 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. З 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу. На період до кінця 2019 року Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року.

Згідно умов пункту 6.1 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п.6.2 розділу VI даного Договору).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як свідчать надані позивачем докази, відповідач користувалася послугами природного газу з вересня 2021 у якому показник лічильника становив 45320 куб.м, а у квітні 2023 показник становив 47922 куб.м (а.с.13), а також здійснювала оплату за рахунками за отримані послуги (а.с.23).

За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідачка скористалася наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконувала, а саме не належним чином сплачувала вартість отриманих послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем, що станом на 01.05.2023 склала 4120,34 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач, користуючись послугами природного газу, належним чином не сплачувала позивачу витрати за розподіл газу, а відтак позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за цей період у вказаному вище розмірі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», що знаходиться в м.Полтава, вул. В.Козака, 2а, на р/р НОМЕР_3 в філії - Полтавське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», МФО 331467, код ЄДРПОУ 03351912, заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 4120,34 грн. (чотири тисячі сто двадцять гривень тридцять чотири копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», що знаходиться в м.Полтава, вул. В.Козака, 2а, на р/р НОМЕР_4 в філії - Полтавське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», МФО 331467, , суму сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістот вісімдесят чотири гривні нуль копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги або через Карлівський районний суд Полтавської області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя М. С. Попов