Провадження № 2/127/2273/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05 липня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання припинення дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зобов`язання припинення дії.

Зазначена позовна заява була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам цивільно-процесуального законодавства. На усунення недоліків позивачем подана позовна заява в новій редакції, а також копія позовної заяви з додатками в примірнику для третьої особи.

Разом з тим, усуваючи недоліки, позивач не в повній мірі звернув увагу на вимоги п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України щодо належного оформлення позовної заяви.

Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України.

З наведених норм вбачається, що звертаючись із позовною заявою до суду, позивач визначає в останній, зокрема і спосіб захисту своїх порушених прав.

З поданої у новій редакції позовної заяви слідує, що позивач, зазначає про обставини створення відповідачем їй нестерпних житлових умов, що порушує її право на користування квартирою. При цьому, за предметом позову просить: 1) зобов`язати відповідача припинити дії щодо використання квартири не за призначенням, 2) зобов`язати відповідача припинити дії щодо порушення правил утримання домашніх тварин, а саме заборонити утримувати домашніх тварин (котів) у квартирі у кількості, що перевищує одну тварину. Тобто, у даному випадку заявлений негаторний позов, що містить немайнові вимоги зобов`язального характеру, яка ще й включає в себе вимогу заборонного характеру. Слід звернути увагу, що кожна з цих вимог спрямована на досягнення певного юридичного результату та потребує обґрунтованого доведення як законної вимоги.

Отже, позивачу слід врахувати вказане вище та під час вибору способу захисту порушеного права необхідно визначитись із змістом заявлених вимог, з огляду як на самі підстави позову, так і ефективність захисту порушеного права,

Враховуючи вищезазначене, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху.

При цьому, слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху з метою належної її оформлення у відповідності до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства не являє собою обмеженням у доступі до правосуддя. Згідно практики Європейського суду з прав людини, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу наглядним є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання припинення дії - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя