Справа № 522/80/22
Провадження №2/522/2115/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді - Косіциної В.В.,

за участю секретаря судового засідання Левченко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» про стягнення коштів та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» до ОСОБА_1 про розірвання договору, -

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся позовом ОСОБА_1 із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «МСК «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» про стягнення грошових коштів за виконану роботу.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що 19.07.2021 року між ним та ТОВ «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» укладено договір надання послуг (виконання робіт). Позивач повинен був виконати роботи з улаштування підлоги в готелі «Пасаж» в термін 10 днів, який спливав 30.07.2021 року. Сторонами була погоджена дата 02 серпня 2018 року для підписання акту, але відповідач у вказаний день не з`явився. Позивачем було надіслано акт прийому наданих послуг відповідачу на Viber 02.08.2021 року через те, що 31 липня та 1 серпня були вихідними днями. Після відправки на Viber акту, зауважень щодо виконаних робіт, акту з недоліками наданих послуг або відмови у прийнятті виконаних робіт не надано. Після надання послуг до підписання акту, відповідач відкрив об`єкт до експлуатації, незважаючи на вимогу позивача не робити такого, чим порушив вимоги договору. За надання послуг відповідно договору, відповідач повинен сплатити грошові кошти у розмірі 40480 гривень. Проте, відповідач не здійснив оплати за послуги, чим порушив грошове зобов`язання. Враховуючи, що відповідач має невиконане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на пеню, суму 3% річних, інфляційне збільшення боргу. В зв`язку з чим, позивач просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» (, адреса - 65101, м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, 10,офіс 108) на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 суму боргу - 40 480 грн. (сорок тисяч чотириста вісімдесят), суму 3% річних - 446 грн. (чотириста сорок шість), пеню - 2 509,77 грн. (дві тисячі п`ятсот дев`ять грн. 77 коп.) та інфляційне збільшення боргу - 1 101,80 грн. (одна тисяча сто одна грн. 80 коп.), а загалом 44 537,57 грн. (сорок чотири тисячі п`ятсот тридцять сім грн. 57 коп.), а також витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн. (дев`ятсот вісім коп.).

За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Приморського районного суду м. Одеси Косіциній В.В.

Ухвалою суду від 10.01.2022 року провадження у справі було відкрите та встановлено, що розгляд справи буде проводитися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

28 квітня 2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про допит у якості свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4

28 квітня 2022 року ОСОБА_1 подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копії цивільних договорів.

30 травня 2022 року до суду позивачем ОСОБА_1 подано заяву про долучення матеріалів справи диску з скріншотами переписки з відповідачем та фактом перемовин по телефону.

28 червня 2022 року від представника ОСОБА_5 надійшов відзив (в порядку ст. 178 ЦПК України) в якому просив в задоволенні позову відмовити повністю та прийняти до розгляду та задовольнити зустрічний позов про розірвання цивільно-правового договору № 15/07/21 від 19.07.2021 року.

Відзив мотивовано тим, що поданий позов не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України. Всі подані позивачем документи з позовною заявою не засвідчені відповідно до вимог ДСТУ 4163:2020, а тому їх неможливо розцінювати як доказ. Підставою для подання позовної заяви став цивільно-правовий договір № 15/07/21 від 19.07.2021 року, однак зміст позовної заяви не містить посилання на конкретні пункти цього договору. Відповідно до умов договору та Додатку № 1 до нього, позивач повинен був виконати види послуг з улаштування підлог, в обсягах визначених в проектно-кошторисній документації в термін 10 днів. Однак, у встановлені строки, роботи позивачем не виконані. На підтвердження позивач надав документи, які суперечать умовам договору та не мають відношення до предмету спору. Позивачем не доведено той факт, що відповідач йому винен грошові кошти і саме ту суму, що вказана у позовній заяві, також і не доведено факт які саме роботи виконав позивач та причини невиконання своїх обов`язків якісно. Крім того, відповідачем на адресу позивача надсилалась вимога про розірвання договору, однак відповіді на неї відповідач не отримав.

Відповідачем також подано зустрічний позов, в якому просили розірвати цивільно-правовий договір № 15/07/21 укладений 19.07.2021 року між ТОВ «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» та фізичною особою ОСОБА_1 і стягнути судові витрати. При цьому, зустрічний позов мотивовано тими ж підставами, що й відзив з посиланням на те, що після укладення договору на виконання робіт, відповідач надіслав позивачу лист з метою урегулювання питання з кошторисно-договірної документації, договірної ціни і темп виконання робіт, та на те що позивач надіслав на «Viber» акт, який не відповідає діючим нормам законодавства і вважається не надісланим належним чином. Станом на дату звернення, позивач так і не надіслав акт прийому-передачі робіт. Крім того, в мережі «Інтернет» міститься стаття, в якій вказується на перелік робіт, їх недоліки, тощо.

Представником ТОВ «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» подано клопотання про виклик свідків.

07 жовтня 2022 року ОСОБА_1 подано до суду пояснення до відзиву відповідача, в яких вказав, що відповідачем не надано жодних доказів невиконання ОСОБА_1 умов договору. Самі заперечення щодо факту визнання виконання умов договору є позицією відповідача по справі, які не ґрунтуються на допустимих доказах. У відзиві не наведено жодної підстави для відмови у задоволенні позовних вимог. Фактично відповідач визнає оформлення спірного договору та прийняття виконаних робіт, які доводяться матеріалами справи, тому твердження у відзиві є безпідставними. Відтак, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

21 лютого 2023 року позивачем до суду подано уточнення до позову, згідно яких просив стягнути 54948,38 гривень з наступною індексацією.

02 березня 2023 року представником ТОВ «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» адвокатом Горб С.А. на електронну адресу суду подано клопотання про поновлення строку для звернення з заявою про допит свідка ОСОБА_6

12 квітня 2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання ТОВ «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» про долучення доказів.

10 травня 2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшли заперечення на клопотання від ТОВ «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ».

В судовому засіданні позивач підтримав поданий позов, наполягаючи на його задоволенні та просив відмовити у задоволенні зустрічного.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на відсутність підстав для цього та просив задовольнити зустрічний.

Судом встановлено, що 19 липня 2021 року між фізичною особою ОСОБА_1 (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» (Замовник) уклали цивільно-правовий договір № 15/07/21, згідно якого ВИКОНАВЕЦЬ зобов`язується надавати ЗАМОВНИКУ послуги (виконувати роботи) в обсязі і на умовах передбачених даним договором та відповідними додатками до нього, а ЗАМОВНИК зобов`язується приймати та оплачувати дані послуги (роботи).

Згідно п. п. 1.2. 1.4. Договору акт прийому наданих послуг (виконаної роботи) підписується сторонами після надання послуги (виконання робіт) та є невід`ємною частиною даного договору. У разі отримання виконавцем від замовника вмотивованої відмови від підписання акту з наданням переліку недоліків, що були допущені виконавцем, під час надання послуг (виконання робіт), виконавець зобов`язаний невідкладно усунути вказані замовником недоліки. Виконавець не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, а сам організовує процес надання Послуг (виконання робіт).

Розділом 4 Договору урегульовані ціна та порядок оплати послуг. Так, вартість послуг (робіт) по цивільно-правовому визначається у відповідних додатках до даного договору, які є невід`ємною його частиною. Оплата за послуги (роботи) здійснюється, у безготівковій або готівковій формі, у національній валюті України, після підписання Сторонами акту виконаних робіт. Сума до виплати вказана з вирахуванням усіх податків та зборів (Т. 1, а.с. 5).

Відповідно до додатку № 1 до договору № 15/07/21 від 19.07.2021 року виконуваними послугами є послуги по улаштуванню підлоги з мозаїчної крихти на об`єкті - торгівельний центр, готель «Пассаж» (Дата видачі технічного завдання: після підписання договору підряду); терміни виконання: 10 робочих днів. Місцезнаходження: м. Одеса, вул. Преображенська, 34 Дерібасовська, 33; види послуг: улаштування підлог, в обсягах визначених в проектно-кошторисній документації. У разі затримки строків виконання зазначених у пункті 2 даного додатку терміну, не з вини виконавця, сума винагороди, яка зазначена в пункті 8 не може бути зменшена. Вартість виконаної послуги складає: Сума винагороди визначається в останній день кожного місяця на підставі акту та вартості послуг згідно з цим договором. І виплачується протягом 3 (трьох) календарних днів після підписання акту наданих послуг. Оплата здійснюється за результатами виконаних послуг, в строки визначених цим договором, та підписанням замовником Акту виконання таких послуг. В разі виявлення аргументованих недоліків, замовник складає відповідний Акт з переліком таких недоліків. Оплата виконується тільки після усунення таких недоліків (Т. 1, а.с. 6).

26 липня 2021 року директором ТОВ «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» Яровим Є.Ю. направлено лист № 38/07 адресований ОСОБА_1 , згідно якого відповідач звернув увагу на повільний темп виконання робіт передбачених договором № 15/07/20 від 19.07.2021 року та нагадав, що термін виконання робіт залишився без змін (10 днів) та закінчується 30.07.2021 року. Також звернув увагу на необхідність урегулювання питань з кошторисно-договірної документації. Узгодження договірної ціни (Т. 1, а.с. 178-179).

ОСОБА_1 представив суду акт прийому виконаних робіт № 1 (улаштування мозаїчної підлоги з мармурової крихти) ТЦ Пассаж (Одеса) згідно договору № 15/07/21 від 19 липня 2021 року, додаток № 1 (Т. 1, а.с. 17).

В даному акті представлені перелік робіт та перелік матеріалів, а також підсумкова вартість, яка до сплати складає 40480,00 грн. Даний акт підписано Підрядником (фізичною особою ОСОБА_1 ) та не підписано Замовником (директором ТОВ «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» Яровим Є.Ю.).

Даний акт з назвою «Акт Пассаж терраццо 96м2.xlsx» 02 серпня 2021 року було направлено представнику відповідача С. Власову на месенджер «Viber». При цьому, акт було складено в перший робочий день 02 серпня 2021 року, оскільки 01 серпня 2021 року був вихідним днем.

03 серпня 2021 року в листі № 11/08 директор ТОВ «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_1 , що наданий ним акт на VIBER не відповідає діючим нормам законодавства та правилам. Надісланий не належним чином та не на юридичну адресу. Враховуючи той факт що послуги (роботи) не виконані в повному обсязі, не якісно та з порушенням строків надання послуги (роботи) не має законних підстав для розгляду та підписання направленого повідомлення фізичної особі з використанням програми VIBER (Т. 1, а.с. 180-181).

При цьому доказів отримання вказаного листа ОСОБА_1 матеріали справи не містять, відповідачем надані лише докази направлення (а.с. 181).

17 серпня 2021 року позивач надіслав С. Власову повідомлення про необхідність домовленості про закінчення роботи, підписання акту та оплати вартості послуг або у разі виявлення недоліків скласти акт та надати час про їх усунення.

18 серпня 2021 року позивач звернувся до С. Власова з запитанням щодо надання акту.

29 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача керівника ТОВ «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» Яровому Є.Ю. з листом, в якому повідомляв, що за умовами договору, після виконання робіт, він повинен представити акт, в котрому будуть визначені об`єми та сума цих робіт. Тому що 31 липня та перше серпня випали на вихідні, цей акт він приніс на об`єкт у понеділок, 02 серпня. Перед тим домовилися і з виконробом ОСОБА_8 , що зустрінуться 02.08 о 9-00 біля об`єкту, але ОСОБА_9 не з`явився у назначену годину та після дзвінка повідомив, що не зможе бути присутнім у зв`язку з виробничою необхідністю. Та домовилися зустрітися на наступний день. Також відіслав йому на месенджер VIBER НОМЕР_2 повідомлення у вигляді файлу ".xlsx" АКТ Пассаж терраццо 96м2, та продублював цей файл ще на номер VIBER НОМЕР_3 , яка відповіла, що Акт «сдавать на объекте». Враховуючи положення Договору, та невиконання умов в частині п.9 Додатку №1 просив негайно оплатити виконані роботи згідно Акту прийому виконаних робіт №1, який є невід`ємною частиною договору № 15/07/21 від 19.07.2021 року у сумі 40480,00 грн. до 03 вересня 2021 року або він звернеться до суду (Т. 1, а.с. 15).

Вказаний лист позивач направив і С. Власову на месенджер «Viber».

Однак, відповідачем відповідей на вказані повідомлення та лист не надано, акт прийому виконаних робіт не підписано, вартість робіт позивачу на сплачена.

В зв`язку з викладеними обставинами, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів за виконану роботу.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Підставою для виконання позивачем робіт з улаштування підлоги на об`єкті розташованому по АДРЕСА_1 став цивільно-правовий договір № 15/07/21 від 19.07.2021 року.

За положеннями пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині третій статті 203 ЦК України закріплено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У статті 641 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна зі сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до частин першої, третьої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Умова про предмет договору підряду є істотною. Предметом договору підряду є індивідуалізований результат праці підрядника на який спрямована узгоджена воля сторін.

Умова щодо предмета договору підряду уточнюється ціною підрядних робіт.

Ціна договору підряду - це грошова сума, належна підрядникові за виконане замовлення. За статтею 843 ЦК України у договорі підряду визначається або конкретна ціна роботи, або способи її визначення. Отже, ціна може бути визначена в тексті договору підряду безпосередньо, або у договорі підряду може зазначатися спосіб визначення ціни. Крім того, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі, який містить постатейний перелік затрат на виконання робіт, є додатком до договору та його невід`ємною частиною.

Таким чином, закріплене у ЦК України визначення договору підряду дає підстави для висновку про те, що це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір. Причому консенсуальність договору підряду означає, що він визнається укладеним у момент одержання особою, що направила оферту, акцепту.

Відповідно до статті 846 ЦК Українистроки виконання роботи або її окремих етапів установлюються в договорі підряду. Якщо в договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідач в судовому засіданні, в своєму відзиві та зустрічному позові наполягає на тому, що позивачем роботи виконані неналежно, не в строк, передбачений договором та в порушення умов договору.

На підтвердження неякісного виконання робіт відповідач надав роздруківку статті, яка розміщена на інтернет сайті https://www.048.ua/news/3171690/v-odesskom-passaze-zakoncilsa-rezonansnyj-remont-cto-izmenilos-foto під назвою (мовою оригіналу) «В одесском Пассаже закончился резонансный ремонт, что изменилось». Дана стаття розміщена в мережі «Інтернет» 4 серпня 2021 року о 17:24, автором журналістом ОСОБА_10 та містить фотофіксацію підлоги, її окремих частин, стін, а також будівлі готелю «Пассаж».

Проте, суд не може прийняти дану статтю та відомості з неї, як доказ неякісного виконання робіт позивачем, оскільки фіксування недоліків роботи виконавця шляхом розміщення фотофіксації на сайті, не передбачено умовами договору № 15/07/21 від 19.07.2021 року та додатками до нього.

Крім того, суд звертає увагу, що з фотофіксації, яка розміщена на сайті не вбачається хто саме, коли, де та з якою метою зробив таку фотофіксацію.

У разі виявлення недоліків при виконанні робіт, в пункті 9 додатку № 1 до договору № 15/07/21 від 19.07.2021 року передбачено, що замовник складає відповідний Акт з переліком таких недоліків. Оплата виконується тільки після усунення таких недоліків (Т. 1, а.с. 6).

Однак, такий акт відповідачем складено не було.

Так, допитана в судовому засіданні 15 березня 2023 року в якості свідка ОСОБА_11 показала, що позивач дійсно виконував роботи на об`єкті на замовлення відповідача. Вона на час призначення та укладення з ним договору була у відпустці. По виходу з відпустки виявила у себе документи (договори, розрахунки) з підрядником, які мала перевірити, проте відмовилась їх приймати у роботу, оскільки вони не відповідали нормам законодавства та ДБН. До документів було дуже багато питань. Кошторис не відповідав ні розхідним матеріалам, ні ДБН. Взагалі проект документів готує вона, але в даному випадку субпідрядник передав їй свій пакет документів. Роботи були виконані неякісно, не було документів, які підтверджували товщину кладки. ОСОБА_1 орендував інструменти, зокрема шліфувальну машину. Оскільки роботи були неналежно виконані, роботи не було прийнято. Крім того, хоч вся площа була викладена плиткою, не було зроблено останній етап роботи шліфування, яке надає блиск, який повинен проглядатись як скляна жила. Строк робіт був 10 днів, але насправді вони тривали більше 2 тижнів, через що постраждала репутація фірми.

Допитаний в судовому засіданні 15 березня 2023 року в якості свідка ОСОБА_6 показав, що він працював в ТОВ «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» начальником дільниці, який як інженер контролює всі процеси на об`єкті, що прирівнюється до посади виконроба. Відповідачем укладено договір підряду на ремонт в готелі «Пассаж». Надійшло замовлення на улаштування підлоги плиткою, на що був дозвіл. Після спілкування по мобільному зв`язку, позивачу показано об`єкт та узгоджено об`єм робіт та їх строк, який склав 10 днів, хоча це дуже невеликий строк. На другий день виконання, зрозумів, що щось іде не за планом, було виділено бригаду. На запитання щодо строків, позивач вказував, що все встигають. Позивач для виконання робіт брав бетономішалку та шліфувальну машину. В неділю до нього надійшов дзвінок від служби безпеки, яка повідомляла про необхідність прибути на об`єкт. Після прибуття, було виявлено неналежний стан об`єкту, сміття, а саме шар пилу та забруднені стіни. За вказану роботу йому було соромно. Робота позивачем не здана та відповідачем не прийнята. На запитання позивача щодо звернення про оплату робіт, ОСОБА_6 підтвердив, що був у відпустці та це питання можливо обговорювати по виходу з відпустки та факту прийняття робіт.

Інших доказів неналежної якості робіт, виконаних позивачем, відповідачем протягом всього часу розгляду справи, представлено не було.

Допитаний в судовому засіданні 28 квітня 2022 року та 15 березня 2023 року в якості свідка ОСОБА_4 показав, що позивач дійсно виконував роботи на об`єкті на замовлення відповідача. Він був залучений позивачем для улаштування підлоги як спеціаліст 5 розряду. Оскільки вони знайомі з позивачем та неодноразово виконували спільно роботи й в інших місцях, він погодився на виконання робіт. Під час виконання робіт на об`єкті були й інші люди (які займались фасадом). Інформації щодо виконання робіт в СМІ не читав.

Разом з тим, стверджувати, що роботи позивачем виконані не були, у суду немає підстав.

Водночас, факт виконання робіт не в 10-денний термін обумовлено лише тим, що позивачем не представлено акт виконаних робіт, в передбачений договором термін.

Позивач, як уже зазначалось, пояснив це тим, що день складення акту припав на вихідний день, а тому він склав його 02.08.2021 року та повинен був узгодити з представником відповідача, який не виконав домовленість про зустріч та не з`явився на неї, що вбачається з листа позивача від 29 серпня 2021 року.

Поряд з цим, позивач 02.08.2021 року направив складений ним акт на месенджер «Viber» з питанням про дату усунення представнику відповідача Сергію Власову. Проте, відповіді від представника відповідача на повідомлення позивача не було (Т. 1, а.с. 9).

Відповідач в судовому засіданні стверджував, що роботи були виконані неякісно, акт про виконання, як вказано в договорі представлено не було та самі роботи в строк не виконані, тобто позивачем було порушено умови договору № 15/07/21 від 19.07.2021 року, що в подальшому стало підставою для подальшого бажання відповідача розірвати вказаний договір.

23 червня 2022 року в листі № 48/06-22 директор ТОВ «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» Яровой Є.Ю. висунув претензію № 1 позивачу, в якій вказав, що враховуючи той факт що п.2.1 договору №15/07/21 від 19.07.2021 так і не були встановлені умови робіт, а також п.2 Додатку №1 до договору №15/07/21 від 19.07.2021 встановлено термін виконання робіт 10 робочих днів та той факт, що роботи не були виконані, пропонували розірвати договір №15/07/21 від 19.07.2021 у зв`язку з відсутністю у ньому істотних умов договору та підписати з свого боку Додаток №2 від 23.06.2022 у вигляді Додаткової угоди про розірвання цивільно-правового договору №№15/07/21 від 19.07.2021 (Т. 1, а.с. 191-192).

Разом з тим, відповідач про розірвання цивільно-правового договору № 15/07/21 від 19.07.2021 року заявив 23 червня 2022 року в додатковій угоді про розірвання цивільно-правового договору № 15/07/21 від 19.07.2021 року та у зустрічному позові від 25 червня 2022 року, тобто після звернення позивача до суду та майже через рік після замовлення та виконання робіт.

Поряд з цим, порушення строків виконання робіт не може слугувати єдиною підставою для розірвання договору, що також узгоджується з п. 6.1. договору № 15/07/21 від 19.07.2021 року, за яким даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Більш того, листування сторін по сплину майже одного року з моменту укладення договору, не може свідчити про наявність недоліків у виконанні робіт позивачем та їх поганої якості.

Між тим, протягом усього часу виконання робіт, з боку позивача такі роботи проводились у відповідності до положень договору, без будь-яких порушень, зауважень та претензій, з огляду на відсутність конкретних доказів такого від відповідача.

Отже, відповідач вказуючи на недоліки у виконанні робіт позивача не дотримався встановленого п. 9 додатку № 1 до договору № 15/07/21 від 19.07.2021 року та не склав акт з переліком таких недоліків.

При цьому, в чому саме полягали недоліки допущені позивачем у виконанні робіт відповідач, окрім посилання на приведену вище статтю в мережі «Інтернет», не розкриває, а ні у відзиві, а ні у зустрічному позові, а ні в судовому засіданні. А посилання на недоліки, викладені в статті за авторством невідомої особи, яка не є експертом в будівельній галузі, не є замовником і до того ж не є учасником справи, не може бути прийнята судом до уваги, як єдиний доказ наявності неналежної неякісної роботи позивача.

Таким чином, відповідачем не доведено факт неналежного виконання робіт позивачем, а судом такого не встановлено.

В той же час, факт самого виконання позивачем робіт не заперечується відповідачем, про що може свідчити і відкриття об`єкту ремонту для суспільства.

Також, на підтвердження виконання робіт та комунікації з відповідачем позивач надав CD з аудіозаписами розмов щодо виконання робіт (Т. 1, а.с. 54) та скріншоти з месенджеру «Viber» (Т. 1, а.с. 7-11).

З досліджених судом аудіозаписів телефонних розмов слідує, що на прохання адресанта надати можливість завершити роботу та отримати оплату за виконану роботу, адресат повідомив, що він у відпустці та прийом роботи зможе відбутись по поверненню з відпустки, без зазначення конкретних строків такого (Т. 1, а.с. 54, 210).

З переписки месенджеру «Viber» слідує, що 31 липня 2022 року відповідачем перераховано позивачу авансовий платіж у розмірі 18670,00 гривень (Т. 1, а.с. 9).

Дана сума авансу збігається з сумою вказаною в акті прийому виконаних робіт № 1, підготовлених позивачем, як сума авансу видана на розхідники та матеріали. При цьому, залишок до сплати складав 40480,00 гривень.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідач, стверджуючи про невиконання позивачем належним чином робіт, протягом розгляду справи даний факт не заперечував та жодного разу не просив повернути аванс, який сплатив в останній день до передбаченого договором закінчення строку виконання робіт.

Згідно з частинами першою, другою статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною першою статті 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Таким чином, згідно з положеннями статей 853, 882 ЦК України, якщо замовник не підписав акт та не висловив заперечення щодо виконаних робіт, то такі роботи вважаються прийнятими.

Отже, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт підрядником за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови замовника про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором.

Тобто підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

При цьому сам по собі факт відсутності підписаних сторонами актів передачі-приймання виконаних робіт не є визначальним для висновку про невиконання позивачем робіт.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 серпня 2021 року по справі № 910/16308/20.

Попри це, відповідачем не сплачено вартість виконаних робіт позивачу. Тобто відповідач має невиконане грошове зобов`язання перед позивачем у розмірі 40480,00 гривень.

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 5 ст. 626 ЦК України договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Отже, відповідач порушив умови розрахунків за надані позивачем послуги та вимог актів законодавства України, які регулюють порядок виконання грошового зобов`язання за договором про надання послуг, оскільки прийнявши надані позивачем послуги, хоч і не визнав це, відповідач не сплатив вартість послуг, внаслідок чого заборгував 40480,00 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

За правилами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦКУкраїни порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Встановлено, що відповідач неналежним чином виконав зобов`язання за циивільно-правовим договором від 19.07.2021 року.

Крім того, відповідач жодним чином не заперечує та не пояснює факт відкриття ним об`єкту до експлуатації та допуск людей на територію виконаних робіт, що також можна розцінити, як порушення умов договору.

Отже, з урахуванням всього зазначеного, судом встановлено, роботи з улаштування підлоги відповідно до договору № 15/07/21 від 19.07.2021 року були виконані позивачем ОСОБА_1 в повному обсязі.

Станом на день розгляду справи відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості перед позивачем за договором № 15/07/21 від 19.07.2021 року.

Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ч. 2 ст. 901 ЦК України).

За приписами ч. 2 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на те, що позивачем були виконані роботи з улаштування підлоги, тобто виконані зобов`язання Виконавця за договором № 15/07/21 від 19.07.2021 року, а відповідачем не було сплачено вартості таких робіт та не виконано своє зобов`язання як Замовника, то суд переконаний у необхідності оплати вартості виконаних робіт Виконавцю.

Між тим, посилання відповідача на відсутність у договорі та додатках умови про вартість виконаної послуг, не може бути прийнята судом до уваги, так як п. 8 додатку № 1 до договору № 15/07/21 від 19.07.2021 року встановлено, що сума винагороди визначається в останній день кожного місяця на підставі акту та вартості послуг згідно з цим договором. І виплачується протягом 3 (трьох) календарних днів після підписання акту наданих послуг. Оплата здійснюється за результатами виконаних послуг, в строки визначених цим договором, та підписанням замовником Акту виконання таких послуг.

Також, суд звертає увагу, що зауважень до вартості виконаної послуги, визначеною позивачем у розмірі 40480,00 гривень, відповідач протягом всього розгляду справи не висував.

Відтак, враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за договором № 15/07/21 від 19.07.2021 року в розмірі 40480 гривень підлягають задоволенню в цій частині.

Щодо розміру 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр».

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають три проценти річних від простроченої суми у розмірі 2205,88 грн.

За змістом статті 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі N 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі N 686/21962/15-ц, провадження N 14-16цс18.

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим.

Отже, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Зазначена позиція підтверджена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Судом перевірено розрахунок позивача 3 % річних та інфляційних витрат та проведено новий розрахунок на момент винесення рішення, у зв`язку з чим приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 3 % річних та інфляційних витрат.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» підлягають стягненню 3% річних в розмірі 2205,88 грн. та інфляційні втрати в розмірі 14192,61 грн.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені, суд виходить з такого:

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Проте, вимога в частині стягнення заборгованості за пенею у розмірі 2509,77 грн. не підлягає задоволенню, оскільки умовами укладеного між сторонами договору не передбачений такий наслідок прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором, як стягнення пені. Матеріали справи не містять підтверджень, що укладений між сторонами договір № 15/07/21 від 19.07.2021 року або будь-який інший документ, містив умови щодо сплати пені.

В свою чергу, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» до ОСОБА_1 про розірвання цивільно-правового договору № 15/07/21 укладеного 19.07.2021 року слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 651 ЦК зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом на власний розсуд. Критеріями такої оцінки, як правило, є:

- «значна міра» позбавлення сторони того, на що вона очікувала при укладенні договору

- розмір завданої порушенням шкоди (при цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору)

- співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати сторона в разі належного виконання договору.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1. ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд під час розгляду справи не встановив жодних істотних порушень умов договору з боку позивача, а тому не вбачє підстав для задоволення зустрічного позову.

Щодо інших доводів сторін, викладених у заявах по суті справи та усних поясненнях, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

За таких обставин, суд оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову та обставини на які посилається відповідач і які є недоведеними, проаналізувавши вищевикладене, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а зустрічний позов підлягає залишенню без задоволення.

Так, з відповідача на корить позивача підлягає до стягнення заборгованість за виконані роботи в розмірі 40480,00 грн., три відсотки річних у розмірі 2205,88 грн. (дві тисячі двісті п`ять гривень 88 копійок), інфляційні нарахування 14192,61 грн. (чотирнадцять тисяч сто дев`яносто дві гривні 61 копійка).

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» (, місцезнаходження 65101, м. Одеса, вул. Космонавта Комарова 10, офіс 108) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 40480 грн. (сорок тисяч чотириста вісімдесят гривень), три відсотки річних у розмірі 2205,88 грн. (дві тисячі двісті п`ять гривень 88 копійок), інфляційні нарахування 14192,61 грн. (чотирнадцять тисяч сто дев`яносто дві гривні 61 копійка).

У задоволенні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» (, місцезнаходження 65101, м. Одеса, вул. Космонавта Комарова 10, офіс 108) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пені відмовити.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКОНСТРАКШН ПРОДЖЕКТ» до ОСОБА_1 про розірвання цивільно-правового договору № 15/07/21 укладеного 19.07.2021 року залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено і підписано 7 липня 2023 року.

Суддя Косіцина В.В.