Справа № 177/369/21
Провадження № 2/177/24/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 червня 2023 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

за участі:

секретаря судового засідання Сотнікової А. І.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням права на недоторканість приватного життя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог вказував, що він є власником дачної ділянки в Садовому товаристві «Союз-1» за адресою: АДРЕСА_1 , де постійно користується електричною енергією.

17.02.2021 близько 10.00 год. на його дачну ділянку самовільно, під виглядом комісії з виявлення боржників зайшли кілька людей ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 ), а також з ними зайшов голова кооперативу ОСОБА_6 . На вхід на свою приватну ділянку він надав дозвіл виключно голові кооперативу ОСОБА_6 і закрив за ним двері воріт. Але без дозволу, самовільно відкривши ворота, на його ділянку вторглись ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які стали перевіряти справність електричної розетки, яка знаходиться з торця будинку, нижче електролічильника. На його запитання, про те на якій підставі вони зайшли на його приватну територію, а також, на якій підставі вони збираються перевіряти розетку, ОСОБА_3 відповів, що вони припускають, що його розетка встановлена з порушенням електромонтажу. Вказує, що жоден з присутніх при здійсненні цих дій, не є професійним електриком або хоча б мають до них відношення. Разом з собою вони принесли вже готовий надрукований акт про незаконне підключення до електромережі від 17.02.2021 року з вже надрукованими його прізвищем ім`ям та по батькові.

Один з членів комісії став перевіряти тестером напругу у розетці, прилад показав, що напруга в розетці є. Після виключення відсікача, розетка все одно була під напругою, перебувала в робочому стані. ОСОБА_3 сказав, що ця розетка «ліва», вони опломбували лічильник, склали акт, звинувативши його в тому, що він краде електроенергію.

При цьому ОСОБА_3 без його дозволу, вів приховану зйомку всього, що відбувається на свій мобільний телефон, а згодом виклав це відео в інтернеті в месенджері «Viber» в групі « ОСОБА_8 , Южный, Единые» членів кооперативу «Союз-1» з коментарями «Тепер треба порушнику направити повідомлення про штраф». Це відео, і всі коментарі до нього бачили і читали всі бажаючі.

Заперечує, допущення ним Правила користування електричною енергією, а також повноважність членів комісії по виявленню боржників у складі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

Таким чином, опублікувавши зазначене вище відео в інтернеті ОСОБА_3 дискредитує його чесне ім`я воїна-афганця, учасника війни, інваліда війни, громадського діяча, своїми діями відповідач принизив його честь, гідність, заплямував репутацію, скомпрометував і зганьбив перед родичами, колегами, знайомими. До того ж, викладену в інтернеті неправдиву інформацію про нього, публічно не спростовано.

Крім того, вважає, що незаконним проникненням відповідача до його приватного володіння та проведенням незаконної відеозйомки на його приватній території з метою зганьбити його чесне ім`я, що є порушенням його права на недоторканність приватного життя йому спричинена морально шкода, яку він оцінює у 100000,00 грн. .

Просить суд визнати недостовірною та такою, що порушує його права на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену відповідачем: «що ОСОБА_9 краде електроенергію кооперативу «СТ Союз-1»; зобов`язати відповідача спростувати поширену відносно нього недостовірну інформацію, шляхом оприлюднення в «Vibег» група «Союз, ОСОБА_10 , Южный, ОСОБА_11 », наступного тексту спростування: « ОСОБА_12 навмисне оприлюднив завідомо недостовірну та спотворену мною інформацію щодо крадіжки електроенергії у кооперативі «СТ Союз-1» В.М. Фоміним і виклав своє відео, яке знято з порушенням закону з ціллю зганьбити чесне ім`я ветерана - афганця. Перепрошую.»; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду за розповсюдження завідомо недостовірної інформації в розмірі 100 000,00 грн.; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду за порушення права на недоторканність приватного життя в розмірі 100 000,00 грн.; стягнути з відповідача на користь його представників матеріальну шкоду в сумі - кількість засідань помножена на 288,88 гривень на одного представника (судові витрати пов`язані з явкою до суду у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять за всі дні коли представники позивача з`являвся до суду); стягнути з відповідача на його користь: матеріальну шкоду (упущена вигода) в сумі - кількість засідань помножена на 288,88 гривень (судові витрати пов`язані з явкою до суду у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять за всі дні коли позивач з`являвся до суду).

Ухвалою судді від 08 жовтня 2021 року позовна заява прийнята до провадження, призначено підготовче засідання, відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву (а.с. 47).

10 лютого 2022 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 173).

Позивач та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що позовні вимоги позивача не відповідають дійсності. Вказував, що колишній керівник СК «Союз-1» ОСОБА_6 не справлявся зі своїми обов`язками, як керівник, у зв`язку з чим почали виникати проблеми зі сплатою послуг за електроенергію та водопостачання, тому комісією було прийнято рішення проведення звірки показників лічильників споживачів, в тому числі і дачної ділянки ОСОБА_1 . Так, 17.02.2021 при перевірці дачної ділянки ОСОБА_1 на наявність порушення Правил користування електричною енергією, керівник СК «Союз-1» ОСОБА_6 поросив його був присутнім та знімати на телефон. Коли він зайшов у двір з дозволу позивача, в руці тримав телефон, але він не пам`ятає чи здійснював зйомку. Вказував, що відеозапис перевірки він не викладав в інтернет.

Вислухавши присутніх учасників справи, свідків, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником дачної ділянки Садівничого товариства «Союз-1», розташованої за адресою вул. Горіхова, 4, с. Вільне, Криворізький район, Дніпропетровська область, а також, споживачем електричної енергії, яка надається за вказаною адресою, що не оспорювалося сторонами та підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 197518935 від 24.01.2020 (а.с. 131).

17.02.2021 членами правління СК «Союз-1» ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 складено акт про незаконне підключення до електромережі ОК «СТ «Союз-1» по вул. Горіхова, 4, с. Вільне, Криворізький район, Дніпропетровська область. Власником ділянки є ОСОБА_1 (а.с. 7).

Позивач стверджує, що при складені вказаного акту ОСОБА_3 незаконно, без його дозволу проник на територію його володіння та незаконно здійснював відеозйомку на його приватній території, яку в подальшому виклав в інтернеті в месенджері «Viber» в групі «Союз, Данко, Южный, Единые» членів кооперативу «Союз-1» з коментарями «Тепер треба порушнику направити повідомлення про штраф».

Інформація про незаконне підключення позивачем до електропостачання садового товариства спростована згідно акту, підписаного членами кооперативу ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , які провели повторну перевірку приладу обліку електроенергії та не виявили порушень (а.с. 8 зворот).

У відповідь на заяву ОСОБА_1 головою правління ОК « СТ «Союз-1» Бєрьозою А.Ю. та головним бухгалтером ОСОБА_16 , 20.02.2023 складено акт, що комісії по виявленню боржників в кооперативі не існує, особи, які склали акт про правопорушення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 самопроголосили себе членами такої комісії, а ОСОБА_3 , крім того, взагалі не є членом кооперативу (а.с. 9 зворот).

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно ч. 4 ст. 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 Цивільного кодексу України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя, честь, гідність і ділова репутація.

Частини 1, 4, 7 ст. 277 ЦК України встановлюють, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Статтею 297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб; підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі №761/6866/16-ц (6-639цс17).

Згідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією слід розуміти документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет, чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до ст. 34 Конституції України, яка відтворює положення ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі Конвенція), кожен має право на свободу виявлення своїх поглядів. У свою чергу Європейський суд з прав людини по справі «Лінгенс проти Австрії» (1986 року) доповнив розуміння цього природного права людини, підкресливши, що «необхідно відрізняти факти від оціночних суджень. Наявність фактів можливо довести, а правдивість оціночних суджень ні».

Згідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 за № 1, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Згідно із п. 18 зазначеної Постанови, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Тобто, саме на позивача покладено обов`язок доведення факту поширення відповідачем інформації, про яку йдеться в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував факт проникнення ним на територію володіння позивача без дозволу останнього та викладення ним в інтернеті зазначеного відео.

Суд приймає доводи відповідача про недоведеність факту поширення саме ним зазначеної в позові інформації.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що він був присутній при складані та підписанні акту 17.02.2021 на дачній ділянці ОСОБА_1 .. Зазначив, що першим на територію позивача зайшов ОСОБА_6 , а потім покликав його та ОСОБА_3 , при цьому ОСОБА_3 здійснював відеозйомку порушення на телефон. Пізніше в інтернеті появилося відео, однак хто його викладав та хто був адміністратором групи він не знає, до групи мали доступ всі члени садівничого товариства. Свідок ОСОБА_17 також в судовому засіданні вказував про те, що в інтернет-месенджері «Viber» в групі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було викладено відео, однак він також не знає хто є адміністратором групи та хто викладав це відео.

Пояснення свідка ОСОБА_18 , який робив на дачній ділянці ОСОБА_1 розетку, суд не бере до уваги оскільки його пояснення взагалі не стосуються предмету спору.

При дослідженні відеозапису, який за твердженням позивача був розповсюджений в месенджері «Вайбер» як недостовірна інформація, яка шкодить його честі та гідності, встановлено, що в домоволодіння, яким на відповідній правовій основі користується ОСОБА_1 зайшли голова правління ОК «СТ Союз-1» ОСОБА_19 , два члени кооперативу ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , які як члени комісії утвореної для перевірки споживання членами кооперативу електроенергії, та розпочали перевірку лічильника, розташованого на зовнішній частині будинку. При цьому ОСОБА_1 відчинив хвіртку воріт та впустив голову правління, інші члени зайшли до подвір`я самостійно, однак ОСОБА_1 будь-яких дій щодо перешкоджання перевірки не чинив. Відеозйомка вказаних обставин велася відкрито, та фіксувалась саме перевірка лічильника, ОСОБА_1 не заперечував проти неї (а.с. 32)

В судовому засіданні відповідач не заперечував що саме він здійснював відеозйомку.

Однак, позивач не довів перед судом, що дійсно спірна інформація щодо нього була розміщена у інтернеті в меседжері «Viber» в групі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме не надав скріншотів інформації, тощо. До того ж, як вказував в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 після зміни керівника СТ «Союз-1» група «Союз» в меседжері «Viber» зникла.

Відповідно ч. 3 с. 307 ЦК України, знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, в тому числі таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом.

Згідно пп. 9 п. 8.2.5 ПРРЕЕ, споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення та пред`являти документ, що посвідчує його особу, про що зазначається в акті про порушення.

ОСОБА_3 здійснював відеозйомку для фіксації виявлених порушень при перевірці підключення до електромережі позивача, а не приватну територію позивача, що передбачено пп. 9 п. 8.2.5 ПРРЕЕ, що спростовує факт незаконної відеозйомки.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Досліджуючи обставини справи, судом встановлено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження та обґрунтування позовних вимог щодо розповсюдження відповідачем зазначеної в позові інформації відносно нього, тому позов в частині визнання недостовірною та такою, що порушує його права на повагу до його гідності, честі та недоторканість ділової репутації, інформацію, розповсюджену відповідачем: «що ОСОБА_9 краде електроенергію кооперативу «СТ Союз-1» та зобов`язання відповідача спростувати поширену відносно нього недостовірну інформацію задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За результатами розгляду справи судом не встановлено, що дії відповідача є такими, що порочать честь та гідність позивача, порушують його особисті немайнові права. А відтак, не встановлено і підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди внаслідок порушення його прав. Таким чином, підстави для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди відсутні.

Щодо вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди щодо участі його та представників в судовому засіданні, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право позивача брати у участь в судовому засіданні закріплено ст. 43 ЦПК України.

Таким чином, позивач був ініціатором судового розгляду за вказаним позовом у задоволені якого судом відмовлено, а тому з відповідача не підлягає стягненню витрати матеріальної шкоди щодо участі його та представників в судовому засіданні

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141 ч.1, 247 ч.2, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням права на недоторканість приватного життя відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 05.07.2023.

Суддя Г.Г. Строгова