Номер провадження: 22-ц/813/6575/23
Справа № 515/350/23
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Сегеди С.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою адвоката Ковпака Олександра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 03 травня 2023 року в цивільній справі за позовом представника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2023 року представник ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить змінити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 . Зазначаючи, що на підставі виконавчого листа від 21 серпня 2009 року з позивача щомісячно відбувається стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку. Натомість, судовим наказом від 09 листопада 2022 року визначено стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку позивача за кожного з дітей. В результаті чого, в сукупності стягнення аліментів на трьох дітей частка складає більш ніж 1/2, а саме близько 58% всіх видів заробітку ОСОБА_3 , що в свою чергу не влаштовує останнього, через те, що решта доходів 42%, не достатньо для проживання. Разом з тим, зазначає, що доглядає та фінансово допомогає своїй матері ОСОБА_8 , яка є інвалідом першої групи. Також, в свою чергу, позивач має хронічні захворювання, на лікування яких витрачаються досить великі суми коштів, тому залишку після стягнення аліментів позивачу недостатньо (а.с. 1-25).

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 03 травня 2023 року позовні вимоги представника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів задоволено у повному обсязі (а.с. 58-60).

Не погоджуючись із вказаним рішення суду першої інстанції, адвокат Ковпак Олександр Вікторович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 03 травня 2023 року. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом було порушено норми матеріального та процесуального права, недостатньо повно досліджено письмові докази та дійсні обставини справи, що мають істотне значення для розгляду справи. При цьому, вказує, що позивачем, посилаючись на те, що коштів, які наявні у нього після стягнення аліментів недостатньо, не було надано докази, які свідчать про погіршення матеріального становища останнього в гіршу сторону, також не було наведено будь-яких доказів, що за станом здоров`я, ОСОБА_3 не має змоги працювати. Надані ним довідки, в свою чергу, вказують, що наявні хвороби мають періодичний характер та лікуються, тому не вказують на непрацездатність особи. Окрім того, представник апелянта зазначив, що неповнолітній син ОСОБА_5 , досить довгий час перебуває на лікуванні у лікаря - невропатолога, лікування повністю забезпечує апелянт, а ОСОБА_3 , в свою чергу, жодної участі у лікуванні, в тому числі фінансової, не бере (а.с. 64-73).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження за скаргою адвоката Ковпака Олександра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 03 травня 2023 року в цивільній справі за позовом представника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів, було відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

15 серпня 2023 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано відзив на апеляційну скаргу, в якому представник ОСОБА_3 адвокат Давиденко Костянтин Вікторович зазначив, що з огляду на матеріальний стан позивача суд першої інстанції дійшов справедливого балансу щодо стягнення аліментів на утримання всіх трьох дітей, оскільки кожен з них отримує від позивача 1/6 частину його доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, представник позивача вказує на те, що на підтвердження позовних вимог у матеріалах справи наявні довідка МСЕК, що мати позивача є інвалідом першої групи довічно та відповідно до довідки Виконавчого комітету Татарбунарської міської ради потребує догляду, який здійснює позивач. Крім того, представник позивача повідомляє, що позивач страждає на ряд хронічних захворювань та постійно потребує коштів на лікування. З огляду на викладене, представник позивача просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 та залишити без змін рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 03 травня 2023 року.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що подані позивачем докази дають підстави вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_9 у позивача, як платника аліментів, змінилися умови, визначені ст. 192 СК України, а саме: змінився майновий стан, у порівнянні з його станом на момент ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_9 , оскільки на разі він сплачує аліменти на утримання ще двох дітей, що є підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що розмір аліментів на утримання трьох дітей позивача, встановлений рішеннями суду в різний час та за різних обставин, є неоднаковим та сумарно перевищує розмір аліментів, встановлених ч. 5 ст. 183 СК України, зі змісту якої слідує, що на трьох і більше дітей стягується половина заробітку (доходу) платника аліментів. Стягнення аліментів у розмірі, що перевищує зазначену межу, чинним законодавством не передбачено (а.с. 59 зворот).

Апеляційний суд, частково задовольняючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частина перша статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікована 27 лютого 1991 року, теж визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів (постанова Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у цивільній справі №565/2071/19).

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є батьком трьох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 4 зворот, 8-10).

На підставі виконавчого листа №2-609 від 21 серпня 2009 року, що виданий відповідно Татарбунарським районним судом Одеської області, з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_10 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 травня 2009 року до повноліття сина. Вказаний виконавчий лист перебуває на виконанні у Татарбунарському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 6-6 зворот).

Судовим наказом Татарбунарського районного суду Одеської області, виданим 09 листопада 2022 року, у справі №515/1250/22, стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_11 на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 28 жовтня 2022 року, до досягнення дітьми повноліття. Татарбунарським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області 01 грудня 2022 року відкрито виконавче провадження (а.с. 7-7 зворот).

Таким чином, за двома виконавчими провадження з позивача стягуються аліменти в розмірі 58% (1/4 + 1/3 = 7/12) від його заробітку (доходу).

Заборгованість зі сплати аліментів у позивача відсутня (а.с. 21).

Згідно з довідкою про доходи ОСОБА_3 , останній працює у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області на посаді головного спеціаліста. Заробітна плата за період з 01 серпня 2022 року по 31 січня 2023 року склала:

1) за серпень 2022 року 11836 грн (нараховано), 2130,48 грн (утримано ПДФО), 177,54 грн (утримано військовий збір), 2382 грн (нараховано аліменти по ВП 40969765 1/4 заробітку); тобто, розмір заробітної плати після всіх відрахувань становить 7205,98 грн;

2) за вересень 2022 року 12996 грн (нараховано), 2339,28 грн (утримано ПДФО), 194,94 грн (утримано військовий збір), 2615,45 грн (нараховано аліменти по ВП 40969765 1/4 заробітку); тобто, розмір заробітної плати після всіх відрахувань становить 7846,33 грн;

3) за жовтень 2022 року 26609,14 грн (нараховано), 4789,65 грн (утримано ПДФО), 399,14 грн (утримано військовий збір), 5355,09 грн (нараховано аліменти по ВП 40969765 1/4 заробітку); тобто, розмір заробітної плати після всіх відрахувань становить 16065,26 грн;

4) за листопад 2022 року 20106,47 (нараховано), 3619,16 грн (утримано ПДФО), 301,6 грн (утримано військовий збір), 4046,43 грн (нараховано аліменти по ВП 40969765 1/4 заробітку); тобто, розмір заробітної плати після всіх відрахувань становить 12139,28 грн;

5) за грудень 2022 року 36580,35 грн (нараховано), 6584,46 грн (утримано ПДФО), 548,71 грн (утримано військовий збір), 7361,8 грн (нараховано аліменти по ВП 40969765 1/4 заробітку) 9815,73 грн (нараховано аліменти по ВП №70452339 1/3 частина заробітку); тобто, розмір заробітної плати після всіх відрахувань становить 12269,65 грн;

6) за січень 2023 року 10534 грн (нараховано), 1896,12 грн (утримано ПДФО), 158,01 грн (утримано військовий збір), 2119,97 грн (нараховано аліменти по ВП 40969765 1/4 заробітку), 2826,34 грн (нараховано аліменти по ВП №70452339 1/3 частина заробітку); тобто, розмір заробітної плати після всіх відрахувань становить 3533,56 грн (а.с. 20).

З розрахункового листа ОСОБА_3 за лютий 2023 року вбачається, що позивачеві до виплати (після всіх відрахувань) нарахована заробітна плата у розмірі 4674,3 грн (а.с. 22).

Таким чином, щомісяця дохід позивача є різним та після всіх відрахувань (в тому числі і зі сплати аліментів) розмір його заробітної плати варіюється від 3533,56 грн до 16065,26 грн. Інших доказів щодо наявності у позивача інших джерел доходу, належності йому на праві власності об`єктів рухомого та/або нерухомого майна (у тому числі таких, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів), грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, матеріали справи не містять.

Як в апеляційній скарзі, так і у відзиві на позовну заяву, представник апелянта вказує на те, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом лише щодо зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання сина ОСОБА_9 , а відносно інших дітей дане питання позивач не ініціював, чим, на думку апелянта, погіршує становище їхнього спільного сина (а.с. 36, 67).

Проаналізувавши довідку про доходи позивача, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта в цій частині, оскільки розмір аліментів, що стягувався на сина ОСОБА_9 , був більшим на одну дитини, ніж розмір аліментів, що стягується на двох інших дітей позивача (доньку ОСОБА_12 та сина ОСОБА_13 ). Так, наприклад, за грудень 2022 року на утримання сина ОСОБА_9 з позивача стягнуто аліментів у розмірі 7361,8 грн. На утримання доньки ОСОБА_12 та сина ОСОБА_13 розмір аліментів становив 9815,73 грн (тобто, на одну дитину 4907,37 грн). З огляду на це, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо зміненого розміру аліментів (1/6 частка заробітку (доходу) платника аліментів) на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки такий розмір (фактично по 1/6 частці на кожну дитину) надає рівні права усім трьом дітям позивача щодо їх матеріального забезпечення з боку батька.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків про те, що стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі, що перевищує половину заробітку (доходу) платника аліментів, чинним законодавством не передбачено.

Так, згідно зі ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

- у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

- за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

З наведеного вбачається, що обмеження, встановлені частинами першою і другою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

При цьому, вказана норма закону не містить вимог щодо можливості стягнення із боржника 70 відсотків його заробітку лише за сукупності таких умов як відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, а може бути застосована за наявності однієї із указаних обставин (постанова Верховного Суду від 20 липня 2020 року у справі №708/1185/19). Таким чином, оскільки стягнення аліментів із позивача здійснюється на утримання неповнолітніх дітей, то граничний розмір таких аліментів у даному випадку не може перевищувати 70% заробітку (доходу) платника аліментів.

Однак, оскільки суд першої інстанції обґрунтовано врахував матеріальний та сімейний стан платника аліментів, його стан здоров`я, а також те, що за результатами розгляду даної справи розмір аліментів, що стягується на трьох дітей, визначатиметься у рівних частках щодо кожної дитини, тому оскаржуване рішення підлягає зміні та доповненню лише в частині мотивування.

Щодо посилань апелянта на те, що дитина сторін знаходиться на диспансерному обліку у сімейного лікаря, невропатолога, та потребує постійного лікування, витрати за яке несе лише ОСОБА_1 , апеляційний суд роз`яснює відповідачу (апелянту) її право на звернення до суду із відповідним позовом щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини у порядку, передбаченому ст. 185 СК України. Відповідно до цієї норми той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. При цьому, тягар доказування розміру понесених додаткових витрат покладається на ту зі сторін, яка заявляє відповідні вимоги.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, однак частково виходив із помилкових мотивів, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України вважає за потрібне змінити та доповнити оскаржуване рішення в частині мотивування, в іншій частині залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Ковпака Олександра Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 03 травня 2023 року змінити та доповнити в частині мотивування. В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда