Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

12 квітня 2023 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого-судді Репушевської О.В.,

за участі: секретаря судового засідання Шумської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу №479/164/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Кривоозерської селищної ради Миколаївської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа орган опіки та піклування Кривоозерської селищної ради Миколаївської області,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені через різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сім`я розпалась остаточно, тому строк для примирення надавати недоцільно. Просив визначити місце проживання спільних неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , 2018 року народження, ОСОБА_3 , 2006 року народження, біля нього.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена судовою повісткою та через оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомила, відзив не надала, тому суд, у відповідності до ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник органу опіки та піклування Кривоозерської селищної ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 березня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №16, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видано відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області 07 квітня 2009 року(а.с.7).

Сторони мають неповнолітніх дітей:

- доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 17 лютого 2018 року(а.с.8);

- донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 26 грудня 2008 року(а.с.9).

Спільне життя у сторін не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони проживають окремо з лютого 2022 року, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують.

Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 носить формальний характер, подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Тому, згідно положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги про визначення місця проживання дітей, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.161 ЦПК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно з положеннями ст.141 СК України мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Положеннями ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до положень ч.ч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За положеннями ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Частиною 1 ст.161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно ч.2, 3 ст.29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Служба у справах дітей Кривоозерської селищної ради Миколаївської області як орган опіки та піклування надала висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Кривоозерської селищної ради №62 від 28 березня 2023 року щодо доцільності визначення місця проживання дітей біля батька - ОСОБА_1 , зазначивши, що за час проживання на території Тридубського старостинського округу ОСОБА_1 характеризувався позитивно, трудолюбивий, врівноважений, з сусідами перебуває у добрих стосунках. При спілкуванні з односельчанами ввічливий, стриманий, не конфліктний, громадський порядок не порушував. Спільне життя ОСОБА_1 з дружиною - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинилися, не підтримують стосунки біля року, ОСОБА_1 проживає окремо від дружини, тому має намір розлучитися та хоче аби діти залишилися проживати разом з ним, оскільки під час його відсутності дома, дружина зловживала спиртними напоями, неодноразово прослідковувалися випадки залишення нею малолітньої доньки - ОСОБА_3 , 2018 року народження, без нагляду, про що свідчить складений протокол про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2022 р. №459005 на ОСОБА_2 20 березня 2023 року відбулося чергове засідання комісії з питань захисту прав дитини, на якому розглядалось питання про надання ОСОБА_1 висновку щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , 2018 року народження, та неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля нього. На засіданні Комісії був присутній заявник, йому надали слово, він розповів, що наразі малолітня донька ОСОБА_4 тимчасово знаходиться у його сестри в м.Одеса, а неповнолітня ОСОБА_5 є студенткою Кривоозерського ПАЛу, у разі прийняття членами Комісії рішення про визначення місця проживання його дітей біля нього, він буде звільнений з лав ЗСУ по сімейним обставинам і зможе здійснювати догляд за дітьми. Мати ОСОБА_2 на засідання не прибула, з нею неодноразово намагалися зв`язатися, однак жінка на зв`язок не виходила та точне місцезнаходження її не вдалося з`ясувати, відомо що вона знаходиться в м.Одеса. З огляду на вищевикладене, захищаючи інтереси дітей, керуючись ст.ст.19, 161 Сімейного кодексу України, ст.ст.8,12 Закону України "Про охорону дитинства", Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", п.72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 20 березня 2023 року протокол №05, Кривоозерська селищна рада як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

За ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

ОСОБА_3 надала до суду заяву, відповідно до якої не заперечувала щодо визначення її місця проживання біля батька - ОСОБА_1 ..

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля батька - ОСОБА_1 , що в найбільшій мірі буде відповідати їх інтересам, а тому позов в цій частині обґрунтований та підлягає задоволенню.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2147.20 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 77, 81, 89, 137, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Кривоозерської селищної ради Миколаївської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 07 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №16, - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище, набуте під час шлюбу -" ОСОБА_6 ".

Визначити місце проживання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визначити місце проживання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , витрати по оплаті судового збору в сумі 2147.20 грн..

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Суддя :