Справа № 630/346/23
Провадження № 2-др/630/2/23
УХВАЛА

06 липня 2023 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.

за участі секретаря Санжаровського С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 630/346/23 (провадження № 2-др/630/1/21) за заявою від 19 червня 2023 року, подану адвокатом Іванченко Анастасією Валеріївною, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_2 звернулася із заявою, в якій просить ухвали додаткове рішення у справі № 630/346/23 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 23701, вчиненого 23 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості в розмірі 35046,77 грн., та стягнути ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на користь ОСОБА_1 понесені під час розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Ухвалою від 28 червня 2023 року заяву було призначено до розгляду в судовому засіданні без повідомлення сторін.

Суд, дослідивши заяву та перевіривши матеріали цивільної справи № 635/8060/20, приходить до такого висновку.

Так, відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи № 630/346/23, предметом розгляду були позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 23701, вчиненого 23 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості в розмірі 35046,77 грн., та стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

У позовній заяві, поданій від імені позивача ОСОБА_1 його представником ОСОБА_2 , був зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи, у розмірі 15000,00 грн.

Під час розгляду справи по суті в судовому засіданні 29 травня 2023 року представник позивача ОСОБА_2 звернулась із усною заяву про намір подати наявні у позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу.

В даному випадку законодавець передбачив можливість для сторони у цивільній справи реалізувати право на компенсацію понесених нею судових витрат у випадку виникнення об`єктивних перешкод у поданні суду під час судового розгляду доказів, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат.

Рішенням від 29 травня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем за реєстр. № 23701, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості, яка виникла на підставі Договору № 211643-КС-001 від 25 квітня 2021 року, у розмірі 35046,77 грн., а також стягнуто з відповідача на користь Держави витрати по оплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

У відповідності до ч. 7 ст. 265 ЦПК України в резолютивній частині рішення від 29 травня 2023 року було вказано про призначене на 11-30 год. 12 червня 2023 року проведення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, а також встановлений для позивача та його представника строк для подання доказів щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу до 03 червня 2023 року включно.

02 червня 2023 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява від 31 травня 2023 року про подання доказів на підтвердження понесених позивачем ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду поданих представником позивача ОСОБА_2 доказів щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу судом була постановлена ухвала від 12 червня 2023 року про відмову в ухваленні додаткового рішення

Таким чином, суд розглянув позов в повному обсязі і підстав для ухвалення додаткового рішення з підстав, передбачених ст. 270 ЦПК України, не існує, адже саме з такою заявою від 19 червня 2023 року звернулась представник позивача.

Разом з цим, суд вважає за необхідне додатково звернути увагу на таке.

Якщо припустити, що представник позивача ОСОБА_2 , звертаючись до суду з заявою від 19 червня 2023 року про ухвалення додаткового рішення суду, тобто в порядку та з підстав, передбачених ст. 270 ЦПК України, на що вказує назва заяви, насправді мала на увазі, що вона звертається до суду із заявою саме на підставі та в порядку ст. 246 ЦПК України, то навіть в цій ситуації суд позбавлений можливості ухвалити додаткове рішення, оскільки звернення представником позивача з даною заявою до суду 20 червня 2023 року (про це свідчить відбиток штампу поштового відділення про прийняття документів до відправки), виключає процесуальну можливість вирішення судом питання про судові витрати на підставі ст. 246 ЦПК України, оскільки судовий розгляд справи був завершений 29 травня 2023 року ухваленням рішення. Від так заяву слід вважати такою, що подана учасником судового процесу після втрати права на її подання, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

З іншого боку представник позивача до заяви від 19 червня 2023 року про ухвалення додаткового рішення додає доказ на підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу - додаткова угода № 2 від 13 червня 2023 року до договору про надання правничої допомоги № б/н від 03 квітня 2023 року, який не був предметом дослідження ані під час розгляду справи 29 травня 2023 року, ані під час проведення судового засідання 12 червня 2023 року, що виключає процесуальні підстави для ухвалення додаткового рішення на підставі такого доказу.

До того ж виклад змісту від 19 червня 2023 року про ухвалення додаткового рішення, зокрема посилання на додаткова угода № 2 від 13 червня 2023 року до договору про надання правничої допомоги № б/н від 03 квітня 2023 року, певною мірою вказує на незгоду представника позивача з ухвалою від 12 червня 2023 року і спробу у такий спосіб домогтися повторного вирішення питання розподілу судових витрат на користь позивача. Але в такому випадку представник позивача мала можливість реалізувати право на апеляційне оскарження ухвали від 12 червня 2023 року про відмову ухвалити додаткове рішення, що передбачено ст.ст. 352, 353 ЦПК України, виклавши свої доводи щодо незаконності чи необґрунтованості ухвали в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, суд відмовляє в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання про судові витрати.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви адвоката Іванченко Анастасії Валеріївни від 19 червня 2023 року, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення суду, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя О. О. Малихін

Повний текст ухвали

складений 10 липня 2023 року.