УХВАЛА

28 грудня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в межах кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_6 у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, звернулися до суду із цивільним позовом, у якому, із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 04.11.2015 року, просить стягнути із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та інших підозрюваних на користь позивачів матеріальних збитків на суму 1094 282, 92 грн. та моральну шкоду в сумі 100 000 грн. моральної шкоди.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, вироком Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 209 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років, з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від форм власності а також посади, пов`язані з розпорядженням фінансовими ресурсами на строк 2 роки та з конфіскацією майна; ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 209 КК України та призначено покарання у виді 8 /восьми/ років позбавлення волі з конфіскацією майна; ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 209 КК України та призначено покарання у виді 8 /восьми/ років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Цивільний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану злочином в розмірі 1 094 282 /один мільйон дев`яносто чотири тисячі двісті вісімдесят дві/ гривні 92 копійки, та моральну шкоду в сумі 100 000 /сто тисяч/ гривень, а всього 1 194 282 /один мільйон сто дев`яносто чотири тисячі двісті вісімдесят дві/ гривні 92 копійки.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року вирок Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 скасовано; звільнено ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Також, ухвалою Львівського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року вирок Залізничного районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_5 змінено та постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.1 ст. 209, ч.4 ст. 190 КК України (у редакції Закону №2617-VIII від 22.11.18 р.) до покарання у виді 8 /восьми/ років позбавлення волі з конфіскацією майна та з конфіскацією усього належного йому майна; на підставі ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_5 від призначеного судом покарання; вирок суду в частині цивільних позовів потерпілих до обвинувачених скасовано; призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства; виключено з мотивувальної частини вироку при формулюванні обвинувачення фрази «згідно обвинувального акту»; в решті вирок залишено без змін.

У вищевказаній ухвалі Львівського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року зазначено, що підставою для скасування вироку в частині цивільних позовів слугувало те, що судом першої інстанції завдану шкоду стягнуто солідарно з обвинувачених без визначення частки, з огляду на те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, щодо ОСОБА_6 кримінальне провадження зупинено у зв`язку з перебуванням останнього на військовій службі, а ОСОБА_7 підлягає звільненню від призначеного судом покарання на підставі ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України.

Згідно п.2, 4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Таким чином, позивачу слід конкретизувати зміст позовних вимог, визначивши кількісний та суб`єктний склад відповідачів, із обґрунтуванням щодо стягнення з відповідачів суми матеріальної та моральної шкоди у солідарному порядку або з визначенням часток, які повинні бути стягнені конкретно з кожного з відповідачів та вказати усі відомі позивачам відомості про відповідачів.

Згідно п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Однак, позивачем не вказано ціни позову та не подано розрахунку сум, що стягуються, як і не обґрунтовано розмір моральної шкоди, вказаний позивачами у позові.

Відповідно до п. 6, 9, 10 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, вказані вимоги позивачами також не виконано.

Відповідно до п. 5, 8 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частиною 5 ст. 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Водночас, позовна заява не містить переліку додатків доказів, на які покликається позивач у позовній заяві, не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Також, враховуючи, що даний цивільний позов було заявлено у межах кримінального провадження, матеріали якого складають 35 томів, а на даний час здійснюється новий розгляд цієї позовної заяви у порядку цивільного судочинства, позивачам слід долучити копію вироку Залізничного районного суду м. Львова, копію ухвалу Львівського апеляційного суду, а також інші документи (в тому числі з матеріалів кримінального провадження), які вони вважають за необхідне додати до свого позову та, на які позивачі покликаються як на підставу своїх позовних вимог.

Крім цього, суд звертає увагу позивачам, що відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Частиною 5 статті 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.5 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Разом з тим, відповідно до п.6 ч.1 ст. 5 Закону України від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, позивачі не звільнені від сплати судового збору за пред`явлення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди.

Окрім того, як роз`яснив Верховний Суд у постанові по справі №761/11472/15-ц від 28.11.2018 року, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, якщо позивач визначив її у грошовому вимірі. Тому в такому випадку судовий збір оплачується за правилами подання позову майнового характеру.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 07.02.2022 року у справі №523/4124/21 моральна шкода є втратою немайнового характеру, однак відшкодування моральної шкоди може відбуватися в майновій (грішми, іншим майном) або немайновій формах (публікація спростування недостовірної інформації, публікація рішення суду у засобах масової інформації, інші форми відновлення морального стану особи).

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до змісту ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали 5 /п`ять/ днів.

Строк усунення недоліків обчислювати з дня отримання позивачами ухвали.

Роз`яснити позивачам, що у разі не усунення недоліків до вказаного терміну заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: Бориславський Ю. Л.