Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3217/22
Провадження № 6/711/374/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгакова Г.В. розглянувши матеріали заяви Черкаської міської ради про зміну способу та порядку виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2023 року по справі 711/3217/22 за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора виконавчого комітету Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області Брітана Юрія Дмитровича, третя особа: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна,-

в с т а н о в и в:

Заявник Черкаська міська рада, в особі міського голови Бондаренка А.В., звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою, в якій просив змінити спосіб та порядок виконання рішення суду у справі № 711/3217/22 в частині: «Компенсувати Черкаські міській раді (, місцезнаходження: вул. Б. Вишневецького, буд. 36, м. Черкаси) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1240,50 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України» на «Компенсувати Управлянню державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради (, місцезнаходження: вул. Б. Вишневецького, буд. 36, м. Черкаси, рахунок одержувача UA0097828) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1240,50 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.

Вивчивши заяву та додані до неї документи встановлено, що заява підлягає поверненню заявнику, виходячи з наступного.

Положеннями статті 435 ЦПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення викладені у статті 183 ЦПК України.

Відповідно до частини 2 статті 183 ЦПК України, письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Проте, всупереч зазначеним вимогам законодавства, заявником не надано доказів надіслання (надання) заяви про заміну способу та порядку виконання рішення іншим учасникам справи (провадження). Такими доказами можуть бути, наприклад, квитанція установи, що здійснює поштові відправлення, із зазначенням даних щодо кореспонденції, дати її відправлення та її одержувача, опис поштового вкладення з печаткою установи, копія конверту зі штампом тощо.

Оскільки нормами ЦПК України передбачений обмежений строк для розгляду заяви про зміну способу та порядку виконання рішення, то необхідною передумовою дотримання судом основних засад цивільного судочинства під час розгляду зазначеної категорії заяв є направлення заявником учасникам справи тексту самої заяви та доказів на підтвердження викладених в ній обставин, позаяк сторони у справі повинні бути заздалегідь повідомленні про таку заяву для надання їм достатнього часу для ознайомлення з її змістом та можливості підготовити свої пояснення (заперечення) на відповідну заяву.

Таким чином, неотримання учасниками справи копії заяви порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє учасників справи можливості своєчасно ознайомитись з відповідними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття «обмеження основоположних прав і свобод» від прийнятого у законотворчій практиці поняття «фіксація меж самої сутності прав і свобод» шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визначаючи таку практику допустимою. При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду в прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Отже, зазначені вимоги до заяв, передбачені ЦПК України, носять не формальний характер, а є обов`язковими для осіб, що звертаються до суду за захистом своїх порушених прав, недотримання яких, відповідно, тягне за собою її залишення без руху або повернення.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16.12.1992).

У рішенні у справі «Bellet v. France» від 04.12.1955, ЄСПЛ зазначив, що статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21.10.2010).

У відповідності до частини 4 статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи, що заява про заміну способу та порядку виконання рішення подана без додержання вимог частини 2 статті 183 ЦПК України в частині надання суду доказів про надсилання (надання) такої заяви іншим учасникам справи, то заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 183, 353, 442 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Заяву Черкаської міської ради про зміну способу та порядку виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2023 року по справі 711/3217/22 - повернути заявнику без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Суддя: Г. В. Булгакова