Справа № 131/1005/20
Провадження № 22-ц/801/1297/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 рокуСправа № 131/1005/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Луцишина О.П.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 березня 2023 року, ухвалене суддею Іллінецького районного суду Вінницької області Олексієнко О.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служби у справах дітей Дашівської селищної ради Вінницької області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення способу участі батька у виховані дитини.

Позовна заява мотивована тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який 27.08.2019 розірвано. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що рішенням суду з нього стягуються аліменти на доньку. Донька проживає разом з відповідачем, яка чинить позивачеві перешкоди у спілкуванні з дитиною, уникає зустрічей з позивачем, не бажає спілкуватись, як із батьком своєї дитини, систематично створює перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_4 . Так у травні 2019 року, під час приїзду ОСОБА_1 за місцем проживання ОСОБА_2 на його прохання щодо зустрічі із донькою ОСОБА_4 вона відмовила у побаченні з донькою. Також за вказівкою ОСОБА_2 позивачеві було заборонено спілкуватись із донькою під час її перебування у дитячому садочку. Такі дії відповідачки суперечать інтересам дитини, яка потребує участі у своєму житті як матері так і батька, та порушують права позивача на участь у вихованні сина.

Посилаючись на викладене, позивач просив визначити наступний спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою: зустрічатись в громадських місцях із донькою першу та третю суботу чи неділю місяця з 10:00 год до 18:00 год у присутності матері; зустрічатись із донькою в дитячих виховних закладах (в школі) не порушуючи режим перебування дитини в цих закладах, після досягнення доньки семи років вправі зустрічатись із донькою в громадських місцях першу та третю суботу чи неділю місяця з 10:00 год до 18:00 без присутності матері, та за умови дотримання донькою режиму дня та харчування дітей та з обов`язковим поверненням доньки до місця її проживання з матір`ю; зобов`язати ОСОБА_2 при зміні місця реєстрації, або проживання доньки повідомляти батька із зазначенням адреси.

Відповідач ОСОБА_2 на позовну заяву подала відзив, в якому просила відмовити в задоволені позову через недоведеність та необґрунтованість позовних вимог.

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 березня 2023 року позов задоволено частково. Усунуто перешкоди у спілкуванні батька із дочкою ОСОБА_3 шляхом встановлення наступного графіку та порядку зустрічей батька з дочкою: -щомісячно кожної першої та третьої неділі місяця з 10:00 до 14:00 год., зустрічатися із донькою в дитячих виховних закладах не порушуючи режим перебування дитини в цих закладах. -зустрічі проводити на території смт. Дашів, в місцях культурно- розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей, у присутності матері дитини, із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини та за попередньою домовленістю з матір`ю дитини. -під час спілкування з дитиною ОСОБА_3 батько зобов`язаний створити належні умови для перебування дитини з ним, такі, що не шкодять життю, здоров`ю та моральному стану дитини.

Не погодившись із судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також невідповідність викладених у рішенні суду висновків обставинам справи просив його скасувати та постановити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було повністю досліджено всіх доказів та не враховані всі істотні обставини справи. Зокрема суд не врахував інтереси самої дитини, не взяв до уваги, що відповідач створює перешкоди позивачу на побачення з донькою, так як постійно змінює своє місце проживання.

Відповідач правом на подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, проте подала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, так як вона з донькою на даний час знаходиться в Польщі. Вказала, що проти вимог апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду прийнято з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Суд вирішив розглянути справу у її відсутність.

Представник Дашівської селищної ради Вінницької області при вирішенні справи поклалась на розсуд суду.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, дослідивши матеріали та обставини справи, вважає, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду не відповідає.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням 27 серпня 2019 року розірвано. В період шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає із матір`ю.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 22 травня 2017 року зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на доньку у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, починаючи з 28 квітня 2017 року.

Виконавчим комітетом Дашівської селищної ради надано висновок від 28 січня 2022 року про порядок участі ОСОБА_1 у вихованні дитини та визначено порядок участі батька у вихованні дитини, місця та час їх спілкування, а саме: батько має право брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною згідно графіка в такі дні: щомісячно кожної першої та третьої неділі місяця з 10:00 до 14:00 год., зустрічатися із донькою в дитячих виховних закладах не порушуючи режим перебування дитини в цих закладах. Зустрічі проводити на території смт. Дашів, в місцях культурно- розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей, у присутності матері дитини, із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини та за попередньою домовленістю з матір`ю дитини. Рекомендовано батькові не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її, матеріально утримувати. Рекомендовано матері поважати батьківські права у разі зміни місця проживання повідомляти батька дитини (а.с. 132).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає його інтересам. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, його розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Дитина має рости під опікою і відповідальністю обох батьків, а тому участь позивача у вихованні дитини, спілкуванні між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а буде відповідати й інтересам дитини.

При цьому судом враховано, що позивач виявляє бажання спілкуватись та зустрічатись із донькою. Сам лише факт звернення позивача до органу опіки та піклування, а надалі до суду свідчить про те, що він бажає спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні.

Колегія суддів не може цілком погодитись з таким висновком.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом статей 150, 155 Сімейного кодексу України (далі - СК України), здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно статті 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

На батьків, котрі проживають окремо, покладено обов`язок брати участь у вихованні дитини і вони мають право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитини, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ст. 157 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 2статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм національного законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 189/68/20 (провадження № 61-16244св21).

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Вирішуючи питання про встановлення способу участі у вихованні для одного з батьків, який постійно не проживає з дітьми, суди повинні враховувати усю сукупність обставин конкретної справи.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Оскільки жодних доказів про те, що спілкування малолітньої доньки з батьком може мати негативний вплив на нормальний розвиток дитини у справі немає, то з урахуванням стосунків, які склались між сторонами і унеможливлюють самостійне визначення ними способу і порядку участі позивача у спілкуванні дитиною та її вихованні, суд першої інстанції прийшов до правильного по суті висновку, що такий порядок має бути встановлений у судовому порядку.

Разом з тим погодитись, що визначений судом першої інстанції порядком спілкування позивача з дочкою відповідає найкращим інтересам дитини не можна.

Підставою звернення позивача за до суду стало порушення його права як батька на участь у вихованні малолітньої доньки без присутності матері, оскільки між позивачем та відповідачем склались вкрай напружені стосунки, у зв`язку з чим позивачу чиняться перешкоди у спілкуванні з донькою, яка проживає із мамою.

Апеляційний суд зазначає, що по даній категорії справ, перш за все, слід керуватись інтересами самої дитини.

Як вбачається із матеріалів справи позивач, який є батьком дитини, піклується про доньку та любить її, активно і наполегливо проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, сплачує аліменти на утримання доньки, не має заборгованості по аліментах, позитивно характеризується за місцем проживання, є матеріально-забезпеченою людиною та має належні житлові умови.

Жодних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітньою донькою, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з донькою, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, судом не встановлено, відповідачем не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позбавлення доньки повноцінної можливості спілкуватися зі своїм батьком може призвести до того, що стійкий психологічний зв`язок між ними не буде відновлений, і дитина не зможе сприймати позивача як одного зі своїх батьків, який бажає брати участь у житті й вихованні доньки.

Оскільки батько та мати мають рівні права та обов`язки, колегія суддів, виходячи з принципу рівності батьків у реалізації їх права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, бажання батька проводити більше часу разом із донькою, з урахуванням інтересів дитини, для якої спілкування з батьком є необхідним для гармонійного розвитку, дійшла висновку про скасування рішення з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

В свою чергу встановлення способу участі батька у вихованні дитини шляхом періодичних тимчасових побачень з донькою, оскільки право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування малолітньої дитини з батьком відповідає її інтересам.

На переконання колегії суддів визначений апеляційним судом спосіб в повній мірі забезпечує справедливу рівновагу між інтересами дитини та інтересами батьків.

Крім того, з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому змінити як добровільно, так і в судовому порядку встановлений судовим рішенням у цій справі спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати її інтересам.

При вирішенні спору, судом не було враховано всі обставини справи та не надано оцінку усім належним доказам.

Так визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, Вінницький апеляційний суд враховує те, що відповідач може змінювати місце свого перебування чи проживання, а відтак з метою забезпечення реалізації права позивача на побачення з дитиною, відповідач зобов`язана при зміні свого місця перебування, проживання чи зміні реєстрації свого місця проживання повідомляти про це батька дитини, що також в свою чергу забезпечить виконання судового рішення.

Колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, оскільки визначений порядок і спосіб участі позивача у вихованні і спілкуванні з донькою сприятиме поступовому налагодженню взаємовідносин позивача із донькою, що в свою чергу сприятиме якнайкращим інтересам дитини.

Відтак, при вирішенні спору, судом не було враховано всі обставини справи та не надано оцінку усім належним доказам.

Доводи апеляційної скарги є частково вагомими та такими, що спростовують висновки суду, а тому приймаються апеляційним судом до уваги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального та матеріального права, його висновки не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать наявним у справі доказам, що є підставою для скасування рішення з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.137, 141, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 15 березня 2023 року скасувати та постановити нове.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Усунути перешкоди у спілкуванні батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення наступного графіку та порядку зустрічей батька з дочкою:

- щомісячно в громадських місцях першу та третю суботу чи неділю місяця з 10:00 до 16:00 год. у присутності матері ОСОБА_2 ;

- в дитячих виховних закладах (в школі) не порушуючи режим перебування дитини в цих закладах, якщо дитина перебуває у таких закладах;

- після досягнення доньки ОСОБА_3 7,5 років зустрічі проводити в громадських місцях першу та третю суботу чи неділю місяця з 10:00 до 18:00 год. без присутності матері ОСОБА_2 , та за умови дотримання донькою ОСОБА_3 режиму дня та харчування дітей та з обов`язковим поверненням доньки до місця її проживання з матір`ю;

- зобов`язати ОСОБА_2 при зміні місця реєстрації, або проживання доньки ОСОБА_4 повідомляти батька ОСОБА_1 із зазначенням адреси.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 липня 2023 року.

Головуючий М.М. Якименко

О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало