П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 грудня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Джуга С.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 09 серпня 2023 року у справі № 308/12982/23 (Головуючий: Деметрадзе Т.Р.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2023 року ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» звернулося в суд із заявою про видачу судового наказу, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 , якому здійснюється постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання електричної енергії за вказаною адресою, та оплатою виставлених рахунків TOB «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ», що підтверджується абонентською книжкою особового рахунку № НОМЕР_1 .

Споживачем ОСОБА_1 відмови приєднання до такого договору подано не було, а відтак, сторони взяли на себе певні права та обов`язки, в тому числі й щодо постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань, у ОСОБА_1 перед ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 4 518,50 грн., за період з листопада 2021 року по травень 2023 року, оплату якої боржник у порядку та строки, визначені договором та ПРРЕЕ в добровільному порядку не здійснив.

Разом з тим, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за даною адресою також проживає та споживає електричну енергію ОСОБА_2 .

Посилаючись на вказані обставини, ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» просило суд видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 4 518,50 грн.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 09 серпня 2023 року у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електричну енергію відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвало, ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» в особі представника Чекан В.В. подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що заявник звернувся із заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електричну енергію, у якій зазначив свої вимоги і обставини та долучив належні документи, які на думку заявника, підтверджують фактичне надання та отримання послуг електропостачання та наявність у боржників заборгованості. Представник ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» вважає, що норми ЦПК жодним чином не встановлюють обов`язку для заявника зазначати реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта боржника або дату його народження.

Апеляційним судом розглянуто апеляційну скаргу на ухвалу суду, зазначену в п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України (відмова у видачі судового наказу), відповідно до приписів ч. 2 ст. 369, ч. 13 ст. 7 ЦПК України без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та без проведення судового засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що у поданій заяві відсутні відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 або номер і серія паспорта боржника, його дату народження чи інші ідентифікаційні дані особи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Згідно з статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з вимог ч.ч. 1-3 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

Згідно з ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» подало до Ужгородського міськрайонного суду заяву про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 4 518,50 грн.

До заяви ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» додало: роздруківку публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг; абонентську книжкуу рахунку № НОМЕР_1 , інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Деержавного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щдо об`єкта нерухомого майна.

Проте, поданій заяві відсутні відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 або номер і серія паспорта боржника, його дату народження чи інші ідентифікаційні дані особи.

Аналіз статті 163 ЦПК України, вказує на те, що реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) вказується за його наявності, проте, хоча б номер і серію паспорта заявника та боржника необхідно вказувати.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у видачі судового наказ з вищезазначених підстав.

Крім цього, судова колегія звертає увагу, що заявник просив видати судовий наказ, яким стягнути заборгованість солідарно з двох осіб.

Приписами ЦПК України передбачено чіткий склад учасників справи у наказному провадження це заявник та боржник, при цьому заявником може бути лише особа, якій належить право вимоги.

Водночас, відповідно до приписів статті 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

На підставі вказаного колегія суддів констатує, що стягнення на підставі судового наказу не допускає наявності кількох боржників і солідарного стягнення із них грошової заборгованості судовим наказом.

Оскільки, вже саме питання солідарності боргу може свідчити про наявність спору, оскільки вказану солідарність необхідно встановлювати, доводити, і не факт, що в спірних правовідносинах матиме місце солідарність боргу, відтак наявність такого роду спору, вже само по собі заперечує можливість розгляду справи в порядку наказного провадження.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування скасування не має.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 09 серпня 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2023 року.

Головуючий

Судді: