Ухвала

30 червня 2023 року

м. Київ

справа № 589/4112/17-ц

провадження № 61-9431ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 15 червня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області

від 15 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на триповерховий житловий будинок, загальною площею 622, 4 кв. м, житловою площею 288,1 кв. м, з господарчою спорудою Г-2, Г-3 на АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на трикімнатну квартиру

АДРЕСА_2 та право власності на автомобіль «Ford Fiesta», 2011 року випуску, реєстраційний номер

НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю вартості присудженого майна в розмірі 1 537 326,75 грн. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини нежитлового приміщення аптеки, площею 141,9 кв. м, на

АДРЕСА_1 та право власності на

1/2 частини земельної ділянки, площею 0,0738 га, кадастровий номер :05:004:0266, із цільовим призначенням - для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, на АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини нежитлового приміщення аптеки, площею 141,9 кв. м, на АДРЕСА_1 та право власності на 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,0738 га, кадастровий номер :05:004:0266, із цільовим призначенням - для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, на АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,1183 га, кадастровий номер :02:002:0165, на АДРЕСА_3 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,1183 га, кадастровий номер :02:002:0165, на АДРЕСА_3 . У іншій частині у задоволенні позовів відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку в частині визнання за ним та ОСОБА_2 права власності по 1/2 частини нежитлового приміщення аптеки, площею 141,9 кв. м, та по 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,0738 га, кадастровий номер :05:004:0266, із цільовим призначенням - для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, які знаходяться на АДРЕСА_1 , та просив ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог про поділ цього майна, залишивши нежитлове приміщення аптеки та земельну ділянку в особистій власності заявника.

У іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось та не було предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Постановою Сумського апеляційного суду від 20 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 квітня 2020 року в оскаржуваній частині залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 17 листопада 2021 року постанову Сумського апеляційного суду від 20 липня 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Сумського апеляційного суду від 18 січня 2022 року рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 квітня 2020 року скасовано в частині визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності по 1/2 частини нежитлового приміщення аптеки, площею 141,9 кв. м, на АДРЕСА_1 та визнання права власності по 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,0738 га, кадастровий номер :05:004:0266, із цільовим призначенням - для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, що знаходиться на АДРЕСА_1 . Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на нежитлове приміщення аптеки, площею 141,9 кв. м, на АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, площею 0,0738 га, із цільовим призначенням - для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, що знаходиться на АДРЕСА_1 . Позов ОСОБА_1 в частині визнання його особистою власністю, як фізичної особи-підприємця, нежитлового приміщення аптеки, площею 141,9 кв. м, на АДРЕСА_1 задоволено частково. Залишено нежитлове приміщення аптеки, площею 141,9 кв. м, та земельну ділянку, площею 0,0738 га, кадастровий номер :05:004:0266, із цільовим призначенням - для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, розташованих на АДРЕСА_1 в особистій власності ОСОБА_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 сплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 311 625,00 грн замість її 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на нежитлове приміщення аптеки та земельну ділянку, розташовані на АДРЕСА_1 , припинивши її право на частку в цьому майні.

Ухвалою Верховного суду від 16 березня 2023 року касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 квітня 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 18 січня 2022 року закрито.

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив виправити описку в рішенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 квітня 2020 року.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено, виправлено описку в рішенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 квітня 2020 року, вказано у четвертому абзаці резолютивної частини рішення правильно розмір різниці вартості присудженого майна - «768 663,38 грн», замість неправильного - «1 537 326,75 грн».

Постановою Сумського апеляційного суду від 15 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 квітня 2023 року про виправлення описки скасовано, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 квітня 2020 року відмовлено.

23 червня 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Сумського апеляційного суду

від 15 червня 2023 року у цивільній справі № 589/4112/17-ц, в якій просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», «Шамоян проти Вірменії»).

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже ухвала суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення (пункт 19 частини першої статті 353 ЦПК України) та, відповідно, постанова апеляційного суду, за результатами апеляційного перегляду такої ухвали не підлягають касаційному оскарженню.

Верховний Суд в ухвалі від 12 червня 2023 року у справі № 128/4848/13-ц відмовляючи у відкритті касаційного провадження вказав, що постанова апеляційного суду, прийнята за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції про внесення виправлень у рішення, не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини першої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 15 червня 2023 року у цивільній справі № 589/4112/17-ц.

Копію ухвали разом із доданими до скарги документами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

О. М. Осіян

Є. В. Синельников