КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/947/157/23
УХВАЛА

27.06.2023 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Лук`яненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», боржник ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа по цивільній справі № 1512/12061/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою, в якій просить суд визнати поважною причину пропуску стягувачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. Поновити стягувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі №1512/12061/2012 про стягнення з відповідача - ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» заборгованість по кредитному договору в розмірі 8203,73 грн. та судового збору у сумі 214,60 грн., на загальну суму 8 418,33 гривень.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 12 травня 2012 року по справі №1512/12061/2012 було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 8 203,73 грн. та судового збору у сумі 214,60 грн.

Заявник вказує, що 19.06.2020 р. ухвалою Київського районного суду м. Одесизамінено стягувача у справі №1512/12061/2012 з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, будинок 36-Б; ідентифікаційний код в ) на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Паріс» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 77а; ідентифікаційний код в ), а саме: замінено у виконавчому листі по справі №1512/12061/2012 сторону виконавчого провадження (стягувача) Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Паріс» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 77а; ідентифікаційний код в ).

Як стверджує заявник, за результатом розгляду судом заяви стягувача - ТОВ «ФК «ПАРІС» про направлення виконавчого листа, стягувач отримав оригінал виконавчого листа/ у справі №1512/12061/2012 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ПАРІС» заборгованість по кредитному договору в розмірі 8 203,73 грн. та судового збору у сумі 214,60 грн., на загальну суму 8 418,33 гривень.

Дата видачі виконавчого листа/листів - 17.03.2023 р., строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - до 18.12.2013 р.

З отриманого виконавчого листа вбачається, що первісний стягувач - ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» не звертався з заявою до суду про видачу виконавчого листа по справі №1512/12061/2012 та, відповідно, не звертався до примусового виконання.

Заявник зазначає, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДЕЛЬТА БАНК" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "ДЕЛЬТА БАНК", згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "ДЕЛЬТА БАНК".

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015р. № 181, «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Таким чином, введення тимчасової адміністрації та ліквідація ДЕЛЬТА БАНК, яка почалася з 02 жовтня 2015 року та триває до цього часу, ліквідація відділень та скорочення працівників Банку зумовили не звернення попереднього стягувача до суду за отриманням виконавчого листа та пред`явлення його у строк до 03 жовтня 2018 року, що і стало підставою для звернення до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Представник заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 27.06.2023 року не з`явився, однак в заяві просив розглянути справу за його відсутності, заяву про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа підтримав у повному обсязі, просив суд її задовольнити.

Представник позивача - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 27.06.2023 року не з`явився, про поважність причин відсутності суд не повідомив.

Відповідач - ОСОБА_1 про час та місце судового засідання повідомлявся належним, у судове засідання 27.06.2023 року не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, рішенням Київського районного суду м.Одеси від 12 травня 2012 року по справі №1512/12061/2012 було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 8 203,73 грн. та судового збору у сумі 214,60 грн.

19.06.2020 р. ухвалою Київського районного суду м. Одесизамінено стягувача у справі №1512/12061/2012 з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, будинок 36-Б; ідентифікаційний код в ) на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Паріс» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 77а; ідентифікаційний код в ), а саме: замінено у виконавчому листі по справі №1512/12061/2012 сторону виконавчого провадження (стягувача) Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Паріс» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 77а; ідентифікаційний код в ).

За результатом розгляду судом заяви стягувача - ТОВ «ФК «ПАРІС» про направлення виконавчого листа, стягувач отримав оригінал виконавчого листа/ у справі №1512/12061/2012 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Паріс» заборгованість по кредитному договору в розмірі 8 203,73 грн. та судового збору у сумі 214,60 грн., на загальну суму 8 418,33 гривень.

Дата видачі виконавчого листа/листів - 17.03.2023 р.; строк пред`явлення виконавчого листа/листів до виконання - до 18.12.2013 р.

З отриманого виконавчого листа вбачається, що первісний стягувач - ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» не звертався з заявою до суду про видачу виконавчого листа по справі №1512/12061/2012 та, відповідно, не звертався до примусового виконання.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДЕЛЬТА БАНК" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "ДЕЛЬТА БАНК", згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "ДЕЛЬТА БАНК".

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015р. № 181, «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Таким чином, заявник вважає, що введення тимчасової адміністрації та ліквідація ДЕЛЬТА БАНК, яка почалася з 02 жовтня 2015 року та триває до цього часу, ліквідація відділень та скорочення працівників Банку зумовили не звернення попереднього стягувача до суду за отриманням виконавчого листа та пред`явлення його у строк до 03 жовтня 2018 року.

Відповідно до статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час видачі виконавчого листа), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.

Обов`язок щодо своєчасного пред`явлення виконавчого листа до виконання покладається на стягувача.

Підставою для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа є наявність поважних причин такого пропуску, встановлення яких віднесено на розсуд суду, який у кожному конкретному випадку має в залежності від конкретних обставин встановити їх наявність та об`єктивну вагу для сторін та для справи.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлений.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання документа, виданого на підставі судового рішення, з`ясовує питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин робить висновок про їх поважність чи неповажність.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Паріс» в своїй заяві просить поновити строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання обґрунтовуючи ці вимоги тим, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання було пропущено не з вини Товариства з обмеженою відповідальністю ««ФК «Паріс»».

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю ««ФК «Паріс»» вказує, що на теперішній час, згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження жодного відкритого виконавчого провадження з виконання рішення Київського районного суду м. Одеси у цивільній справі 1512/12061/2012 не перебуває.

Як вказує заявник, ТОВ «ФК «Паріс» не могло раніше знати про відсутність оригіналів виконавчих листів, відкритого виконавчого провадження та пропуску строків для подачі виконавчих листів 1512/12061/2012.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з тим, суд критично оцінює твердження представника заявника щодо поважності причин пропуску строку, виходячи з того, що до заяви про поновлення строку для пред`явлення дублікатів виконавчих листів до виконання, не надано жодного належного та допустимого доказу того, чому первісний стягувач не отримував виконавчі листи та не пред`являв їх до виконання.

Окрім того, на момент прийняття рішення від 02 жовтня 2015р. № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» стягувачем вже був пропущенний строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання, який закінчився 18.12.2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

При цьому, суд зазначає, що на момент переходу права вимоги за кредитним договором 005-15000-220108 від 22.01.2008 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Паріс», строк пред`явлення виконавчих листів до виконання вже було пропущено попереднім стягувачем ПАТ «Дельта Банк», а отримання права вимоги не є підставою для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Суд наголошує, що стягувач, зобов`язаний сумлінно користуватись усіма наданими йому правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Крім того, суд зазначає, що ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. Можливість застосування практики ЄСПЛ при вирішені спорів було офіційно закріплено ще у 2006 р., коли був прийнятий Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Розглядаючи підстави поновлення строків, ЄСПЛ неодноразово вказував, що однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26.04.2007 р. у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003 р.). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).

Суд вважає, що заявник істотно пропустив процесуальний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому відмова у його поновленні у зв`язку з неповажністю причин такого пропуску узгоджується з принципом юридичної визначеності.

З урахуванням викладеного, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс»про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, слід відмовити.

Керуючись ст. 433 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», боржник ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа по цивільній справі № 1512/12061/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Петренко В. С.