Справа № 950/3130/23
Номер провадження 2/950/639/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2023 року Лебединський районний суд Сумської області
в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,
при секретарі судового засідання Сивоконь А.І.
з участю: позивачки - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання,
Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 3500 грн. на місць, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду та до закінчення сином навчання або до досягнення ним двадцяти трьох років.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_3 є їх з відповідачем спільним сином, який після досягнення повноліття продовжує навчання, а саме 01.09.2023 року вступив до ВСП «Маловисторопський фаховий коледж імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету» де навчається на 1 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Агрономія». У зв`язку з цим утримувати його самостійно позивачці стало складно, що змусило звернутися до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на час навчання сина.
Позивачки в судовому засіданні свої вимоги підтримала повністю. Проти заочного розгляду справи не заперечила.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився з невідомих причин і не подав відзив.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд.
Заслухавши позивачку, дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7, 8, 9).
Після розірвання між сторонами шлюбу, що мало місце 06.02.2020, їх син залишився проживати разом з матір`ю, на користь якої відповідач сплачував аліменти на утримання дитини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилося 18 років та стягнення аліментів із відповідача припинилося.
Разом з цим повнолітній син сторін продовжує навчання, а саме 01.09.2023 він вступив до ВСП «Маловисторопський фаховий коледж імені П.С. Рибалка Сумського національного аграрного університету» де навчається на 1 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Агрономія», що підтверджується довідкою № 098 від 21.08.2023 (а.с. 13).
Позивачка зазначає, що вона не має можливості самостійно забезпечувати сина в зв`язку з його навчанням та потребує допомоги від відповідача, як батька, який добровільно участі в утриманні сина не приймає, хоча є працездатною особою, має задовільний станом здоров`я, працює неофіційно та отримує дохід, а тому має можливість надавати ОСОБА_3 матеріальну допомогу на рівні з нею.
Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України (статті 198-201 цього Кодексу), яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.
Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» говориться, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги обставини, що мають істотне значення для встановлення та визначення розміру аліментів, ту обставину, що відповідач не надав своїх заперечень з приводу заявлених вимог, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з відповідача аліментів у заявленому нею розмірі 3500 грн. щомісячно з дня її звернення до суду з даним позовом.
Кінцевою датою стягнення аліментів суд визначає дату закінчення ОСОБА_4 навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
Також суд вважає необхідним при ухваленні рішення стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати при зверненні до суду.
Керуючись ст. ст. 2-5, 76-80, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, 182, 199, 200 СК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 3500 грн, щомісяця, починаючи стягнення з 27.10.2023 до досягнення останнім двадцяти трьох років або до закінчення ним навчання.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Олександр ЧХАЙЛО