Номер провадження № 2/521/3531/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі судді Роїк Д.Я., секретарі Примакінй С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Представник ОСОБА_1 -адвокат Хараїм О.В. звернулась до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що шлюб між позивачем та відповідачем зареєстровано 21.06.2016. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони разом не проживають, між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка вважає, що збереження шлюбу неможливе, суперечить її інтересам, тому просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Ухвалою суду від 22.05.2023 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні без виклику сторін.

У заяві наданій до суду відповідач вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності.

Дії сторін не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між сторонами зареєстрований 21.06.2016 року Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 177, що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 .

Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК України.

Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України).

Позивачка скористалася правом припинити шлюбні відносини та звернулася до суду з даним позовом, відповідач позов визнає.

Судом встановлено, що сторони не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Фактично сім`я припинила своє існування.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також суд враховує вимоги ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», ч.1 ст. 142 ЦПК України, якими передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу позивачка ОСОБА_3 сплатила судовий збір у сумі 858,88 грн. (1073,60*0,8) що стверджується квитанцією № P752-XTМE-C588-8ТА6 від 17.05.2023. Враховуючи, що заява відповідача про визнання позову отримана судом до початку розгляду справи по суті, тому є підстави для повернення позивачці ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме в сумі 429,44 грн (858,88: 2= 429,44)

Крім того, враховуючи вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме в сумі 429,44 грн (858,88: 2= 429,44).

На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 56, 104, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст. ст. 141, 142, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрований 21 червня 2016 Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 177.

Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову згідно квитанції № P752-XTМE-C588-8ТА6 від 17.05.2023 в сумі 429,44 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , - 429,44 грн. судового збору.

Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого воно, після набрання ним законної сили, є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану (відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 115 СК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: Д.Я. Роїк