ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 грудня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 733/204/23

Головуючий у першій інстанції Овчарик В. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1030/23

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 ,

третя особа: Ічнянська міська рада як орган опіки та піклування,

особи, які подали апеляційну скаргу: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2023 року, дата складання повного його тексту: 05.06.2023, місце ухвалення: м. Ічня,

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом, в якому просить усунути перешкоди у праві користування належним їй будинком АДРЕСА_1 , шляхом виселення з нього без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_4 . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1 з 25.05.1982 є власником 1/2 частини вказаного будинку. Інша його частина належала сестрі позивачки ОСОБА_5 , яка у ній була зареєстрована і проживала до дня смерті до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_5 до будинку вселилися ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з дозволу сина ОСОБА_5 , який не прийняв спадщину після її смерті та який ніколи не був співвласником будинку, про який йдеться. ОСОБА_1 22.02.2022 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сестри на 1/2 частку спірного будинку, що належала сестрі. У грудні 2022 р. позивач усно звернулася до відповідачів з вимогою звільнити належний їй будинок, однак останні добровільно з будинку не виселяються.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що відповідачі вселилися до спірного будинку без будь яких правових підстав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 просять скасувати вказане рішення. Доводи скарги зводяться до того, що:

- відповідачі проживають в спірному будинку на протязі 11 років, тоді як позивач набула права власності на іншу 1/2 частину цього будинку лише 22.02.2022. Тривалий час проживання особи в житлі незалежно від його правового режиму є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі;

- ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від імені ОСОБА_6 - сина ОСОБА_5 , та від імені ім`я ОСОБА_5 оплачували вартість спожитої в спірному будинку електроенергії. Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він після смерті його матері ОСОБА_5 та після смерті у 2010 р. його брата ОСОБА_7 поселив відповідачів у частину спірного будинку, що належала матері, і що останні протягом всього часу свого проживання у цій частині будинку оплачують комунальні послуги, проти чого позивач не заперечувала. Отже вона не висловила незгоди щодо проживанні відповідачів у будинку. Цій обставині суд І інстанції не дав належної оцінки;

- ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в частині будинку, у якій проживають, проводять поточні та капітальні ремонти; вони у належному стані утримують прибудинкову територію: обробляють присадибну ділянку (город) і вирощують свійську худобу;

- суд не дав належної оцінки тому, що неповнолітній син відповідачів не може мати власного житла. Доказів набуття ним права власності або користування іншим житлом позивачем не надано;

- судом не враховано розмір житлових площ кімнат будинків та квартири, де відповідачі фактично зареєстровані, але не проживають більше 11 років;

- суд вийшов за межі своїх повноважень, оскільки за власною ініціативою витребував висновок органу опіки та піклування щодо суті справи, хоча його повинен був надати позивач при подачі позову;

- судом не вивчено, чи було органом опіки та піклування обстежено умови проживання сім`ї ОСОБА_8 у спірному будинку та за адресами, де вони зареєстровані, але фактично не проживають;

- ОСОБА_3 не був належно повідомленим про час і місце судового засідання.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

У справі встановлено таке.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.05.1982, виданого нотаріусом Ічнянської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1189, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 належить по 1/2 частці житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2 частка цих будинку з надвірними будівлями, що належала ОСОБА_5 , з 22.02.2022 стала належати ОСОБА_1 як така, що успадкована нею після смерті ОСОБА_5 . Це підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.02.2022, виданого приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Варзагер С.В. за реєстровим № 84 (арк. 5) та копіями витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 300768689 від 22.02.2022 (арк. 6) і інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 280225480 від 20.10.2021 (арк. 10).

З 04.08.2007 відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, від якого вони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв відповідного змісту (арк. 37, 38). Син відповідачів зареєстрований з батьком за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджено копією довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої Відділом центру адміністративних послуг Ічнянської міської ради № 07-2-10/745 від 06.03.2023 (арк. 46). ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджено копією довідки зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої Відділом центру адміністративних послуг Ічнянської міської ради № 07-2-10/746 від 06.03.2023 (арк. 45).

Згідно з копією складеного 06.03.2023 депутатом Ічнянської міської ради Кібільдас Н.В. в присутності сусідів (свідків) ОСОБА_9 й ОСОБА_10 акта обстеження будинку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів свідків встановлено, що в будинку без реєстрації проживає сім`я ОСОБА_8 з 2012 року (арк. 43). На день смерті ОСОБА_5 , зі слів свідків, в цьому будинку, що їй належав, проживав (без реєстрації) син ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , починаючи з 1976 р.; останній помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (арк. 44).

У висновку органу опіки та піклування Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області, що затверджений рішенням виконавчого комітету цієї Ради № 84 від 27.03.2023, зазначено таке. Враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол № 2 від 21.03.2023), Ічнянська міська рада як орган опіки та піклування вважає за доцільне виселення неповнолітнього ОСОБА_4 з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з подальшим забезпеченням батьками неповнолітнього іншим житловим приміщенням, яке придатне для проживання (копії цих висновку й рішення на арк. 70, 69).

Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, і встановлених у справі обставин доводить суд такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст. 391 цього ж Кодексу, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права ОСОБА_1 як власника буд. АДРЕСА_1 , передбачені вищевказаними нормами права, порушуються ОСОБА_3 , ОСОБА_2 і ОСОБА_4 як такими, що проживають у цьому будинку без її згоди і без будь-якої правової підстави. За таких обставин вона правомірно вимагає від відповідачів усунення порушень її права власності на спірний будинок шляхом виселення їх без надання іншого житлового приміщення.

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать встановленим у справі і описаним вище обставинам і визначеним відповідно до них правовідносинам. Крім того, суд виходить і з такого:

- факти проживання відповідачів у спірному будинку на протязі 11 років, набуття позивачем права власності на 1/2 частину цього будинку з 22.02.2022, оплати ними вартості комунальних послуг, спожитих у зв`язку з проживанням в цій частині будинку, проведення у ній поточних та капітальних ремонтів, утримання у належному стані прибудинкової території і вирощування свійської худоби, відсутність у неповнолітнього сина відповідачів власного житла та права користування іншим житлом, а також розмір житлових площ кімнат будинків та квартири, де відповідачі фактично зареєстровані, але не проживають, не мають значення для справи;

- суд, витребовуючи за власною ініціативою висновок органу опіки та піклування щодо суті спору між сторонами, виконував припис ч. 4 ст. 19 СК України. Цей висновок відповідає нормам права, що регулюють процедуру його складання, зміст і порядок його надання.

Місцевим судом повно й правильно встановлено обставини справи, вірно визначено зміст спірних правовідносин і норми права, що підлягають застосуванню до них, а доводи апеляційної скарги не спростували правильність вирішення місцевим судом цих питань.

Посилання ОСОБА_3 на те, що він не був належно повідомленим про час і місце розгляду справи, її матеріалами не спростовано. Так, у справі відсутні докази повідомлення останнього про призначення судового засідання у справі на 11:30 год. 30.05.2023, у якому ухвалене оскаржуване рішення, і він не брав у ньому участі. Ця обставина в силу п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення суду І інстанції.

Отож оскаржуване рішення в частині задоволення вимог до ОСОБА_3 підлягає скасуванню з ухваленням рішення про їх задоволення. В іншій частині рішення є законним; його законність перевірено у межах доводів апеляційної скарги.

Оскільки розгляд справи не завершився відмовою в задоволенні позову, то в силу ч. 13 ст. 141 ЦПК України апеляційний суд не має підстав для перерозподілу судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 375, 376 ч. 3 п. 3, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково, рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2023 року в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_3 і стягнення з нього судових витрат скасувати; позовні вимоги до ОСОБА_3 задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у праві користування належним їй будинком АДРЕСА_1 , шляхом виселення з нього без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_3 .

Стягти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат на правову допомогу 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

Стягти з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. за розгляд справи у суді І інстанції.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її складення.

Дату ухвалення постанови визначено згідно з приписом ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Ідентифікаційні дані учасників справи наведено у рішенні суду І інстанції.

Головуючий: Судді: