ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1349/23 Справа № 185/5023/21 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Максюти Ж.І.

суддів Барильської А.П., Зайцевої С.А.

за участю секретаря Ніколиної А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго (НЕК Укренерго) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати, стягнення премії та благодійної допомоги, стягнення інших відшкодувань,

В С Т А Н О В И Л А:

25 червня 2021 року ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (місцезнаходження 01032, м. Київ, вул. С.Петлюри, 25) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати, стягнення премії та благодійної допомоги, стягнення інших відшкодувань.

02 липня 2021 року ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області залишено без руху позовну заяву та надано строк для усунення недоліків.

21 липня 2021 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати, стягнення премії та благодійної допомоги, стягнення інших відшкодувань, а саме з наступними позовними вимогами:

1. Витребувати у Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (НЕК «Укренерго») (, юридична адреса: вул. С. Петлюри, 25, м. Київ, 01032) доказ поновлення позивача на роботі 15.10.2019 року трудову книжку;

2. Витребувати у Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (НЕК «Укренерго») (, юридична адреса: вул. С. Петлюри, 25, м. Київ, 01032) чинну редакцію Колективного договору, оформлену у відповідності до законодавства України;

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (НЕК «Укренерго») (, юридична адреса: вул. С. Петлюри, 25, м. Київ, 01032) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) кошти за період з дати винесення судом рішення 09.09.2019 р. до часу фактичного поновлення на роботі 15.10.2019 р. в сумі 16 041,6 грн. (шістнадцять тисяч сорок одна гривень 60 коп.), що є середнім заробітком за час вимушеного прогулу;

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (НЕК «Укренерго») (, юридична адреса: вул. С. Петлюри, 25, м. Київ, 01032) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) премію та благодійну допомогу за 2017 рік у сумі 490 114 грн. (чотириста дев`яносто тисяч сто чотирнадцять гривень 00 коп.);

5. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (НЕК «Укренерго») (, юридична адреса: вул. С. Петлюри, 25, м. Київ, 01032) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) премію та благодійну допомогу за 2018 рік у сумі 511 405 грн. (п`ятсот одинадцять тисяч чотириста п`ять гривень 00 коп.);

6. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (НЕК «Укренерго») (, юридична адреса: вул. С. Петлюри, 25, м. Київ, 01032) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) премію та благодійну допомогу за 2019 рік у сумі 511 405 грн. (п`ятсот одинадцять тисяч чотириста п`ять гривень 00 коп.);

7. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (НЕК «Укренерго») (, юридична адреса: вул. С. Петлюри, 25, м. Київ, 01032) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) судові витрати та витрати, що пов`язані з розглядом цієї справи (фактичні).

В обґрунтування поданого позову позивач зазначає, що 09.09.2019 року Павлоградським міськрайонним судом по справі № 185/9353/18 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди було ухвалено рішення відповідно до якого, позовну заяву було задоволено частково:

- визнано незаконним наказ № 1050-к від 08.10.2018 року Відокремленого підрозділу «Державна інспекція енергетичного нагляду України» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про звільнення ОСОБА_1 за п. 1 ст. 40 КЗпП України;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого державного інспектора з енергетичного нагляду групи 1 відділу енергетичного нагляду Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Дніпровському регіоні Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» з 08 жовтня 2018 року;

- стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 153 063,60 грн. (сто п`ятдесят три тисячі шістдесят три гривні 00 коп.);

- стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.01.2020 р. рішення Павлоградського міськрайонного суду від 09.09.2019 року залишено без змін.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що не отримав суму 16 041,60 грн. за період з 09.09.2019 по 15.10.2019, що складає 24 робочих дні, виходячи з розрахунку: 668,40 грн. (сума середнього заробітку за 1 день) * 24 робочих дні = 16 041, 60 грн.

З Інтернет ресурсу, а саме сайту АНТИКОР (стаття від 30.01.2019) та з інших відкритих джерел інформації позивачу стала відома інформація про те, що колишній керівник НЕК «Укренерго» ОСОБА_2 отримав відповідні виплати в період, коли позивача було звільнено з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України, чим порушено права позивача та не виконано обов`язкові дії Колективного договору.

За період з 01.01.2017 по 31.12.2017, а також за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 позивачу, як працівнику ВП «Державна інспекція енергетичного нагляду «України» ДП «НЕК «Укренерго» не нараховано та не виплачено кошти премії за 2017 та 2018 роки, а за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 премію нараховано та виплачено, але не в повному обсязі.

07.03.2018 р. ОСОБА_2 вніс до єдиного державного реєстру декларацій отримання заробітної плати за основним місцем роботи на посаді керівника НЕК «Укренерго» за 2017 рік у сумі 3 941 335 грн., а також отримав благодійної допомоги 490 114,00 грн. та виплату профспілки 1 070,00 грн.

30.03.2019 р. ОСОБА_2 вніс до єдиного державного реєстру декларацій отримання заробітної плати за основним місцем роботи на посаді керівника НЕК «Укренерго» за 2018 рік у сумі 6 156 214,00 грн., а також отримав благодійної допомоги 511 405,00 грн. та виплату від профспілки 1 469,00 грн.

Позивачу не вдалося знайти декларацію про отримання ОСОБА_3 заробітної плати за основним місцем роботи за 2019 рік, а отже враховуючи тенденцію до збільшення виплат благодійної допомоги у 2017 та 2018 роках можна достовірно встановити, що у 2019 році аналогічна виплата була не менше ніж у 2019 році та становила більше ніж 511 405,00 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго (НЕК Укренерго) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заробітної плати, стягнення премії та благодійної допомоги, стягнення інших відшкодувань відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року скасувати, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що жодних процесуальних термінів для звернення до суду не порушував. Зокрема, зазначає, що нарахування та виплати премії, благодійної допомоги, а також винагороди за результатами господарської діяльності за 2017-2019 рік відповідач повинен здійснити.

26.01.2023 року до Дніпровського апеляційного суду від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому, зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначає, що позовні вимоги безпідставні.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі НЕК Укренерго) є юридичною особою, що утворена 29.07.2019 як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство».

НЕК «Укренерго» є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до ст. 108 Цивільного кодексу України, п. 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 № 802, п. 3.2 Статуту НЕК «Укренерго».

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.09.2019 по справі № 185/9353/18, яке залишено в силі постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.01.2020, було задоволено вимоги позивача ОСОБА_1 до НЕК «Укренерго» про поновлення на роботі з 08 жовтня 2018 року та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 153 063,60 грн. з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.01.2020 року рішення Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 09.09.2019 року залишено без змін.

Звертаючись до суду з позовом щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач зазначав, що відповідач виконав рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області в частині негайного поновлення його на роботі не одразу 09.09.2019 року, а лише 15.10.2019 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що вимога про оплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі не є спором про оплату праці, а тому, в силу положень частини другої статті 233 КЗпП України, працівник має право звернутися до суду з позовом з такими вимогами з обмеженням тримісячного строку.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки він суперечить вимогам закону.

У відповідності зі статтею 129 Конституції України обов`язковість рішень суду віднесена до основних засад судочинства.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру. У справі Горнсбі проти Греції Суд зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін. Крім того, невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до вимог ст.235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Згідно із ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 34 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у цивільній справі № 760/9521/15-ц дійшов висновку що, рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню відразу після його оголошення стаття 235 КЗпП України. Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Згідно зі ст. 76 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Щодо дати фактичного виконання рішення, слід зазначити, що належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у цивільній справі № 760/9521/15-ц законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

Відповідно до ч.2 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі необхідно вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

Статтею 236 КЗпП України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.09.2023 року у справі допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заборгованості по заробітній платі у межах суми платежу за один місяць в розмірі 14036 (чотирнадцять тисяч тридцять шість) грн 40 коп. з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Відповідачу було достеменно відомо про необхідність негайного виконання судового рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 .

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно є обов`язковим і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його проголошення в судовому засіданні.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Аналогічні висновки приведено у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18, від 06 грудня 2018 року у справі № 465/4679/16, від 26 лютого 2020 року у справі № 702/725/17.

Відповідно до вимог ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

В постанові Верховного Суду від 21 квітня 2021 у справі №22461/1303/19 зроблено висновок про те, що за змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

Таким чином, рішення суду про поновлення позивача на роботі не було виконане, позаяк законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися, тому є наявні підставі для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання цього рішення.

Що стосується стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 премії та благодійної допомоги, то із матеріалів справи вбачається, що відповідачем у 2017 році були відсутні виплати працівникам Держенергонагляду одноразового заохочення до професійного свята Дня енергетика та виплата винагороди за підсумками роботи за рік.

У 2018 році також не приймалося рішення економічної ради ДП НЕК Укренерго щодо виплати винагороди за підсумками роботи за рік працівникам Держенергонагляду, тобто і виплата винагороди за підсумками роботи за рік працівникам не проводилася.

Виплата ж винагороди за підсумками роботи 2019 року працівникам Держенергонагляду була здійснена на підставі наказу НЕК Укренерго від 28.01.2020 №12-к/оп та додатку 7 до діючого Колективного договору Держенергонагляду та позивачу було нараховано винагороду за рік роботи у сумі 314,72 грн. Дана виплата з позивачем проведена 28.02.2020 року, що підтверджується матеріалами справи.

Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо виплати премії та благодійної допомоги у тій сумі, яку зазначає позивач, оскільки вони є необґрунтованими та безпідставними.

Що стосується стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_1 , то слід зазначити, що дана вимога у суді першої інстанції останнім заявлена не була, а тому підстав для задоволення такої вимоги судом апеляційної інстанції немає.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Разом з тим, у даній справі позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами завдання йому моральної шкоди.

Отже, інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на власному тлумаченні і розумінні позивачем спірних правовідносин, положень чинного законодавства та судової практики, вони не спростовують правильність решти висновків суду першої інстанцій.

ЄСПЛ вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.09.2019 р. до часу фактичного поновлення на роботі 15.10.2019 р. в сумі 16 041,60 грн., а також слід стягнути з відповідача судовий збір в сумі пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго (НЕК Укренерго) на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго (НЕК Укренерго) (, юридична адреса вул.С.Петлюри, 25 м. Київ, 01032) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.09.2019 року по 15.10.2019 року, тобто з дати ухвалення рішення судом про поновлення останнього на роботі до фактичного виконання рішення, в сумі 16041 грн. 60 коп. (шістнадцять тисяч сорок одна гривня 60 копійок)

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго (НЕК Укренерго) (, юридична адреса вул.С.Петлюри, 25 м. Київ, 01032) на користь держави судовий збір в сумі 352 грн.(триста п`ятдесят дві гривні)

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: А.П.Барильська

С.А.Зайцева