Справа № 342/881/23
Провадження № 2/342/436/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Матієк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 7/48 частки житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 , в якому просить ухвалити рішення, яким даний позов задовольнити і визнати за позивачем право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , актовий запис про смерть №18. 20 січня 1987 року ОСОБА_3 подарував своїй доньці (позивачу) - ОСОБА_1 (д/п ОСОБА_4 ) половину (1/2) житлового будинку, який належав йому на праві особистої власності (договір дарування від 20.01.1987 та свідоцтво на право власності від 20.01.1989). На час смерті ОСОБА_3 був чинним ЦК УРСР 1963 р. Згідно довідки Вікнянського старостинського округу Городенківської міської ради №3-244 від 30.06.2023 р., на момент смерті з ОСОБА_3 у житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані: дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зять ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; внука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно довідки Вікнянського старостинського округу Городенківської міської ради №3-165 від 05.05.2023 р., станом на 15.04.1991 у вказаному господарстві були зареєстровані і проживали: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - голова господарства; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - дружина; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - дочка; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - зять; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - внука; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - внук, які були членами колишнього колгоспного двору і кожному з них належала частка в майні двору і вони були рівними. Належні частки з майна не виділялись і ніхто свою частку не втрачав. Мати позивача - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , актовий запис № 2. Заповітного розпорядження спадкодавець не здійснила. Згідно довідки Вікнянського старостинського округу Городенківської міської ради №3-261від 11.07.2023 р., на момент смерті з ОСОБА_5 , у житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані: дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; внука - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після смерті матері позивача відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на (одну другу) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 . Вищезгаданий будинок з господарськими будівлями в заставі або під арештом не перебуває, побудований у встановленому законом порядку. В дворі самовільно збудованих будівель не має. Спору за вказано вище майно теж немає. Згідно довідки, виданої Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради №3-242 від 30.06.2023 р., за вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку площею 0,20 га для будівництва і обслуговування житлового будинку. Оформити спадкування позивач не може, оскільки частки в даному господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Постановою державного нотаріуса Капріян С.В. Городенківської районної державної нотаріальної контори Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області від 06.06.2023 №784/02-31, постановлено відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , на (одну другу) частку житлового будинку АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була його дружина - ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх прав.

27 липня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та витребувано з Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області належним чином засвідчені копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області. У разі відсутності спадкових справ, надати відомості про їх відсутність.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду на розгляд судді Федів Л.М. передано матеріали справи за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 7/48 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що подані до суду у строк, передбаченийч.1 ст.193 ЦПК України.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_3 був головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 в половині, що підтверджується свідоцтвом на право власності на жилий будинок від 20.01.1989. При цьому, згідно договору дарування від 20.01.1987, ОСОБА_3 подарував позивачу - ОСОБА_1 половину спірного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки Вікнянського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, станом на 15.04.1991 в будинку в АДРЕСА_1 були зареєстровані: голова домогосподарства - ОСОБА_3 , дружина - ОСОБА_5 , дочка - ОСОБА_1 , зять - ОСОБА_6 , внука - ОСОБА_2 (позивач), внук - ОСОБА_7 . На момент припинення колгоспного двору його членами були: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 . Тобто право власності на житловий будинок (в половині) як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/12 частки кожного. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 р., коли був введений в дію ЗУ «Про власність», а тому станом на 15.04.1991 р., членам колгоспного двору - ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 належало право власності по 1/12 частці майна у колгоспному дворі, як його членам, що не втратили право на частку в його майні. Після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , його частку у майні колишнього колгоспного двору успадкували тато і мама у рівних частках, а саме, по 1/24 частки. Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , після смерті сина, належало по 3/24, з яких 1/24 частка після сина та 1/12 (2/24) частка належала їм, як членам колишнього колгоспного двору. Після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , його частку у майні колишнього колгоспного двору успадкували дружина і дочка у рівних частках, а саме, по 1/24 частки. Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , після смерті чоловіка/тата, належало: ОСОБА_5 - 3/24 (1/24 + 2 /24), ОСОБА_1 - 4/24 (3/24 + 1/24). Після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , його частку у майні колишнього колгоспного двору успадкували дружина та дочка у рівних частках, а саме, по 3/48 частки. Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , після смерті чоловіка/тата, належало: позивачу - ОСОБА_1 - 4/24 + 3/48 = 8/48 + 3/48 = 11/48; відповідачу- ОСОБА_2 - 2/24 + 3/48 = 4/48 + 3/48 = 7/48. Після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , її 3/24 частки у майні колишнього колгоспного двору успадкувала дочка ОСОБА_1 . Таким чином, ОСОБА_1 належало: 11/48 + 3/24 = 11/48 + 6/48 = 17/48. Отже, позивачу - ОСОБА_1 належить - 17/48 частки спірного будинку, а відповідачу - ОСОБА_2 - 7/48 частки. Таким чином, виходячи із аналізу вищезазначених норм Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 має право на 17/48 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, виходячи із аналізу вищезазначених норм Цивільного кодексу України, ОСОБА_2 має право на 7/48 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 24 серпня 2023 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 7/48 частки житлового будинку (справа №342/1006/23) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом (справа № 342/881/23), присвоєно об`єднаній справі № 342/881/23.

Призначені підготовчі засідання неодноразово відкладалися у зв`язку з першою неявкою сторін по справі та за їх клопотаннями про відкладення.

Ухвалою суду від 05 грудня 2023 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача: Городенківську міську раду Івано-Франківської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області). У зв`язку з залученням до участі в справі співвідповідача, підготовче засідання відкладено до 18 грудня 2023 року, 09 год. 30 хв.

18 грудня 2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10.00 год. 26 грудня 2023 року в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м. Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 2).

Учасники справи в судове засідання 26 грудня 2023 року не з`явилися.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 до суду подала заяву, в якій просила судовий розгляд в даній справі проводити за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 до суду подала заяву, в якій просила судовий розгляд в даній справі проводити за її відсутності. Зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити.

Відповідач Городенківська міська рада до суду, через систему "Електронний суд" подала заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як слідує із копії Свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 20 січня 1989 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 241 від 14 грудня 1988 року, в половині домоволодіння, що складається із житлового будинку, службових будівель і споруд, розташоване в АДРЕСА_3 дійсно належить ОСОБА_1 на праві особистої власності. Дане домоволодіння в половині зареєстроване в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за ОСОБА_1 та записане в реєстрову книгу за №341 від 20.01.1989.

Даний житловий будинок знаходиться в АДРЕСА_2 , що вбачається із довідок № 3-166 від 05.05.2023, № 3-243 від 30.06.2023, виданих Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Згідно даних станом на 31.12.2012 р. в ОКП «Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації» нерухоме майно, яке знаходиться в АДРЕСА_3 належить: голові колгоспного двору ОСОБА_3 відповідно до Свідоцтва про право власності виданого Городенківським РВК 20.01.1989 р., на підставі рішення цього ж виконкому № 241 від 14.12.1988 р. та ОСОБА_1 , відповідно до Свідоцтва про право власності виданого Городенківським РВК 20.01.1989 р., на підставі рішення цього ж виконкому № 241 від 14.12.1988 р., реєстровий № 341, що доводиться інформацією про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно згідно архівних даних Вих. № 77421 від 19.09.2023.

В доданому до позовної заяви копії договору дарування від 20.01.1987 не зазначено, половину якого саме жилого будинку (номер будинку) в АДРЕСА_3 подарував ОСОБА_3 ОСОБА_1 , тому суд не приймає його до уваги, як належний і допустимий доказ.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 339884172 від 20.07.2023 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_1 , відсутні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Житловий будинок з надвірними спорудами знаходиться на земельній ділянці, орієнтовною площею 0,20 га по АДРЕСА_1 , що доводиться довідкою № 3-242 від 30.06.2023, виданою Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1952 р., господарські будівлі та споруди - в 1955 та 1991 роках.

Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, складеного ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 101 від 09.06.2023, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 станом на 12.06.2023 становить - 132660 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Спеціальним нормативним актом, який визначає порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах, є Вказівки по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом Вказівки № 5-24/26 та Вказівки № 69), які були замінені Інструкцією ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених наказом Міністерства статистики України від 22 лютого 1995 року № 48.

Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок № 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників.

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Як слідує із ксерокопії по господарської книги за 1991-1995 р.р., наданої Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради, частина господарства (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 відносилася до суспільної групи господарства - «колгосп.», членами якого були: ОСОБА_3 , 1912 р.н., голова сім`ї; ОСОБА_5 , 1920 р.н., дружина.

Як слідує із ксерокопії по господарської книги за 1991-1995 р.р., наданої Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради, частина господарства (особовий рахунок № НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 відносилася до суспільної групи господарства - «роб.», членами якого були: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , голова сім`ї, місце роботи і посада - м. Городенка, ц/з робітн., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чоловік, місце роботи і посада - птахофабрика, робітник, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , син.

Отже, частина спірного домоволодіння відносилася до суспільної групи «робітничий двір», головою сім`ї була ОСОБА_1 та частина відносилася до суспільної групи «колгосп.», головою сім`ї був ОСОБА_3 .

Станом на 15.04.1991 склад сім`ї в АДРЕСА_2 ) був наступний: ОСОБА_3 , 1912 р.н., ОСОБА_5 , 1920 р.н., ОСОБА_1 , 1958 р.н., ОСОБА_6 , 1957 р.н., ОСОБА_2 , 1987 р.н., ОСОБА_7 , 1991 р.н., що доводиться довідкою № 3-165, виданою 05.05.2023 Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради.

Судом встановлено, що:

- частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 на праві особистої власності належить ОСОБА_1 ;

- частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належала колишнім членам колгоспного двору- ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , в рівних частках по 1/4 кожному від цілого житлового будинку.

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 84 років в с.Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, про що 19 жовтня 1996 року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 18, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого 19 жовтня 1996 року Вікнянською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки ОСОБА_3 помер до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

ОСОБА_3 , 1912 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 а/з № НОМЕР_4 був зареєстрований та проживав в житловому будинку в АДРЕСА_1 ; на час його смерті в житловому будинку були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зять ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що доводиться довідкою № 3-244, виданою 30.06.2023 Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради.

Про те, що ОСОБА_3 , 1912 р.н. та ОСОБА_8 , 1920 р.н. були подружжям, уклали шлюб 27 лютого 1938 року (запис № 10) стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_5 від 14.03.1975.

ОСОБА_1 , 1958 року народження є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , що вбачається із копій: свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 від 31.03.1958, свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_7 від 12.06.1983.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках спадкодавця ОСОБА_3 , які прийняли спадщину після його смерті, вступили в управління та володіння спадковим майном є його дружина ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_1 .

Повідомленням Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 1134/01-16 від 09.08.2023 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73410884 від 01.08.2023, стверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , не заведена.

Як встановлено, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в рівних частках успадкували після смерті ОСОБА_3 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , по 1/8 (1/2 від 1/4) частці кожна, що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, однак не оформлено документи про спадкування.

ОСОБА_5 , 1920 року народження померла ІНФОРМАЦІЯ_13 у віці 86 років в с.Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, про що 29 січня 2007 року складено відповідний актовий запис за № 2, що доводиться копією свідоцтва про смерть (повторно) серія НОМЕР_8 , виданого 09 червня 2022 року Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Згідно ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_5 , 1920 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_13 а/з № 2 проживала в житловому будинку в АДРЕСА_1 ; на час її смерті в житловому будинку були зареєстровані: дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що доводиться довідкою № 3-261, виданою 11.07.2023 Вікнянським старостинським округом Городенківської міської ради.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину після її смерті, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є її дочка ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Городенківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, на виконання ухвали суду, надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 206/2022 (номер у Спадковому реєстрі 69363460), заведену після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , на підставі заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

До складу спадщини ОСОБА_5 входить 3/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 : 2/8 (1/4) частки даного житлового господарства належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, 1/8 частка успадкована нею після смерті чоловіка ОСОБА_3 , однак не оформлено документи про спадкування.

При зверненні ОСОБА_1 до Городенківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_13 на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, державний нотаріус відмовила у зв`язку з тим, що вищезгадане господарство, головою якого на частку житлового будинку був ОСОБА_3 , відносилось до колгоспного двору, проте частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору, не визначені, що доводиться копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.06.2023 за № 784/02-31.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що частина спадкового житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 за 1991-1995 р.р.), належала до колгоспного двору, головою якої був ОСОБА_3 , де станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку по 1/4 кожному. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 в рівних частках прийнялиспадкоємці першої черги за законом - дружина ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_1 ; спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла спадкоємець першої черги за законом - дочка ОСОБА_1 .

Через реєстрацію частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , як колгоспного двору, позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що:

- позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, а саме за позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 та матері ОСОБА_5 ;

- в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 7/48 частки житлового будинку відмовити повністю, за його безпідставністю та необґрунтованістю.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563, 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 7/48 частки житлового будинку відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 .

Зареєстроване місце проживання відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_10 .

Місцезнаходження відповідачаГороденківської міської ради Івано-Франківської області - вул. Шевченка, 77 м. Городенка Івано-Франківської області.

Судове рішення складено 26.12.2023.

Суддя: Федів Л. М.