Справа № 404/4941/22
Номер провадження 2/404/1232/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря Галушко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку загального провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кропивницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №4 Кропивницької міської ради» про визнання права користування кімнатою та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року позивач звернулась до суду з позовом, по якому просить визнати за ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 та зобов`язати Виконавчий комітет Кропивницької міської ради видати на ім`я ОСОБА_1 ордер затвердженого зразка на проживання в квартирі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що сестра позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована в АДРЕСА_2 та 29.10.1999 року прийнята на роботу до ДП ЖЕК ВАТ «Кіровоградбуд» швейцаром.

Вказує, що в 1999 році після отримання ордеру та заселення в кімнату АДРЕСА_3 ОСОБА_2 з метою розпочати процес приватизації житла почала збирати усі необхідні документи, але ордера на користування квартирою в житлово-експлуатаційні організації не виявилось, оскільки був втрачений.

З моменту отримання ордеру та вселення до кімнати АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 сплачує кошти за надані послуги з теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення. Іншого жилого приміщення у будинку державного чи громадського житлового фонду або у приватизованому жилому приміщенні не має.

Відповідно до рішення Кіровоградської міської ради від 05.12.2000 року за № 795 «Про перейменування частини проспекту Правди на проспект Університетський».

ОСОБА_2 хворіла, перебувала на лікуванні в КЗ «Кіровоградському обласному онкологічному диспансері» та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Позивач здійснювала догляд сестри ОСОБА_3 та сплачувала на рівні із нею кошти за надані послуги з теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, є членом сім`ї наймача. Крім того, ОСОБА_1 здійснювала поховання ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що вона наразі користується та покращує умови проживання у даній квартирі (кімнаті), іншого жилого приміщення у будинку державного чи громадського житлового фонду або у приватизованому жилому приміщенні не має.

Вважає, що встановлені фактичні обставини у справі свідчать про наявність у ОСОБА_1 правових підстав на право користування житловим приміщенням а саме квартирою АДРЕСА_1 , а також у видачі ордеру затвердженого зразка.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.09.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання.

30.09.2022 року від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву, яким вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити, оскільки ОСОБА_1 не надано доказів дотримання нею порядку вселення до гуртожитку та не наведено жодних підстав визначених законодавством згідно яких у Виконавчого комітету Кропивницької міської ради виник обов`язок щодо видачі їй ордеру на кімнату АДРЕСА_1 .

Представником позивача 21.10.2022 року на електронну адресу суду направлено відповідь на відзив, вимоги підтримала, просила задовольнити.

За клопотанням представника позивача ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.01.2023 року витребувано докази.

Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала повністю, просила задовольнити, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві, відповіді на відзив.

Представники відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що позивач по справі ОСОБА_1 є його матір`ю. Деякий час ОСОБА_1 після розірвання шлюбу із своїм чоловіком проживала разом із своєю сестрою ОСОБА_2 , яка не була одружена, не мала дітей, хворіла з початку 2015 року. ОСОБА_2 проживала в даному гуртожитку з кінця 90-х років, працювала в державні установі, отримала ордер на кімнату на підставі якого її прописали в дане житло. Лікування сестри та її поховання, оплата за комунальні послуги здійснювалось за рахунок ОСОБА_1 . На даний час ОСОБА_1 проживає в кімнаті АДРЕСА_1 , але зареєструвати своє місце проживання за даною адресою не було можливості через судові справи.

Свідок ОСОБА_5 в суді пояснив, що в 2000 році заселився в 820 кімнату в гуртожитку по АДРЕСА_4 . ОСОБА_2 вже одна проживала в 816 кімнаті. Під час хвороби ОСОБА_2 з нею почала проживати її сестра ОСОБА_1 , яка на даний час також проживає в даній кімнаті. ОСОБА_2 померла навесні, точної дати не пам`ятає. Гуртожиток раніше належав до ВАТ «Кіровоградбуд». Восени 2006 року рішенням виконкому встановлено в приміщенні гуртожитку лічильник на електроенергію, в період з 2006 на 2007 рік послуги централізованого опалення відключили. Проблематичним було вирішити питання щодо реєстрації місця проживання мешканців гуртожитку.

Суд, вислухавши виступ представника позивача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України, 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом статті 16 цього Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, наведені положення законодавства визначають об`єктом захисту, в тому числі судового, порушене, невизнане або оспорюване право.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Крім того, за змістом процесуального законодавства захисту в суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є сестрою ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 з 24.09.1999 року зареєстрована в АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 .

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 наказом №82к від 29.10.1999 року прийнята на роботу до ДП ЖЕК ВАТ «Кіровоградбуд» швейцаром та наказом №18к від 22.03.2001 звільнена за згодою сторін.

Як вбачається із доданих до матеріалів справи копій розрахункових книжок, повідомлень, договору №2155816 про користування електричною енергією ОСОБА_2 користувалась послугами постачання електричної енергії, централізованого водопостачання та водовідведення, теплопостачання та здійснювала їх оплату.

Відповідно до рішення Кіровоградської міської ради від 05.12.2000 року за № 795 «Про перейменування частини проспекту Правди на проспект Університетський».

ОСОБА_2 хворіла, перебувала на лікуванні в КЗ «Кіровоградському обласному онкологічному диспансері» та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Згідно відповіді директора департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради Нікітенко О. за вих.№1356/03-03 від 01.07.2022 року, ОСОБА_2 знята з реєстрації місця проживання з 13.05.2016 року за адресою: АДРЕСА_5 , у зв`язку з державною реєстрацією смерті.

За інформацію завідувача Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Іванової І. за вх.21590 від 13.06.2023 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , нотаріальною конторою не заводилася.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.09.2022 року № 311074057 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_6 з 31.03.2003 року на підставі договору дарування від 28.03.2003 року №621.

За інформацією наданою 30.09.2022 року ТОВ «КОЕК» про споживання електричної енергії та оплати за її постачання за адресою: АДРЕСА_5 товариство було створене та почало діяльність з постачання електричної енергії споживачам з 01.01.2019 року. Починаючи із 01.01.2019 року і по 11.10.2022 року ОСР не передавав товариству інформацію про споживання будь-яких обсягів електричної енергії. Відповідно станом на 11.10.2022 року, по о/р 102155816: споживання (починаючи із 01.01.2019 року) - 0 кВт/год; оплачено за електричну енергію - 0,00 грн. До 01.01.2019 року розрахунки за спожиту електричну енергію проводились із ПрАТ «Кіровоґрадобленерго».

За даними абонентського обліку КП «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» за адресою АДРЕСА_5 , особовий рахунок № НОМЕР_3 , станом на 01.10.2022 року заборгованість відсутня. З жовтня 2008 року дана будівля відключена від мереж централізованого теплопостачання.

ТОВ «Екостайл» 18.10.2022 року повідомлено, що за адресою: АДРЕСА_7 , зареєстрована ОСОБА_2 , з червня 2020 року зміни власника не було. По даному рахунку оплат не було, борг станом на 01.10.2022 року 593,65 грн.

Звернувшись із даним позовом до суду позивач посилається на те, що здійснювала догляд сестри ОСОБА_3 та сплачувала на рівні із нею кошти за надані послуги з теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, є членом сім`ї наймача, наразі користується та покращує умови проживання у даній квартирі (кімнаті), іншого жилого приміщення у будинку державного чи громадського житлового фонду або у приватизованому жилому приміщенні не має, а тому вважає наявні у ОСОБА_1 правові підстави на право користування житловим приміщенням а саме, квартирою АДРЕСА_1 , а також на видачі ордеру затвердженого зразка.

Конституція України встановила основні засади права власності.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, та складається з правомочностей власника щодо права володіння, права користування і права розпорядження.

Згідно ст. 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод закріплено право людини на житло.

Конституцією України також серед основних прав і свобод людини й громадянина проголошено право на житло.

У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 9 ЖК України встановлено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

За змістом ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Згідно ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, в розумінні частини другої статті 64 ЖК УРСР, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають в квартирі разом з наймачем.

За змістом статті 65 ЖК УРСР за особою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання в іншому жилому приміщенні.

Така правова позиція вкладена у Постанові Верховного Суду від 16.12.2020 року у справі № 554/3235/19.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 17 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 3.06.1986 року № 208 «Про затвердження Примірного положення про гуртожитки», громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вправі вселити в займані приміщення своїх неповнолітніх дітей.

Вселення інших членів сім`ї в указані приміщення допускається лише з дозволу адміністрації, профспілкового комітету і комітету комсомолу підприємства, установи, організації та письмової згоди членів сім`ї громадянина, які проживають разом з ним.

Аналогічні норми встановлені іншими підзаконними актами, що регулювали в різний проміжок часу, відносини щодо користування житловими приміщеннями гуртожитку.

Зокрема, пунктом 3 Положення про гуртожитку, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2015 року № 84 «Про затвердження Положення про гуртожитки», особи, які проживають у гуртожитку, мають право у разі проживання в приміщенні, що перебуває у їх відособленому користуванні, без згоди власника вселити своїх малолітніх чи неповнолітніх дітей, а за згодою власника вселити до такого приміщення свою дружину або чоловіка, дітей, які досягли вісімнадцяти років, а також батьків.

Пунктом 10 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 року № 498 «Про затвердження Примірного положення про користування гуртожитками», наймачі жилої площі в гуртожитку та члени їх сімей, які проживають разом з ними, мають право у разі проживання в окремих приміщеннях на вселення без згоди організації, що здійснює управління гуртожитком, своїх малолітніх чи неповнолітніх дітей, а за згодою такої організації та письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, - своїх дружини або чоловіка, дітей, які досягли 18 років, батьків, а також інших осіб.

Однак, матеріали справи не містять доказів дотримання ОСОБА_1 порядку вселення до гуртожитку по АДРЕСА_5 .

Відповідно до ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Рішенням Кропивницької міської ради від 12.05.2022 року №1243 «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку по АДРЕСА_4 » надано згоду на прийняття до комунальної власності Кропивницької міської територіальної громади житлового комплексу гуртожитку по АДРЕСА_4 .

Також зазначеним рішенням вирішено залишити житловий комплекс гуртожитку у статусі гуртожитку та дозволити приватизацію його приміщень; затвердити Тимчасовий порядок надання ордерів у житловому комплексі гуртожитку по АДРЕСА_4 .

Тимчасовий порядок передбачає механізм, умови видачі ордерів мешканцям гуртожитку по АДРЕСА_4 , перелік документів, які вони повинні подати до Виконавчого комітету Кропивницької міської ради для отримання ордера, та підстави для відмови у видачі ордера.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.3 Тимчасового порядку, цей Порядок регулює відносини щодо особливостей забезпечення реалізації конституційного права на житло громадян, які за відсутності власного житла тривалий час мешкають у гуртожитку по АДРЕСА_4 , призначеному для проживання одиноких громадян або для проживання сімей, житлове приміщення в яких після передачі гуртожитку у власність Кропивницької міської територіальної громади може бути приватизоване відповідно до закону.

Дія цього Порядку поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених Законом України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків".

Пунктом 1.8. Тимчасового порядку передбачено, що заява про надання ордера на житлове приміщення подається на ім`я міського голови до Виконавчого комітету Кропивницької міської ради та підписується повнолітніми членами сім`ї.

До заяви додаються: копії паспортів громадян України усіх дорослих членів сім`ї; копії свідоцтв про народження неповнолітніх дітей; копії реєстраційних номерів облікової картки платника податків усіх членів сім`ї (за наявності); копії документів про укладення або розірвання шлюбу; копія ордера на житлове приміщення (за наявності); копія договору оренди на житлове приміщення (за наявності); витяг з реєстру територіальної громади, виданий органом реєстрації, або інші документи, які підтверджують реєстрацію місця проживання в житловому приміщенні (за наявності); копії квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг за останні три роки (за наявності); довідки про використання житлового чека на приватизацію; копія технічного паспорта на житлове приміщення; архівна довідка, надана Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», або довідка, щодо відсутності інформації про власність; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про відсутність іншого власного житла у заявника та членів його сім`ї; копія трудової книжки (за наявності); акт, підписаний не менше 7 мешканцями гуртожитку, що підтверджує факт проживання у гуртожитку більше п`яти років.

Як встановлено п. 1.9. Тимчасового порядку, документи, зазначені у пункті 1.8. Порядку, розглядаються громадською комісією з житлових питань та вносяться на чергове засідання Виконавчого комітету Кропивницької міської ради в порядку та в строки, визначені Регламентом виконавчих органів міської ради.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказів, які б свідчили про наявність права користування кімнатою АДРЕСА_1 позивачем суду не надано, а сам факт тимчасового проживання в кімнаті зі своєю сестрою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не свідчить про наявність у позивача права користування спірним житлом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не зверталась до Виконавчого комітету Кропивницької (Кіровоградської) міської ради або ПП «Вагран» з відповідною заявою щодо надання їй права користування кімнатою АДРЕСА_1 .

Покази допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що позивач проживала в цій кімнаті, доглядаючи за своєю сестрою, на думку суду, також не можуть свідчити про наявне у позивача право користування спірною кімнатою.

Таким чином, суд розглянувши справу в межах визначеного позивачем предмета спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, приходить до висновку, що у задоволенні вимог слід відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кропивницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №4 Кропивницької міської ради» про визнання за ОСОБА_1 права користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 та зобов`язання Виконавчого комітету Кропивницької міської ради видати на ім`я ОСОБА_1 ордер затвердженого зразка на проживання в квартирі АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

відповідач: Виконавчий комітет Кропивницької міської ради, місцезнаходження: вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький; ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №4 Кропивницької міської ради», місцезнаходження: вул. Космонавта Попова, 9 к. 11, м. Кропивницький, .

Повний текст судового рішення складено 27.12.2023 року.

Суддя

Кіровського районного суду

м. Кіровограда Віталіна МОХОНЬКО