Провадження № 2/643/4887/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2023 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Довготько Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Вишнякової Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог.

Моторне (транспортне) страхове бюро України (позивач) просить стягнути з ОСОБА_1 (відповідач) завдані збитки у порядку регресу у розмірі 8204грн. 52коп., та судовий збір.

Обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

25.06.2020 трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai», д.н.з. « НОМЕР_1 », порушив правила дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем «Renault» д.н.з. « НОМЕР_2 ». Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 29.07.2020, відповідача визнано винним у вказаній ДТП. Цивільно-правова відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було. Потерпіла особа, власник пошкодженого автомобіля «Renault» д.н.з. « НОМЕР_2 » звернувся до позивача із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Згідно Звіту №635 встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Renault» д.н.з. « НОМЕР_2 » становить 6977 грн. 32 коп. Крім того, позивачем були понесені витрати на збір документів в розмірі 1227 грн. 20 коп. Таким чином, загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, які підлягають стягненню з відповідача складає 8204, 52грн.

Обставини, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення.

04.12.2023 відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить застосувати позовну давність до вимог позивача, та у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Оскільки дорожньо-транспортна пригода мала місце 25.06.2020, отже строк позовної давності тривалістю у три роки починає перебіг з 25 червня 2020 року і спливає 25 червня 2023 року. Позивач звернувся до суду з позовом 25.10.2023, тобто після спливу строків позовної давності.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свою відповідь на відзив.

18.12.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник відповідача просить задовольнити возовні вимоги у повному обсязі, оскільки строки позовної давності по даній справі необхідно обтулювати з дати, коли МТСБУ виплатило страхове відшкодування 06.11.2020, позовну заяву було подано до суду 25.10.2023, а отже без пропуску строків позовної давності. Крім того, позов було подано в період дії воєнного стану, а саме 05.06.2023, таким чином загальний строк позовної давності, встановлений в статті 257 ЦК України, продовжується на весь час дії воєнного, стану. Також, заявляючи строк позовної давності відповідач визнає позовні вимоги.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини та докази, на підставі яких вони встановлені

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 29.07.2020 (справа № 643/10440/20) відповідача ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Вказаною постановою встановлено, що 25.06.2020 о 09:00 годині, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Hyundai Santa Fe» д.н.з. НОМЕР_3 , у м. Харкові по вул. Академіка Павлова, 148-А, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Renault Safrane» д.н.з. НОМЕР_2 , водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків.

Як вбачається з даних перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, цивільно-правову відповідальність водія автомобіля д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував відповідач, станом на 25.06.2020 застрахована не була.

Автомобіль марки «Renault Safrane» д.н.з. НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

26.06.2020 ОСОБА_2 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про ДТП.

Також 26.06.2020 ОСОБА_2 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Відповідно до Звіту № 635 від 26.08.2020 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля «Renault Safrane» д.н.з. НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП 25.06.202, складає 6977,32 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідно до довідки № 1 від 03.11.2020 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, підтверджена шкода по майну ОСОБА_2 та сума до сплати складає 6977,32 грн.

03.11.2020 Моторним (транспортним) страховим бюро України виданий наказ, на підставі якого вирішено виплатити ОСОБА_2 відшкодування в розмірі 6977,32 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 2544152 від 06.11.2020, позивачем на користь ОСОБА_2 перерахована виплата в розмірі 6977,32 грн.

Крім того позивач поніс витрати на збір документів в розмірі 1227 грн. 20 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №2543253 від 21.10.2020, згідно якої грошові кошти в сумі 1227,20 грн. в якості оплати послуг аваркома (експерта) перераховані на користь ФОП ОСОБА_3 .

Застосовне законодавство.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п. п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до п. п. 38.2.1. пункту 38.2 ст. 38 вказаного Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК.

Відповідно до п. 4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

Щодо застосування строку позовної давності

При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, то з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Отже при регресі строк позовної давності обчислюється з моменту здійснення відповідної виплати страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, МТСБУ здійснило виплату потерпілій особі, з цих підстав набуло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, тому строк позовної давності обчислюється з моменту виплати відшкодування.

Згідно з платіжної інструкції № 2544152 позивач здійснив виплату відшкодування 06.11.2020 року.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Суд вказує, що оскільки страхове відшкодування потерпілому у ДТП ОСОБА_2 було виплачено МТСБУ 06.11.2020 року, перебіг строку позовної давності необхідно обчислювати саме з цієї дати. Враховуючи, що до суду з цим позовом МТСБУ звернулося 25.10.2023 року, про що свідчить штамп поштового відправлення на конверті, суд приходить до висновку, що трирічний строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Аналогічні висновки викладенні у постановах Верховного Суду від 10 січня 2019 року по справі № 200/13392/13-ц, від 27 грудня 2018 року по справі №373/2348/16-ц, від 23 травня 2018 року по справі № 199/1848/16, від 28 березня 2018 року по справі № 183/791/16-ц, від 25 жовтня 2018 року по справі № 203/8457/13-ц.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Законом України від 15.03.2022 року № 2120-розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалася та триває на час розгляду справи.

Отже, строк позовної давності в силу приписів пункту 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України продовжено на строк дії воєнного стану.

Позиція суду

З наданих позивачем доказів убачається, що відповідач ОСОБА_1 на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, визнаний винним у виникненні ДТП, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля, яким керував відповідач, не була застрахована у встановленому законодавством України порядку.

Ураховуючи наведене, позивач відшкодував ОСОБА_2 шкоду, завдану останній у зв`язку із пошкодженням належного йому автомобіля, в розмірі 6977,32 грн.

Крім того позивач поніс витрати на збір документів в розмірі 1227,20 грн.

За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача неповернуту частину сплаченого останнім страхового відшкодування в розмірі 8204,52 грн., та задовольняє позов в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ) грошові кошти в порядку регресу в розмірі 8204 /вісім тисяч двісті чотири/ грн. 52 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ) понесені судові витрати в розмірі 2684 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 26.12.2023.

Суддя Т.М.Довготько