Справа № 211/898/23
Провадження № 2/211/1200/23
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

при секретарі Бірж Д.В.,

за участю представника позивача адвоката Чепурнової О.В.,

представника відповідача адвоката Уманець Б.Б.,

представника Служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради Березецької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дітьми, установлення способу участі батька у вихованні дітей,

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Чепурнова О.В. звернулась до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дітьми, установлення способу участі батька у вихованні дітей . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони з 13.06.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Раніше з дружиною у них був конфлікт, яку створила її мати. Дружина забрала дітей та чинить йому перешкоди в спілкуванні з дітьми. Для захисту своїх прав, позивач звернувся у Виконком Довгинцевської районної у місті ради із заявою про встановлення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми та Виконком виніс рішення в якому зазначив спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Всі його намагання мирним шляхом досягти домовленості щодо врегулювання спірних питань та налагодити нормальні відносини між ними призводять лише до конфліктів, через які йому погрожують, що він взагалі ніколи не побачить своїх дітей.

Після чисельних мирних спроб вирішити дане питання мирним шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дітей, він змушений звернутися до суду із даною позовною заявою.

Просить суд, зобов`язати ОСОБА_5 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити наступні способи його участі у вихованні дітей на особисте спілкування: побачення п`ять раз на тиждень: з понеділка по п`ятницю з 15.00 год. до 18.00 год. за місцем перебування дітей або за місцем їх проживання, навчання; спільний відпочинок: першу половину літніх канікул діти проводять з батьком, необмежене спілкування з дітьми особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми; у разі, якщо святкові дні припадають на день його побачення з дітьми або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні діти проводять з батьком; в день його побачення з дітьми, він має право забирати дітей з дому/школи особисто; зобов`язати ОСОБА_2 , за два дні до дня його зустрічі з дітьми надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання перебування доньки та сина, а у разі настання таких змін, повідомити про це йому особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

Ухвалою суду від 26 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 29 серпня 2023 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача адвокат Чепурнова О.В. до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача адвокат Уманець Б.Б. надала заяву відповідно до якої просить врахувати , що позивач є громадянинои іншої держави, позивач та відповідч з дітьми не мешкають на території України та на території України у позивача відсутнє місце для проживання у зв"язку з тим, що шлюб між сторонами розірвано. Просить врахувати, що орган опіки та піклування не остежував житлово- побутові умови проживання батька. Крім того просить врахувати, що між сторонами по стправі існують натянуті стосунки, так само між батьком та дітьми склалися доволі складні відносини, оскільки діти бояться свого батька, а тому при визначені участі батька у вихованні дітей просить винести таке рішення яким не будуть порушуватися інтереси малолітніх дітей, та передбачати таку участь для батька у вихованні дітей, коли побачення батька із дітьми буде погоджуватися із матір"ю та тільки за умови вільної згоди дітей, із врахуванням іх режиму дня та стану здоров"я.

Представник органу опіки надала заяву про розгляд справи у їх відсутність .

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що сторони з 13.06.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, про що Дзержинським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, складено відповідний актовий запис № 276 ( а.с. 4).

В шлюбі у подружжя народилось двоє дітей:ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 5).

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2023 року шлюб між сторонами розірвано. Постановою Дніпровського апеляційного суду рішення Дзержинського районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 20.03.2023 залишено без змін (а.с. 47-51).

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

У постанові Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі № 569/18837/19 (провадження № 61-1728св22) вказано, що визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Ні міжнародні, ні національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання, спілкування та виховання з дитиною.

Системний аналіз наведених вище норм матеріального права дає підстави вважати, що батько (мати), який проживає окремо від дітей, також має право на особисте спілкування з ними, а мати (батько) не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, і таке спілкування відбувається саме в інтересах дітей.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1 і 3 статті 9 Конвенції про права дитини).

Стаття 1 Закону України "Про охорону дитинства" визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 753/15487/18 (провадження № 61-18994св19) Верховний Суд зазначив, що «відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Суд, встановивши, що між сторонами склалися стосунки, які позбавляють позивача можливості регулярно спілкуватися з дітьми, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні батька з дітьми, які проживають з матір`ю, дійшов правильного висновку про доцільність спілкування батька з дітьми без присутності матері».

Встановлені судом обставини свідчать про наявність між батьками сталих неприязних відносин, зокрема, наявний спір щодо участі батьків у вихованні дітей та спілкуванні з ними.

Рішенням Довгинцівської районної в місті ради виконавчого комітету № 303 від 21.08.2019 року в інтересах дітей: встановлено, наступний спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : періодичність зустрічей тричі на тиждень, щовівторка та щочетверга з 09.00 год. до 18.00 год., у суботу з 09.00 год. до 18.00 год.; місце зустрічей без обмежень; ОСОБА_1 за попередньою домовленістю з матір`ю дітей, влітку проводити з дітьми один місяць ( а.с. 16-17).

Після проголошення воєнного стану в Україні, відповідачка з дітьми змінили своє місце проживання і на даний час проживає за кордоном, а саме в Німеччині, що не заперечується сторонами.

Суд приймає в якості належного доказу рішення районного суду м. Саарбрюкен від 29.08.2023 року, яким заяву позивачки від 08.08.2023 року про тимчасову судову заборону відхилено, та яким встановлено, що відповідачка, позбавила позивача будь-якої можливості контакту з дітьми, через неодноразову зміну місця проживання, вона повністю приховала від позивача спільних дітей більше року, обмежила його спілкування з дітьми, тим самим ігнорувала та не виконувала Рішення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради № 303 від 21.08.2019 року.

Суд вважає, що в даному випадку батьки мають діяти виключно в інтересах дітей, не дивлячись на наявність спорів та особистих неприязних стосунків, що склалися між ними.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі "Johansen v. Norway" від 07 серпня 1996 року, § 78).

Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 26.10.2023 року № 233/418/22 (61-1195 св23), від 19 січня 2022 року у справі № 189/68/20 (провадження № 61-16244св21), від 08 лютого 2023 року у справі № 334/1202/20 (провадження

№ 61-7951св22), від 15 серпня 2023 року у справі № 759/4170/20 (провадження № 61-3420св23).

Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Верховний Суд у постанові від 15 березня 2023 року у справі № 577/3878/21 (провадження № 61-8759св22) зазначив, що «апеляційний суд погодився з рішенням суду в частині зобов`язання відповідача не чинити перешкоди відповідачу у спілкуванні з дитиною.

Наслідки особистого конфлікту між батьками негативно впливають на дітей та не сприяють якнайкращому задоволенню їх інтересам, які мають пріоритет над інтересами батьків. Натомість існування між сторонами неприязних стосунків ускладнює погодження ними форм та методів спілкування з дітьми, тож зобов`язання матері не чинити відповідні перешкоди батьку дитини, визначене судовим рішенням, сприятиме розумінню того, що права кожного з батьків є рівними.

На переконання суду стороною відповідача не надано суду належних та допустимих доказів, у тому числі відомостей компетентних державних органів, які б давали підстави стверджувати про наявність негативного впливу зі сторони батька на виховання та розвиток дітей, що діти не бажають спілкуватися з батьком, а їх психоемоційний стан не дозволяє зустрічатися з батьком без присутності матері.

Фактично спірні правовідносини щодо дітей, виникли між батьками на ґрунті особистої неприязності один до одного, а не внаслідок неналежної поведінки батьків до своїх дітей.

В добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди щодо участі батька в спілкуванні і вихованні дітей.

В даному випадку суд доходить до висновку, що спір слід врегулювати шляхом визначення графіку систематичних побачень, з урахуванням інтересів дітей та з урахуванням того, що на даний час діти проживає за кордоном, а на території України введено військовий стан, а тому слід визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні дітей на особисте спілкування: побачення тричі на тиждень щовівторка та щочетверга з 15.00 год. до 18.00 год., у суботу з 09.00 год. до 18.00 год. за місцем перебування дітей або за місцем їх проживання, навчання за бажанням дітей; спільний відпочинок: 14 днів у літній період для сумісного відпочинку з батьком під час його відпустки, за попереднім узгодженням за два тижні з матір`ю дитини, за бажанням дітей із врахуванням режиму дня та стану їх здоров"я ; систематичне спілкування з дітьми засобами зв`язку, з урахуванням режиму дня та зайнятості дітей за їх бажанням; в день побачень батька з дітьми, він має право забирати дітей з дому/школи особисто; зобов`язати ОСОБА_2 , за два дні до дня його зустрічі з дітьми надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання перебування доньки та сина, а у разі настання таких змін, повідомити про це йому особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

В задоволенні решти позовних вимог суд вважає необхідним відмовити.

При цьому суд зазначає, що зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дітей, в тому числі з врахуванням віку дітей, їх прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дітей.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 83, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши наступний порядок зустрічей:

-побачення тричі на тиждень щовівторка та щочетверга з 15.00 год. до 18.00 год., у суботу з 09.00 год. до 18.00 год. за місцем перебування дітей або за місцем їх проживання, навчання, за бажанням дітей, з врахуванням їх режиму дня , стану здоров"я та за погодженням з матір"ю дітей ОСОБА_2 ;

-спільний відпочинок 14 днів у літній період для сумісного відпочинку з батьком під час його відпустки, за попереднім узгодженням за два тижні з матір`ю дитей, за бажанням дітей, їх стану здоров"я;

-систематичне спілкування з дітьми засобами зв`язку, з урахуванням режиму дня та зайнятості дітей за їх бажанням;

-в день побачень батька з дітьми, він має право забирати дітей з дому/школи особисто за бажанням дітей, з врахуванням їх режиму дня , стану здоров"я та за погодженням з матір"ю дітей ОСОБА_2 ;

-зобов`язати ОСОБА_2 , за два дні до дня його зустрічі з дітьми надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання перебування доньки та сина, а у разі настання таких змін, повідомити про це йому особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко