печерський районний суд міста києва
Справа № 752/9469/22-ц
Печерський районний суду міста Києва у складі головуючого судді Головко Ю. Г.,
за участю секретаря судових засідань Солонухи Д. Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про визнання договору припиненим, стягнення шкоди, -
До Печерського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» та просить визнати попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-8131 від 14.09.2021, укладений між позивачем та відповідачем припиненим, стягнути на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 420418 грн, моральну шкоду у розмірі 100000 грн, та понесені судові витрати у розмірі.
На виконання умов попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-8131 від 14.09.2021 позивачем було сплачено на користь Відповідача 15.09.2021 грошові кошти в розмірі 281093, 45 грн., та 05.11.2021 грошові кошти в розмірі 123316, 55 грн., що підтверджується квитанціями. Таким чином, договір вважається укладеним, тому як сторони прийняли його до виконання.
Відповідно до умов договору та з урахуванням оплати послуг відповідач повинен був укласти з позивачем Основний договір на належний позивачу автомобіль (п.1.1, 1.2) до 31.01.2022, однак відповідач прострочив виконання такого зобов`язання.
Відповідно до пункту 4.1 на теперішній час, термін дії договору закінчився, позивач сплатив кошти, але відповідач свої зобов`язання не виконав.
Позивачем неодноразово були ініційовані спроби вирішити конфлікт з відповідачем у позасудовому порядку шляхом усного спілкування, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав.
Відповідно до пункту 4.1 на теперішній час, термін дії договору закінчився, позивач сплатив кошти, але відповідач свої зобов`язання не виконав.
Позивачем 31.03.2022 була направлена претензія ТОВ «Везем Шиппінг» з приводу неналежного виконання свої зобов`язань. При цьому, позивач не отримала від відповідача жодного письмового чи усного повідомлення та вимога залишена без задоволення, також на повідомлення та дзвінки відповідач жодним чином не реагує.
Отже, попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між сторонами, є нікчемним через введення позивача в оману щодо істотних його умов. Оскільки сплачена позивачем сума коштів згідно п. 2.3. попереднього договору є авансом, то вона підлягає поверненню у повному обсязі.
Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати припиненим попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений 14.09.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Везем Шиппінг» та стягнути з відповідача на свою користь суму коштів в розмірі 420418, 00 грн., як матеріальну шкоду, 100000 грн. моральної шкоди та судові витрати 5044, 10 грн.
Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 21.03.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 01.06.2023 закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, що підтверджується матеріалами справи. Своїм правом на подачу відзиву не скористався.
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, суд розглянув справу в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України одним з основних засад (принципів) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Пунктом 2 ч.1 ст. 208 ЦК України встановлено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч.1 ст. 206 цього Кодексу.
Відповідно до ст.ст. 3, 6, 11, 525, 627 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
На підтвердження укладання 14.09.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Везем Шиппінг» попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу №ПКП-8131 суду був наданий договір в копії. Згідно з п. 1.1. - 1.2. попереднього договору від 14.09.2021 сторони зобов`язались укласти в майбутньому договір купівлі-продажу (основний договір) на належний ТОВ «Везем Шиппінг» транспортний засіб марки Volvo, модель: XС60 Т5, рік випуску: 2015, номер шасі (кузова рами) НОМЕР_2 , в строк до 31.01.2022.
Відповідно до п. 1.3. попереднього договору від 14.01.2021 ТОВ «Везем Шиппінг» гарантує, що на момент укладання основного договору транспортний засіб, визначений у п. 1.1. цього договору, буде належати їй та не буде знаходитись під забороною відчуження, арештом, не буде предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичним та юридичними особами, а також не буде обтяжений будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством.
Згідно з п. 1.5. попереднього договору від 14.01.2021 ТОВ «Везем Шиппінг» здійснила викуп транспортного засобу з онлайн-аукціону автомобілів після його погодження з ОСОБА_1 який жодних заперечень та претензій щодо викупу транспортного засобу з метою подальшого укладення основного договору не має.
Відповідно до п. 2.5. попереднього договору від 14.09.2021 сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням.
Розділом 3 попереднього договору від 14.09.2021 визначений порядок переходу права власності на транспортний засіб.
Згідно з положеннями розділу 4 попереднього договору від 14.09.2021 цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, а саме 14.09.2021, і діє до 31.01.2022, або до укладання основного договору.
Відомості про укладання між сторонами основного договору купівлі-продажу транспортного засобу відсутні.
Частинами 1-3 ст. 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.
Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.
Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.
Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.
Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Таким чином, виходячи зі змісту ст. 635 ЦК України сторони в попередньому договорі можуть домовитись про встановлення в ньому строку укладення основного договору. Не укладення основного договору у встановлений в попередньому договорі строк, є свідченням порушення попереднього договору, а не його недійсності, оскільки недійсність договору має існувати в момент його укладення, а не в результаті невиконання укладеного договору.
Згідно ст. 12 ЦК України, нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.
В зв`язку з цим, позовні вимоги про припинення попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-8131 від 14.09.2021 є такими, що не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають.
Проте, після виконання позивачем зобов`язань, передбачених п.2.1 попереднього договору, основний договір купівлі-продажу транспортного засобу у визначені п.1.2 попереднього договору строки з останнім укладено не було.
З урахуванням зазначеного попередній договір відповідно до умов п.1.2 останнього та положень ч. 3 ст. 635 ЦК України припинив свою дію в день, коли мав бути укладений основний договір, тобто 31.01.2022. При цьому, враховуючи, що позивачем було виконано свої зобов`язання за попереднім договором, передбачені п.2.1 та основний договір не було укладено у встановлені попереднім договором строки в зв`язку з ухиленням від його укладення відповідачем, у останнього у відповідності до ч. 2 ст. 635 ЦК України виникли зобов`язання по відшкодуванню позивачу збитків, завданих простроченням.
В зв`язку з цим, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення на його користь з відповідача сплачених за договором коштів в загальній сумі сумі 420418, 00 грн., які позивач поніс в внаслідок порушення відповідачем умов попереднього договору.
Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн., зазначаючи, що він зазнав душевного хвилювання, у зв`язку з чим у нього погіршились стосунки з родиною, адже позивач знаходиться у постійному стресі, через те, що не може реалізувати своє право власності на придбане бажане рухоме майно, проте, будь-яких доказів на підтвердження викладених обставин позивач не надав.
Згідно ч.ч. 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як визначено у ч. 1 та ч. 2 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно статтею 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Позивач не надав належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження розміру моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між заподіяною шкодою та діями (бездіяльністю) відповідача.
За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову, на відповідача; 2) у разі відмови в позові, на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову, на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем, при звернення до суду із позовною заявою було сплачено судовий збір у загальній сумі 6196, 58 грн. за вимогу майнового характеру відповідно до ціни позову та за вимогу не майнового характеру.
Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 141 КПК України, з ТОВ «Везем Шиппінг» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 4204, 18 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263- 265, 279, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про визнання договору припиненим, стягнення шкоди, задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» на користь ОСОБА_1 , суму сплачених за попереднім договором купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-8131 від 14.09.2021, та договором послуг № 170424 коштів в загальній сумі 420418 (чотириста двадцять тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 00 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 18 коп.
У решті позовних вимог, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_1 (місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг»; адреса: 01103, м.Київ, вул. Менделєєва, 12, оф. 94/1 .

Суддя Ю. Г. Головко