Постанова

Іменем України

27 червня 2023 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/10264/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

за участю секретаря Ратушного А. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Святошинського районного суду м. Києва

від 30 березня 2023 року

в складі судді Петренко Н. О.

у цивільній справі №759/18595/22 Святошинського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

треті особи: ОСОБА_4 , ТСЦ №8048 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві,

про визнання договору недійсним,

У С Т А Н О В И В:

14 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору від 24.09.2021 купівлі-продажу транспортного засобу BMW 720і седан, чорного кольору, унікальний VIN-код: НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 , укладеного між відповідачами; визнання недійсною та скасування реєстрації на ім`я ОСОБА_2 даного транспортного засобу, яка проведена 24.09.2021 в ТСЦ №8048 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС).

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 27.06.2020 він надав ОСОБА_4 в борг грошові кошти у розмірі 11200 доларів США, які останній зобов`язався повернути до 01.06.2021, але не повернув.

Вказував, що ОСОБА_4 мав у власності зареєстрований автомобіль марки BMW 720і, унікальний VIN-код: НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 ; седан, чорного кольору за реєстраційним номером НОМЕР_3 (далі - транспортний засіб).

17.06.2021 ОСОБА_4 здійснив перереєстрацію належного йому транспортного засобу BMW 720і, державний реєстраційний знак НОМЕР_3 на свою матір ОСОБА_5 , зареєстровану і проживаючу за однією адресою з ним, після чого отримав нові державні реєстраційні номери НОМЕР_4 . А 28.08.2021 здійснив повторну перереєстрацію вказаного автомобіля на ОСОБА_3 (хрещена мати) та отримав нові державні реєстраційні номери ВМ 0188 СК.

В червні 2022 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; скасовано реєстрацію автомоібля на ім`я ОСОБА_5 , а також визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 із скасуванням за останньою реєстрації.

В подальшому, а саме в листопаді 2022 року після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0002263 від 09.10.2021 за фактом шахрайства по ч. 2 ст.190 КК України стало відомо, що ОСОБА_4 24.09.2021 повторно уклав правочин по переоформленню вказаного автомобіля (був зареєстрований на ОСОБА_3 ) - перереєструвавши на ОСОБА_2 та отримав нові реєстраційні номери НОМЕР_5 і технічний паспорт НОМЕР_6 , які видані 24.09.2021р. ТСЦ №8048 РСЦ ГСЦ МВС у м. Києві.

Зазначав, що він бачив як ОСОБА_4 користується спірним автомобілем з реєстраційними номерами НОМЕР_5 в м. Суми за своїм місцем проживання та авто стояло біля його місця роботи. На даний момент спірний автомобіль як перебував у повному користуванні ОСОБА_4 так і перебуває по теперішній час.

Позивач посилаючись на те, що укладений між відповідачами договір є фіктивним, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, обумовлених договором купівлі-продажу, а на фіктивний перехід права власності на автомобіль, з метою приховання цього майна від виконання зобов`язань за договором позики, що є підставою для визнання цього договору недійсним на підставі ст. 234 ЦК України.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач, діючи через свого представника ОСОБА_6 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду, ухваленого без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини та правові висновки Верховного Суду при вирішенні подібних спорів.

Судом першої інстанції не враховано, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.06.2022 вже встановлено недійсність двох попередніх договорів купівлі-продажу транспортного засобу і дане рішення має преюдиціальне значення для справи, яка переглядається.

Судом також не враховано, що Верховний Суд неодноразово в своїх постановах зазначав про особливості застосування інституту преюдиції.

Судом не взято до уваги надані позивачем обґрунтування своїх вимог, а саме те, що укладений між відповідачами договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, адже початковий правочин було визнано рішенням суду недійсним.

За наведених обставин просив скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року, ухваливши нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник скаржника - ОСОБА_6 в судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених в ній, та просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити без задоволення, а рішення просив залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 , належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Третя особа - ТСЦ №8048 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві, належним чином повідомлений про день час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направило.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання та їхніх представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_6 та представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент укладення оспорюваного правочину, не існувало судового рішення про визнання попередніх правочинів недійсними, а тому вважав, що відповідач ОСОБА_3 , правомірно володіючи транспортним засобом, відчужила набуте нею майно.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його неправильним, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 27 червня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір позики, за умовами якого останній взяв на себе зобов`язання повернути позивачу 11 200 доларів США боргу до 01.06.2021, що підтверджується розпискою (а. с. 8).

Станом на день укладення договору позики ОСОБА_4 належав транспортний засіб - BMW 720і седан, чорного кольору, об`єм двигуна 2986 куб.см., унікальний VIN-код: НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 , державний номерний знак: НОМЕР_3 .

В 2021 році ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики. Справі присвоєно єдиний унікальний номер: 592/10168/21.

В ході розгляду справи №592/10168/21, ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 вересня 2021 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності на рухоме майно, яке перебуває в користуванні ОСОБА_4 , а саме автомобіль BMW 720і седан, чорного кольору, об`єм двигуна 2986 куб.см., унікальний VIN-код: НОМЕР_1 .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 10.09.2021.

ОСОБА_4 не погодився з ухвалою суду від 15.09.2022 та подав апеляційну скаргу, яка постановою Сумського апеляційного суду від 02.11.2022 залишена без задоволення, а ухвалу суду від 15.09.2022 про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову - без змін.

Також в 2021 році ОСОБА_1 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_3 про визнання недійсними договору купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля марки BMW 720і седан, чорного кольору, об`єм двигуна 2986 куб.см., унікальний VIN-код: НОМЕР_1 , укладененого 17.06.2021 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та договору купівлі-продажу цього ж транспортного засобу, укладено 28.08.2021 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ; визнання недійсною та скасування реєстрації автомобіля спочатку за ОСОБА_5 та за ОСОБА_3 . Справі присвоєно єдиний унікальний номер: 592/11613/21.

В ході розгляду справи 592/11613/21 ухвалою суду від 14 вересня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності на рухоме майно, яке перебуває в користуванні ОСОБА_4 , а саме автомобіль BMW 720і седан, чорного кольору, об`єм двигуна 2986 куб.см., унікальний VIN-код: НОМЕР_1 .

У справі №592/11613/21 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

З матеріалів справи також вбачається, що 17 червня 2021 року до Територіального сервісного центру №5946 (на правах відділу, м. Суми) РСЦ ГСЦ МВС в Сумській області звернувся ОСОБА_4 та уклав безпосередньо в сервісному центрі договір-купівлі продажу №5946/2021/2636912 з ОСОБА_5 , згідно якого передав у власність останній транспортний засіб BMW 730і, 1995 року випуску, номер НОМЕР_1 .

28 серпня 2021 року до Територіального сервісного центру №5946 (на правах відділу, м. Суми) РСЦ ГСЦ МВС в Сумській області звернулася ОСОБА_5 та уклала в сервісному центрі МВС договір купівлі-продажу №5946/2021/2763439, згідно якого передала транспортний засіб BMW 730і, 1995 року випуску, номер НОМЕР_1 у власність ОСОБА_3

24 вересня 2021 року транспортний засіб BMW 720і седан, чорного кольору, об`єм двигуна 2986 куб.см., унікальний VIN-код: НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 перереєстровано по договору, укладеному в ТСЦ, за ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 лютого 2022 року у справі №592/10168/21 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 борг в розмірі 295 650,48 грн, судовий збір у розмірі 2 956,50 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн; рішення набрало законної сили 28.04.2022.

Отже, ОСОБА_4 є боржником за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.02.2023 у справі №592/10168/21, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором позики.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2022 року визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу марки BMW 720і, седан чорного кольору, унікальний VIN-код: НОМЕР_1 , укладений 17.06.2021 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та скасовано реєстрацію автомобіля марки BMW 720і, седан, чорного кольору, об`єм двигуна 2986 куб.см., унікальний VIN-код: НОМЕР_1 , державний номерний знак: НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_5 , проведену 17.06.2021 ТСЦ №5946 РЦС МВС в Сумській області.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки BMW720і, седан, чорного кольору, унікальний VIN-код: НОМЕР_1 , укладений 28.08.2021між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та скасовано реєстрацію цього автомобіля на ім`я ОСОБА_3 .

Вказане рішення суду набрало законної сили 25.07.2022.

Частиною 1 статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Така дія повинна бути правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним.

Згідно зі ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до змісту ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним, відповідно до статті 234 ЦК України.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №369/11268/16-ц (провадження №14-260цс19).

Крім того, у постанові від 07.10.2020 у справі №755/17944/18 Верховний Суд зазначив про визнання фраудаторним договору купівлі-продажу. Зокрема указав, що договором, який вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. А в постанові від 19.05.2021 у справі №693/624/19 Верховний Суд, переглядаючи справу, врахував такі обставини, як момент вчинення договору, контрагент за договором, ціна купівлі-продажу; учасники цивільних відносин (сторони оспорюваних договорів купівлі-продажу) «вживали право на зло», оскільки цивільно-правовий інструментарій (оспорювані договори купівлі-продажу) використовувався учасниками для недопущення звернення стягнення на майно боржника.

Наявні в матеріалах справи докази дозволяють зробити висновок, що оспорюваний договір купівлі-продажу транспортного засобу є фраудаторним, тобто вчинений на шкоду кредитору для недопущення звернення стягнення на майно боржника. До обставин, які дозволяють кваліфікувати оспорюваний договір як фраудаторний відноситься момент вчинення договору (24 вересня 2021 року, тобто після відкриття провадження у справі №592/11613/21 про визнання недійсними двох попередніх договорів купівлі-продажу спірного транспортного засобу та відмови в забезпеченні позову у справі №592/11613/21).

Крім того, до обставин, які дозволяють кваліфікувати оспорюваний договір від 24.09.2021 як фраудаторний слід віднести і контрагентів за попередніми договорами купівлі-продажу від 17.06.2021 та від 28.08.2021, які рішенням суду від 22.06.2022 визнані недійсними. Зокрема, контрагентом за договором купівлі-продажу від 17.06.2021 є мати ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , а за договором від 28.08.2021, який вже укладений між ОСОБА_5 (мати ОСОБА_4 ) контрагентом виступає ОСОБА_3 (хрещена мати ОСОБА_4 ). В подальшому спірний транспортний засіб за оспорюваним договором було перереєстровано на мешканку м. Києва - ОСОБА_2 .

Також необхідно враховувати, що спірний автомобіль з моменту укладення договору позики (27.06.2020) фактично з власності та користування ОСОБА_4 не вибував, про що свідчить факт звернення ОСОБА_4 23.06.2022, тобто після укладення оспорюваного договору від 24.09.2021, до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у справі про стягнення боргу за договором позики. Тобто ОСОБА_4 має інтерес до спірного транспортного засобу. Відомості про наявність у ОСОБА_4 іншого майна, на яке можливо звернути стягнення на задоволення вимог кредитора, окрім автомобіля марки BMW 730і, номер кузова НОМЕР_1 , матеріали справи не містять.

До того ж, слід брати до уваги і той факт, що всі договори купівлі-продажу та відповідно перереєстрація автомобіля були укладені протягом чотирьох місяців (з 17 червня по 24 вересня 2021 року).

Сукупний аналіз наведених фактичних обставин приводить до висновку, що оспорюваний договір купівлі-продажу автомобіля не направлений на реальне настання правових наслідків, а спрямований на приховування майна з метою уникнення звернення стягнення на нього при примусовому виконанні рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості перед позивачем.

Відтак, дії відповідачів свідчать про недобросовісну поведінку, спрямовану на позбавлення позивача в майбутньому законних прав на виконання рішення суду за рахунок належного позичальнику майна, а тому договір від 24.09.2021, укладений між відповідачами, є недійсним на підставі статей 203 та 215 ЦК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими.

Проте, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини, та як наслідок дійшов помилкового висновку про правомірність відчуження ОСОБА_3 спірного транспортного засобу на користь ОСОБА_2 з тих підстав, що договір було укладено до ухваленнями судами рішення від 23.02.2022 про стягнення боргу за договором позики та рішення від 22.06.2022 про визнання недійсними двох попередніх правочинів відчуження спірного автомобіля.

При цьому, суд першої інстанції не врахував положення статті 236 ЦК України, якою визначено, що правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Це означає, що рішення суду про визнання оспорюваного правочину недійсним має зворотну силу в часі. А з урахуванням вимог ч. 1 ст. 216 ЦК України подальші правочини не створювали юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю.

Таким чином, знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, неповно з`ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини, та порушив норми процесуального права, а тому в силу вимог ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, то відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов у цій справі підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у даній справі за подання позовної заяви заплатив судовий збір в сумі 1 984,80 грн, а за подання апеляційної скарги - 2 977,20 грн, що разом становить суму 4 962,00 грн.

Беручи до уваги, що за наслідками апеляційного розгляду справи позов задоволено в повному обсязі, колегія суддів приходить до висновку, що понесені позивачем витрати на сплату судового покладаються на відповідачів в рівних долях.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 379, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу транспортного засобу BMW 720і седан, чорного кольору, унікальний VIN-код: НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 , який укладено 24 вересня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Скасувати реєстрацію транспортного засобу BMW 720і седан, чорного кольору, унікальний VIN-код: НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_5 , за ОСОБА_2 , проведену 24 вересня 2021 року ТСЦ №8048 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 29 червня 2023 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська