Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 191/63/23
Провадження №: 2/332/671/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді - Марченко Н.В.,
при секретарі - Петракей Р.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради , який діє в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.
До Заводського районного суду м. Запоріжжя з Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за підсудністю в порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України надійшла цивільна справа за позовною заявою Органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради, який діє в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.
Позов мотивовано тим, що відповідач у справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 31.01.2022 року, громадянка ОСОБА_2 в закладі охорони здоров`я КНП СОР Обласний Перинатальний центр відмовилася від новонародженої дитини (дівчинки) - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з тяжким матеріальним становищем.
Працівники Миколаївської селищної ради, КУ «Центр з надання соціальних послуг» Миколаївської селищної ради неодноразово відвідували ОСОБА_2 ,.з метою з`ясування обставин відмови матері забрати дитину з закладу охорони здоров`я та проведення у разі потреби відповідної роботи із соціальної підтримки матері з метою зміни її намірів і створення сприятливих умов для виконання нею обов`язків з виховання та утримання дитини, Під час бесіди ОСОБА_2 повідомила, що залишила в закладі охорони здоров`я свою дитину, так як не має можливості та бажання її виховати.
ОСОБА_2 було надано роз`яснення, що вона має право звернутися до органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради з заявою щодо можливості повернення доньки в її родину, роз`яснені правові наслідки відмови забрати дитину із закладу охорони здоров`я чи іншого закладу, де перебуватиме дитина, а саме, право органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради звернутися до суду з позивними вимогами щодо позбавлення громадянки ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_1 , проте, в період часу з 08.02.2022 року ОСОБА_2 до Органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради, служби у справах дітей Миколаївської селищної ради та до КУ «Центр з надання соціальних послуг» Миколаївської селищної ради з питанням, щодо повернення доньки - ОСОБА_1 , не зверталась,
06.10.2022 року ОСОБА_2 особисто надала до служби у справах дітейМиколаївської селищної ради заяву на згоду на усиновлення її малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , засвідчену приватним нотаріусом Думського районного нотаріального округу Сумської області Бойко О.І., яку зареєстровано в реєстрі за № 453 від 16.10.2022 року та повідомила, що не має наміру звертатися до органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради з питанням щодо повернення своєї доньки ОСОБА_1 у свою родину.
Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути аліменти із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку з усіх видів доходу на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь державного закладу чи особи, в якої перебуватиме дитина.
Представник позивача у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлена вчасно та належним чином в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, якою передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Оголошення про виклик до суду відповідача було опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади 23.03.2023, 26.04.2023 та 09.05.2023 року.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.9, 10).
Відповідно до акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу.охорони здоров`я від 31.01.2022 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовилась забрати дитину через тяжке матеріальне становище, про що повідомила у поясненні та у письмовій заяві від 31.01.2022 року. (а.с.15 - 17).
Актами обстеження умов проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.02.2022 року, 23.08.2022 року та 10.10.2022 року встановлено, що родина не забезпечена запасами продуктів харчування, засобами особистої гігієни та відсутні належні умови для виховання та проживання дитини. (а.с.23-25).
Згідно наказу від 17.02.2022 року № 9-Ж від КНП "Сумський обласний спеціалізований будинок дитини" малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі акту про покинуту дитину, зараховано на цілодобове перебування. (а.с.20).
Відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області від 01.08.2022 року №17-18/109 -малолітній дитині ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.13).
Згідно із наказом Служби у справах дітей Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області 01.08.2022 року № 27-ОД-малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 взято на первинний облік (а.с.14).
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 надала згоду на усиновлення своєї малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зазначено у відповідній заяві, яка була нотаріально засвідчена приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Бойко О.І. за № 453 та власноруч підписана ОСОБА_2 (а.с.19).
Доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 об`єктивно підтверджується рішенням виконавчого комітету Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області від 21.10.2022 року за № 256 про затвердження висновку органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради, щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5), та відповідним висновком (а.с.6-8). Висновок був затверджений за відсутності ОСОБА_2 , оскільки від останньої надійшла заява про розгляд питання про позбавлення її батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 без її участі, про прийняття відповідного рішення не заперечує. (а.с.21)
Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини.
Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
За роз`ясненнями, наданими у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно зі ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування та відмови відповідача від виконання своїх обов`язків відносно дитини, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку із чим, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовий сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства щодо зобов`язання батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття та приймати участь у вихованні, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над дитиною, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь державного закладу або особи в якої перебуватиме дитина, щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, а саме з 09.01.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Визначення аліментів саме в такому розмірі призведе до відповідності їх засадам справедливості, добросовісності та розумності, визначених ч.9 ст. 7 СК України.
Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268, 280-284, 288 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради , який діє в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН суду не відомий, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь державного закладу або особи в якої перебуватиме дитина, щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, а саме з 09.01.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН суду не відомий, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.
У задоволені решти позовних вимог відмовити.
Повний текст рішення виготовлено 30.06.2023 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Н.В. Марченко