Березівський районний суд Одеської області
28.12.2023
Справа № 494/2171/23
Провадження № 2-о/494/82/23
РІШЕННЯ
28.12.2023 року Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панчишина А.Ю. ,
при секретарі судового засідання Твердун Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Березівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_2 за участю заінтересованої особи: Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів,-
Заявник ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначення пенсії за віком.
Для підтвердження страхового стажу ОСОБА_2 надала до відділу обслуговування громадян № 3 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області трудову книжку № 1003786 та архівну довідку № 639 від 03.09.2019 на № К-160-01/10 про підтвердження страхового стажу. Але отримала відмову від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 08.09.2023 № 1500-0206-8/125899 в якій вказано, що в наданих документах виявлено розбіжності, а саме: в трудовій книжці № НОМЕР_1 вказано невірно по батькові ОСОБА_3 та дата народження НОМЕР_2 , в також в архівній довідці № 639 від 03.09.2019 на № К-160-01/10 про підтвердження страхового стажу вказано невірно по батькові « ОСОБА_3 » та дата народження 1956, що розбіжне, згідно паспорта НОМЕР_3 виданого Березівським РВ УМВС України в Одеській області 24 листопада 2000 року.
Оскільки при розгляді документів для призначення пенсії за віком виявлені розбіжності між трудовою книжкою, архівною довідкою про підтвердження стажу неточні ПІБ, дата народження та паспортом громадянина України, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області рекомендувало звернутись до суду для підтвердження факту належності трудової книжки № НОМЕР_1 та архівної довідку № 639 від 03.09.2019 на №К-160-01/10 про підтвердження страхового стажу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Неточності у трудовій книжці та архівній довідці позбавляють заявника права на призначення та нарахування відповідної пенсії, тому вона змушена звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту належності документа.
Встановлення факту належності документів заявнику необхідно для зарахування йому страхового стажу.
В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, однак подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити заяву.
Представник заінтересованої особи був належним чином повідомлений про судовий розгляд, в засідання не з`явився.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою сторін не здійснювалося.
Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частиною 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Згідно ч. 2 ст.315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається згідно паспорту НОМЕР_3 .
Заявниця ОСОБА_2 звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначення пенсії за віком.
В архівній довідці № 639 від 03.09.2019 на № К-160-01/10 зазначається, що в книгах нарахування та обліку трудового стажу (форма 14 книги нарахування стажу) працівників КСП «Хлібороб» Березівського району Одеської області, значиться « ОСОБА_4 год рождения 1956» (так в документі).
Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Також вказує, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за ведення обліку та заповненням работодавцем, іншим органами трудової книжки, а тому працівники не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.
Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.
Крім того, згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Також, згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. N 637, у разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, його підтвердження здійснюється районними (міськими) відділеннями (управління) соціального захисту населення, а в судовому порядку встановлюється лише факт належності особі документа про трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в її паспорті або в свідоцтві про народження.
По батькові « ОСОБА_3 » та рік народження «1956» у трудовій книжці та архівній довідці заявника вказано помилково, виправити помилки допущені в первинних документах неможливо.
Предметом розгляду вказаної заяви є встановлення факту належності документів.
Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, архівна довідка №639, від 03.09.2019 року видана завідуючою відділом трудового архіву Березівської районної ради та трудова книжка серії № НОМЕР_1 належать заявнику ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявниці, яка через помилку в написанні її по батькові та даті її народження у трудовій книжці та в архівній довідці, не може в повному обсязі реалізувати свої права.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_2 , підлягає задоволенню в розумінні встановлення факту приналежності документу.
Керуючись ст.ст. 293, 315- 319 ЦПК України
Встановити юридичний факт приналежності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), трудової книжки № НОМЕР_1 та архівної довідки № 639 від 03.09.2019 виданої відділом трудового архіву Березівської районної ради Одеської області.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів. Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Суддя Панчишин А.Ю.