Провадження № 2/760/5183/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2023 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Зуєвич Л.Л.,

за участю: помічника судді - Божко Ю.В.,

представника позивача - Дешевого О.А. (ордер від 14.11.2022),

представника відповідачів - Тетарчук І.В. (ордери від 22.02.2023, 06.02.2023),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; адреса представника: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 /далі - ОСОБА_2 / (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_3 ), товариства з обмеженою відповідальністю «Укрростехно» /далі - ТОВ «Укрростехно»/ (; адреса: 08292, Київська обл., м. Буча, вул. Заводська, буд. 1), товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскан» /далі - ТОВ «Укрскан»/ (; адреса: 08292, Київська обл., м. Буча, вул. Заводська, буд. 1) про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

01.12.2022 вказана позовна заява, датована 01.12.2022, за підписом позивача, надійшла до Солом`янського районного суду міста Києва.

В позові ставиться питання про стягнення з ОСОБА_2 , ТОВ «Укрростехно», ТОВ «Укрскан» солідарно на користь позивача 96 611 555,98 грн, з яких:

-67 267 759,40 грн - заборгованість за договором позики;

-1 319 178,08 грн - 3% річних;

-12 424 618,50 грн - інфляційні нарахування;

-15 600 000,00 грн - пеня.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2022 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Фактично справу передано судді по реєстру 06.12.2022.

Судом в порядку ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на такий запит надійшов до суду 12.12.2022.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16.12.2022 вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання було призначено на 27.04.2023.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, 27.04.2023 судове засідання не відбулось та було перенесено на 11.05.2023.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11.05.2023 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті на 01.06.2023.

У судове засідання, призначене на 01.06.2023, з`явились представники сторін які підтвердили вимоги та доводи, викладені у письмових заявах, які подавались до суду.

Під час судового розгляду справи здійснювалось фіксування судового засідання технічними засобами в порядку ст. 247 ЦПК України.

Доводи позову

В позові, зокрема, вказується, що 24.05.2021 між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) було укладено Договір №24/05-1 позики (безпроцентної) (далі - Договір позики), відповідно до п. 1.1 якого Позикодавець передає Позичальникові безвідсоткову поворотну позику в сумі 50 000 000,00 (п`ятдесят мільйонів) гривень готівкою, що на день отримання позики еквівалентно 1 821 493,62 (один мільйон вісімсот двадцять одна тисяча чотириста дев`яносто три долари США шістдесят два центи) за курсом гривні до долару США за котируваннями міжбанківського валютного ринку України на 24.05.2021 в строк до 30.12.2021 року, а позичальник зобов`язується повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначені в даному Договорі.

Зазначається, що згідно з п.2.1, 2.2 Договору позики позикодавець зобов`язаний передати позичальникові зазначену в п.1.1 суму в строк до 24.05.2021, а факт передачі позикодавцем зазначеної суми засвідчується відповідною письмовою розпискою позичальника. В той же день грошові кошти були передані, про що відповідачем була складена розписка від 24.05.2021 та передана позивачу.

Також, вказується, що сторони погодили порядок повернення позики, а саме повернення отриманих сум здійснюється позичальником як частинами так і разово всю суму в строк не пізніше 30.12.2021. Після повернення всієї суми позики позикодавець повертає позичальнику його розписку. У випадку часткового повернення позики позикодавець надає позичальнику відповідну розписку про отримання частини повернутої позики. Сума повернутої позики не повинна бути меншої її гривневого розміру та бути еквівалентною сумі позики в доларах США за курсом гривні до долару США за котируваннями міжбанківського валютного ринку України на дату остаточного повернення позики, про що сторони здійснюють відповідні розрахунки, (п. 2.3 Договору позики).

В позові зауважується, що відповідно до п. 2.4. Договору позики поручителями позичальника за цим договором є ТОВ "УКРРОСТЕХНО" та ТОВ "УКРСКАН" , про що були укладені відповідні договори поруки.

Так, зі слів позивача, за Договором поруки № 24/05-2 від 24.05.2021 поручитель, ТОВ "УКРРОСТЕХНО", зобов`язується перед позикодавцем, позивачем у справі, відповідати за невиконання позичальником усіх його Боргових зобов`язань в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, за рахунок належного Поручителю майна та коштів, а саме: зобов`язання по поверненню позики, отриманої в розмірі 50 000 000,00 (п`ятдесят мільйонів) гривень, що на день отримання позики еквівалентно 1 821 493,62 (один мільйон вісімсот двадцять одна тисяча чотириста дев`яносто три долари США шістдесят два центи) за курсом гривні до долару США за котируваннями міжбанківського валютного ринку України на 24.05.2021 в строк до 30.12.2021, якщо інший строк не обумовлено Основним договором та зобов`язання по сплаті неустойки (пені, штрафів), інших платежів - в сумах, терміни (строки) та на умовах, визначених Основним договором.

Крім того, в позові вказується, що за Договором поруки № 24/05-3 від 24.05.2021 поручитель, ТОВ "УКРСКАН", зобов`язується перед позикодавцем відповідати за невиконання позичальником усіх його боргових зобов`язань в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, за рахунок належного поручителю майна та коштів, а саме: зобов`язання по поверненню позики, отриманої в розмірі 50 000 000,00 (п`ятдесят мільйонів) гривень, що на день отримання позики еквівалентно 1 821 493,62 (один мільйон вісімсот двадцять одна тисяча чотириста дев`яносто три долари США шістдесят два центи) за курсом гривні до долару США за котируваннями міжбанківського валютного ринку України на 24.05.2021 в строк до 30.12.2021, якщо інший строк не обумовлено Основним договором та зобов`язання по сплаті неустойки (пені, штрафів), інших платежів - в сумах, терміни (строки) та на умовах, визначених Основним договором.

Позивач звертає увагу на те, що відповідно до п. 1.4 Договору поруки № 24/05-2 від 24.05.2021 та п. 1.4. Договору поруки № 24/05-3 від 24.05.2021 у разі порушення позичальником боргових зобов`язань, позичальник та поручитель (відповідачі по справі) відповідають перед позикодавцем як солідарні позичальники.

Зауважується, що п.п. 3.2, 3.3 Договору № 24/05-1 позики (безпроцентної) встановлено, що у випадку порушення позичальником строку повернення позики, позичальник буде зобов`язаний сплатити позикодавцю пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від вчасно неповернених сум позики за кожний день прострочення. У випадку прострочення повернення суми позики позичальник сплачує позикодавцю неустойку відповідно до ст. 625 ЦК України.

Позивач наголошує, що у встановлений Договором строк, тобто 30.12.2021 ОСОБА_2 позику не повернула, не повернула позику і станом на день звернення до суду, при цьому контактів уникає та зв`язок з позикодавцем не підтримує.

Зазначає, що період прострочення повернення позики складає з 31.12.2021 - по 16.11.2022 на день звернення до суду включно.

При цьому в позові наводиться наступний розрахунок суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції наступний.

В пункті 2.3 Договору №24/05-1 позики (безпроцентної) сторони погодили, що сума повернутої позики не повинна бути меншої її гривневого розміру та бути еквівалентною сумі позики в доларах СІЛА за курсом гривні до долару США за котируваннями міжбанківського валютного ринку України на дату остаточного повернення позики, про що сторони здійснюють відповідні розрахунки. Котирування міжбанківського валютного ринку України становило:

-на 24.05.2021 року (день надання позики) складала 27,45 грн. за 1 долар США;

-на 30.12.2021 року (день повернення позики як було передбачено договором) складала 27,33 грн. за 1 долар США;

-на 16.11.2022 року складала 36,93 грн. за 1 долар США.

50 000 000.00 грн. (відповідно до п. 2.3 Договору сума повернутої позики не повинна бути меншої її гривневого розміру та бути еквівалентною сумі позики в доларах США за курсом гривні до долару США за котируваннями міжбанківського валютного ринку України).

Індекси інфляції за кожен місяць періоду прострочення:

січ. 2022 =101.3

лют. 2022 =101.6

бер. 2022 = 104.5

квіт. 2022 = 103.1

трав. 2022 = 102.7

черв. 2022 = 103.1

лип. 2022 = 100.7

серп. 2022 = 101.1

вер. 2022 = 101.9

жовт. 2022 = 102.5;

Сукупний індекс інфляції = 101.3:100 (січ. 2022) * 101.6:100 (лют. 2022) * 104.5:100 (бер. 2022) * 103.1:100 (квіт. 2022) * 102.7:100 (трав. 2022) * 103.1:100 (черв. 2022) * 100.7:100 (лип. 2022) * 101.1:100 (серп. 2022) * 101.9:100 (вер. 2022) * 102.5:100 (жовт. 2022) = 1.24849237.

Інфляційне нарахування = 50 000 000.00 * 1.24849237 -50000000.00 = 12 424 618.50 грн.

Сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції = 50000000.00* 1.24849237= 62 424 618.50 грн.

Розрахунок 3 % річних (ст. 625 ЦКУ) період прострочення: 31.12.2021 - 16.11.2022. Кількість днів прострочення = 321.

Сума санкції = 50000000.00*3/100/365*1 + 50000000.00*3/100/365*320 = 1 319 178.08 грн. Розрахунок пені виходячи з подвійної облікової ставки НБУ відповідно до п. 3.2, 3.3

Договору № 24/05-1 позики:

Період прострочення: 31.12.2021 - 16.11.2022.

Сума заборгованості = 50000000.00 грн.

Пеня = (50000000.00 * 2 *9.0 * 1)/(365* 100) + (50000000.00 * 2 *9.0 * 20)/(365* 100) + (50000000.00*2*10.0* 133)/(365* 100) + (50000000.00 * 2 *25.0 * 167)/(365* 100) = 15 600 000.00 грн.

Підсумок:

Інфляційні нарахування = 12 424 618.50 грн.

Сума санкції 3 % річних = 1 319 178.08 грн.

Сукупний розмір пені з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ = 15 600 000.00

грн.

Ціна позову = 67 267 759,40 (36,93 (котирування міжбанківського валютного ринку України на 16.11.2022 * 1 821 493,62 (еквівалент сумі позики в доларах США) + 12 424 618.50 грн. + 1 319 178.08 грн. + 15 600 000.00 грн. = 96 611 555.98 грн.

Щодо правової позиції відповідача ОСОБА_2

27.02.2023 від представника ОСОБА_2 надійшов відзив в якому вона просить у задоволенні позову відмовити (а.с. 81-84).

У відзиві вказується, що 24.05.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір № 24/05-1 позики (безпроцентної) відповідно до п. 1.1 якого позикодавець передає позичальникові безвідсоткову поворотну позику в сумі 50 000 000,00 (п`ятдесят мільйонів) гривень готівкою, що на день отримання позики еквівалентно 1 821 493,62 за курсом гривні до долару США за котируваннями міжбанківського валютного ринку України на 24.05.2021 в строк до 30.12.2021, а позичальник зобов`язується повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначені в даному Договорі.

Зазначається, що в той же день грошові кошти були передані, про що відповідачем була складена розписка від 24.05.2021 та передана позивачу.

Вказується, що відповідно до п. 4.1 Договору позики сторони погодили, що вони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання з`явилося як наслідок обставин непереборної сили, що виникли після укладання даного договору в результаті обставин надзвичайного характеру, які сторони не могли передбачити або запобігти.

Звертається увага на те, що приписи п. 4. 2 Договору встановлюють, що віднесення тих або інших обставин до непереборної сили здійснюється на підставі звичаїв ділового обороту.

Зауважується, що відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності. При цьому, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години тощо.

Вказується, що на підтвердження наявності особливих обставин в умовах воєнного стану Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану відповідно до Указу Президента від 24.02.2022.

Враховуючи викладене та вказуючи на те, що форс-мажорні обставини тривають понад 30 діб для позичальника по договору, ОСОБА_2 не погоджується про настання строку настання виконання зобов`язання щодо повернення позики.

Разом з тим, зазначається, що у встановлений Договором строк, тобто 30.12.2021 року ОСОБА_2 позику не повернула, оскільки отримала від кредитора відстрочку, і існували домовленості що в лютому 2022 року буде підписана додаткова угода.

Крім того, у відзиві звертається увага на загальновідомі події, які мали місце в м. Києві з 24.02.2022 внаслідок відкритої агресії Російської Федерації на територію України, зокрема:

-ІНФОРМАЦІЯ_9-ІНФОРМАЦІЯ_10;

-ІНФОРМАЦІЯ_11/);

-ІНФОРМАЦІЯ_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 );

-ІНФОРМАЦІЯ_13);

-ІНФОРМАЦІЯ_14);

-ІНФОРМАЦІЯ_15) ;

-ІНФОРМАЦІЯ_16 ;

-ІНФОРМАЦІЯ_17 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) ;

-ІНФОРМАЦІЯ_18/);

-ІНФОРМАЦІЯ_19);

-ІНФОРМАЦІЯ_20);

-ІНФОРМАЦІЯ_21);

-ІНФОРМАЦІЯ_22).

Зауважується, що лише 02.04.2022 Київщину було звільнено від окупантів, але за повідомленням військової адміністрації загроза ще залишалась (ІНФОРМАЦІЯ_23), і тільки 12.04.2022 за повідомленням першого заступника голови КМДА Миколи Поворозника в м. Києві частково відновлено роботу громадського транспорту (ІНФОРМАЦІЯ_24/) .

Також, у відзиві зазначається, що 25.04.2022 Мінреінтеграції наказом № 75 затвердило Перелік громад, що розташовані в районах проведення бойових дій або які є тимчасово окупованими, з якого було виключено м. Київ ІНФОРМАЦІЯ_25).

На підставі викладеного ОСОБА_2 просить врахувати цей відзив при вирішенні справи по суті та у зв`язку з ненастанням строку повернення позики що зумовлено форс-мажорними обставинами в задоволенні позову відмовити.

Щодо правової позиції відповідачів ТОВ «Укрростехно» та ТОВ «Укрскан»

27.02.2023 до суду надійшов відзив на позов за підписом представника ТОВ «Укрростехно» та ТОВ «Укрскан», в якому вказується, що відповідно до Договору позики від 24.05.2021, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поручителями позичальника за цим договором є ТОВ «Укрростехно» та ТОВ «Укрскан», про що були укладені відповідні договори поруки.

Зауважується, що місто Буча, де власне і здійснювали діяльність підприємств, перебувало під російською окупацією 33 дні, 31.03.2022 російські війська залишили Бучу, це є загальновідомі обставини і в силу ч. З ст. 182 ЦПК України доказуванню не підлягають, фактично господарська діяльність підприємств призупинена.

Так, вказується, що за Договором поруки № 24/05-2 від 24.05.2021 поручитель, ТОВ "Укрростехно", зобов`язувався перед позикодавцем, позивачем у справі, відповідати за невиконання позичальником зобов`язань в повному обсязі, та за Договором поруки № 24/05-3 від 24.05.2021 поручитель, ТОВ "Укрскан", зобов`язувався перед позикодавцем відповідати за невиконання позичальником боргових зобов`язань.

Також, звертається увага на те, що п. 4.2 Договору позики встановлено, що віднесення тих або інших обставин до непереборної сили здійснюється на підставі звичаїв ділового обороту.

Наголошується, що відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності. При цьому, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години тощо.

Зазначається, що на підтвердження наявності особливих обставин в умовах воєнного стану Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану відповідно до Указу Президента від 24.02.2022.

Враховуючи викладене та вказуючи на те, що форс-мажорні обставини тривають понад 30 діб для позичальника по договору ОСОБА_2 , ТОВ «Укрростехно» та ТОВ «Укрскан» не погоджується про настання строку настання виконання зобов`язання щодо повернення позики.

При цьому, зазначається, що з урахуванням перебування підприємства на території, що була окупована, ОСОБА_2 позику не повернула, оскільки отримала від кредитора відстрочку, а відтак і зобов`язання з поруки для ТОВ «Укрростехно» та ТОВ «Укрскан» не настали.

На підставі викладеного, ТОВ «Укрростехно» та ТОВ «Укрскан» просять врахувати цей відзив при вирішенні справи по суті та у зв`язку з ненастанням строку повернення позики що зумовлено форс-мажорними обставинами в задоволенні позову відмовити.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявної в матеріалах справах копії договору позики (безпроцентної) від 24.05.2021 № 24/05-1 (а.с. 24-26) за змістом якого:

- За цим Договором Позикодавець ( ОСОБА_1 ) передає Позичальникові ( ОСОБА_2 ) безвідсоткову поворотну позику в сумі 50 000 000,00 (п`ятдесят мільйонів) гривень готівкою, що на день отримання позики еквівалентно 1 821 493,62 (один мільйон вісімсот двадцять одна тисяча чотириста дев`яносто три долари США шістдесят два центи) за курсом гривні до долару США за котируваннями міжбанківського валютного ринку України на 24 травня 2021 року в строк до «ЗО» грудня 2021 року, а Позичальник зобов`язується повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначені в даному Договорі (п. 1.1);

- Позикодавець зобов`язаний передати Позичальникові зазначену в п. 1.1 суму в строк до 24.05.2021 (п. 2.1);

- Факт передачі Позикодавцем зазначеної суми засвідчується відповідною письмовою розпискою Позичальника (п. 2.2);

- Повернення отриманих сум здійснюється Позичальником як частинами так і разово всю суму в строк не пізніше 30 грудня 2021 року. Після повернення всієї суми позики Позикодавець повертає Позичальнику його розписку. У випадку часткового повернення позики Позикодавець надає Позичальнику відповідну розписку про отримання частини повернутої позики.

Сума повернутої позики не повинна бути меншої її гривневого розміру та бути еквівалентною сумі позики в доларах США за курсом гривні до долару США за котируваннями міжбанківського валютного ринку України на дату остаточного повернення позики, про що сторони здійснюють відповідні розрахунки (п. 2.3);

-Поручителями Позичальника за цим договором є ТОВ "УКРРОСТЕХНО" та ТОВ "УКРСКАН" , про що будуть укладені відповідні договори поруки (п. 2.4);

- У випадку порушення Позичальником строку повернення позики, Позичальник буде зобов`язаний сплатити Позикодавцю пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від вчасно неповернених сум позики за кожний день прострочення (п. 3.2);

- Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання з`явилося як наслідок обставин непереборної сили, що виникли після укладання даного договору в результаті обставин надзвичайного характеру, які сторони не могли передбачати або запобігти (п. 4.1);

- Віднесення тих або інших обставин до непереборної сили здійснюється на підставі звичаїв ділового обороту (п. 4.2);

- Будь-які зміни й доповнення до даного договору дійсні, за умови, якщо вони зроблені в письмовій формі і підписані сторонами або належно уповноваженими на те представниками сторін (п. 8.1);

- Всі повідомлення повинні направлятися в письмовій формі або передаються особисто (п. 8.2);

- Сума позики вважається повернутою в момент передачі Позикодавцю готівки та повернення Позичальнику його розписки (п. 8.3).

В матеріалах справи наявна копія розписки від 24.05.2021 за підписом ОСОБА_2 в якій вказується про одержання нею в борг від ОСОБА_1 грошових коштів готівкою в сумі 50 000 000,00 грн (на момент отримання позики 1 821 493,62 долари США) та зобов`язання повернути отримані гроші в повному обсязі до 30.12.2021 (а.с. 27).

За змістом долученої до матеріалів справи копії договору поруки з поручителем - юридичною особою від 24.05.2021 № 24/05-2 (а.с. 28-31):

-Поручитель (ТОВ «Укрростехно») зобов`язується перед Позикодавцем ( ОСОБА_1 ) відповідати за невиконання Позичальником ( ОСОБА_2 ) усіх його Боргових зобов`язань в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, за рахунок належного Поручителю майна та коштів, а саме:

-зобов`язання по поверненню позики, отриманої в розмірі 50 000 000,00 (п`ятдесят мільйонів) гривень, що на день отримання позики еквівалентно 1 821 493,62 (один мільйон вісімсот двадцять одна тисяча чотириста дев`яносто три долари США шістдесят два центи) за курсом гривні до долару США за котируваннями міжбанківського валютного ринку України на 24 травня 2021 року в строк до «30» грудня 2021 року, якщо інший строк не обумовлено Основним договором;

-зобов`язання по сплаті неустойки (пені, штрафів), інших платежів - в сумах, терміни (строки) та на умовах, визначених Основним договором (п. 1.1);

- У разі порушення Позичальником Боргових зобов`язань, Позичальник та Поручитель відповідають перед Позикодавцем як солідарні Позичальники (п. 1.4);

- Якщо інше прямо не передбачено умовами цього Договору, будь-які зміни і доповнення до цього Договору вносяться шляхом укладання додаткових угод (договорів) до цього Договору та підписуються належним чином уповноваженими представниками Сторін (п. 4.1);

- Всі спори, які виникають при виконанні даного Договору, припиненні, зміні, визнання недійсним повністю або частково, або у зв`язку з ним, або випливають з нього, підлягають розгляду за вибором позивача у судах загальної юрисдикції відповідно до підвідомчості та підсудності, встановлених чинним законодавством України (п. 4.2);

- Керуючись ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України, Сторони домовились про збільшення строків позовної давності до 3 (трьох) років для всіх грошових зобов`язань Поручителя (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми Позики, сплати неустойки (штрафів, пені) тощо) відповідно до цього Договору та Договору позики (п. 4.3);

- Порука припиняється із належним і повним виконанням всіх Боргових зобов`язань за Основним договором, що забезпечуються порукою за цим Договором (п. 4.4).

Як вбачається з копії договору поруки з поручителем - юридичною особою № 24/05-3 від 24.05.2021 (а.с. 32-35) його сторони погодили наступне:

- Поручитель (ТОВ «Укрскан») зобов`язується перед Позикодавцем ( ОСОБА_1 ) відповідати за невиконання Позичальником ( ОСОБА_2 ) усіх його Боргових зобов`язань в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, за рахунок належного Поручителю майна та коштів, а саме:

зобов`язання по поверненню позики, отриманої в розмірі 50 000 000,00 (п`ятдесят мільйонів) гривень, що на день отримання позики еквівалентно 1 821 493,62 (один мільйон вісімсот двадцять одна тисяча чотириста дев`яносто три долари США шістдесят два центи) за курсом гривні до долару США за котируваннями міжбанківського валютного ринку України на 24 травня 2021 року в строк до «30» грудня 2021 року, якщо інший строк не обумовлено Основним договором;

зобов`язання по сплаті неустойки (пені, штрафів), інших платежів - в сумах, терміни (строки) та на умовах, визначених Основним договором (п. 1.1);

- У разі порушення Позичальником Боргових зобов`язань, Позичальник та Поручитель відповідають перед Позикодавцем як солідарні Позичальники (п. 1.4);

У випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником Боргових Зобов`язань Позикодавець має право звернутись до Поручителя з вимогою про виконання Боргових Зобов`язань в повному обсязі чи в частині. В цьому випадку Поручитель зобов`язаний здійснити виконання Боргових зобов`язань в обсязі, заявленому Позикодавцем, протягом 20 (двадцяти) робочих днів з дати відправлення Позикодавцем відповідної письмової вимоги Поручителю, в якій вказується номер і дата Основного договору та вказівка на обсяг невиконання (несплата суми основного боргу позики та/або сум неустойки, номери рахунків Позикодавця, на які необхідно перерахувати суми заборгованості за Основним договором. Сторони досягай згоди, що датою, з якої починається відлік строку для виконання зобов`язань Поручителя, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається Позикодавцю відділенням зв`язку при відправленні листа з повідомленням про вручення, або дата, зазначена в повідомленні, яке отримане Поручителем особисто у Позикодавця (п. 2.1);

- Якщо інше прямо не передбачено умовами цього Договору, будь-які зміни і доповнення до цього Договору вносяться шляхом укладання додаткових угод (договорів) до цього Договору та підписуються належним чином уповноваженими представниками Сторін (п. 4.1);

- Всі спори, які виникають при виконанні даного Договору, припиненні, зміні, визнання недійсним повністю або частково, або у зв`язку з ним, або випливають з нього, підлягають розгляду за вибором позивача у судах загальної юрисдикції відповідно до підвідомчості та підсудності, встановлених чинним законодавством України (п. 4.2);

- Керуючись ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України, Сторони домовились про збільшення строків позовної давності до 3 (трьох) років для всіх грошових зобов`язань Поручителя (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми Позики, сплати неустойки (штрафів, пені) тощо) відповідно до цього Договору та Договору позики (п. 4.3);

- Порука припиняється із належним і повним виконанням всіх Боргових зобов`язань за Основним договором, що забезпечуються порукою за цим Договором (п. 4.4).

У судовому засіданні було оглянуто оригінали вказаних договорів та розписки, які відповідають наявним в матеріалах справи копіям.

Суть спору зводиться до того, що позичальник у встановлений договором позики строк (до 30.12.2021) грошові кошти позикодавцю не повернула, що нею не заперечується.

В обґрунтування підстав неповернення позичених коштів ОСОБА_2 вказує на те, що між сторонами була досягнута усна домовленість про відстрочку, і існували домовленості про те, що в лютому 2022 року буде підписана додаткова угода.

В матеріалах справи додаткова угода відсутня. Факт її підписання сторони не підтвердили.

Відповідач вважає, що строку повернення позики не настав через форс-мажорні обставини - у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану відповідно до Указу Президента від 24.02.2022.

Позивач щодо таких доводів відповідачів заперечує, вказує, що між сторонами дійсно в кінці 2021 на початку 2022 років велися переговори щодо відстрочення кінцевого строку повернення всієї суми позики, але такі переговори нічим не завершились, оскільки позичальник не повернув позивачу хоча б якусь частину позики.

Щодо посилання відповідачів на ненастанна строку повернення позики через настання форс-мажорних обставин, позивач вказує, що вони є безпідставними, оскільки ні матеріалами справи, ні положеннями чинного законодавства не врегульовано випадки відстрочення виконання основного зобов`язання через настання обставин непереборної сили. Зауважує, що в такому випадку можна говорити лише про звільнення від відповідальності за невиконання основного зобов`язання.

Разом з тим, враховуючи погоджений сторонами кінцевий строк повернення позики, непогашеній позичальником бодай якоїсь частини позики, зважаючи, що початок обставин непереборної сили, на які посилаються відповідачі, сталися вже після спливу двох місяців після закінчення строку повернення позики, позивач вважає, що неповернення позики сталося саме з вини відповідачів, а, отже, позовні вимоги про стягнення як основної суми боргу, так і штрафних санкцій за прострочення повернення позики підлягають задоволенню в повному обсязі.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

За загальним правилом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 755/7216/21 (провадження № 61-1307св23):

«Законодавець визначив, що розписка позичальника може бути доказом укладення договору позики та його умов.

За своєю суттю договір чи розписка про отримання у позику грошових коштів є документами, якими підтверджується як умови домовленості сторін та зміст зобов`язань, так і засвідчується отримання позичальником від позикодавця погодженої сторонами грошової суми.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Схожі за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу за позикою кредитор повинен підтвердити своє право вимагати від боржника виконання боргового зобов`язання. Для цього з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умови.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17, Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 569/1646/14-ц (провадження № 61-5020св18), від 14 квітня 2020 року у справі № 628/3909/15 (провадження № 61-42915св18) та від 21 липня 2021 року у справі № 758/2418/17 (провадження № 61-9694св20).

Факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.

Наявність оригіналу боргової розписки у позивача (кредитора) свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.

Схожі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13; від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14».

ОСОБА_2 факт підписання нею договору позики від 24.05.2021 № 24/05-1 та розписки від 24.05.2021 не оспорюється, наявна в матеріалах справи копія розписки під сумнів не ставиться, обставина неповернення визначеної в них суми коштів не заперечується. Відповідач у справі факт наявності у позивача оригіналу відповідної розписки не заперечує та не спростовує.

Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.

При цьому, суд бере до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

З урахуванням принципу тлумачення favor contractus (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.03.2021 у справі № 607/11746/17 (провадження № 61-18730св20).

Як вказано у постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Згідно з абзацом першим частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Щодо доводів ОСОБА_2 про те, що строк повернення позики не настав через форс-мажорні обставини, то суд звертає увага на те, що матеріали справи доказів на підтвердження домовленості сторін про відстрочення строку виконання боргових зобов`язань за договором позики від 24.05.2021 № 24/05-1 - не містять, позивач наявність досягнення такої домовленості заперечує.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, форс-мажорні обставини, про наявність яких вказують відповідачі, настали вже після прострочення строку виконання зобов`язань за договором позики від 24.05.2021 № 24/05-1 (після 30.12.2021).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Таким чином відповідні доводи відповідачів не можуть бути прийняті до уваги.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання щодо повернення позики у визначений сторонам строк не виконав, а відтак позовна заява в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування моральної шкоди.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19), від 23.06.2020 у справі № 536/1841/15-ц зроблено висновок, що внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Вбачається, що сума грошових коштів, за договором позики від 24.05.2021 № 24/05-1 повернута не була, а відтак позивач має право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, нарахованих на неповернуту заборгованість.

Стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності, тому висновки про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованим (див. постанову Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 25.01.2023 № 209/3103/21 (61-9710св22).

Суд зробив перевірку розрахунків наданих позивачем та вважає їх вірними.

Разом з тим, суд бере до уваги, що ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким установлено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

Договір поруки має акцесорний, додатковий до основного зобов`язання характер.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України в разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

З аналізу вимог ч. 1 ст. 554 ЦК України у поєднанні з вимогами, передбаченими ч. 1 ст. 542 та ст.. 543 цього Кодексу, слідує, що між боржником та поручителем існує солідарний обов`язок, установлений законом якщо інше не встановлено договором.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 1.4 договорів поруки від 24.05.2021 №№ 24/05-2, 24/05-3 у разі порушення Позичальником Боргових зобов`язань, Позичальник та Поручитель відповідають перед Позикодавцем як солідарні Позичальники.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Положеннями пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п. 29).

У зв`язку з встановленими судом обставинами, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо судового збору

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 12 405,00 грн судового збору, сплаченого позивачем за подання позову (а.с. 7).

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Укрростехно», товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскан» про стягнення боргу за договором позики, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_3 ), товариства з обмеженою відповідальністю «Укрростехно» (; юридична адреса: 08292, Київська обл., м. Буча, вул. Заводська, 1), товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскан» (; адреса: 08292, Київська обл., м. Буча, вул. Заводська, буд. 1) солідарно на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ):

- 96 611 555,98 грн (дев`яносто шість мільйонів шістсот одинадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень дев`яносто вісім копійок), в т.ч. 67 267 759,40 грн в рахунок відшкодування боргу за договором позики від 24.05.2021; 1 319 178,08 грн - три відсотки річних, 12 424 618,50 грн - інфляційних нарахувань та 15 600 000,00 грн - пені;

-12 405,00 грн (дванадцять тисяч чотириста п`ять гривень) - судового збору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич