Тарутинський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________
Справа № 514/276/23
Провадження по справі № 2-п/514/5/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравченко П.А.

за участю секретаря судового засідання Мельниченко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі 514/276/23 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 06 липня 2023 року задоволено позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, вул. Андріївська, буд. 4 м. Київ, 04070) заборгованість по кредитному договору №601 від 18.02.2020 р. в розмірі 128730 (сто двадцять вісім тисяч сімсот тридцять) гривень 10 копійок та суму судових витрат в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

14.12.2023 року до суду звернулася ОСОБА_1 із заявою про перегляд заочного рішення. Свою заяву мотивує тим, 15 грудня 2023 року на електронну скриньку ОСОБА_1 отримала заочне рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 06.07.2023 року по справі № 514/276/23 та скановані примірники позовної заяви з додаткам. Так ОСОБА_1 дізналась, що заочним рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 06 липня 2023 року задоволено позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (, вул. Андріївська, буд. 4 м. Київ, 04070) заборгованість по кредитному договору №601 від 18.02.2020 р. в розмірі 128730 (сто двадцять вісім тисяч сімсот тридцять) гривень 10 копійок та суму судових витрат в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок. Заявник, зазначила, що перебувала за межами України, внаслідок воєнної агресії РФ на територію України, а тому не знала, що вона була відповідачем по вказаній справі.

Представник АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи належним чином, просив розглянути заяву без участі представника банку на підставі наявних у справі доказів та матеріалів. 26.12.2023 року від представника Банку до суду надійшло заперечення на заяву про перегляд заочного рішення від 17.12.2023 року, відповідно до якого не погоджується з доводами відповідача.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заяву та просив задовольнити.

Згідно ч.1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд судового рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання не перешкоджає розгляду заяви.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи №514/276/23 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, справа призначалася до судового розгляду 13 квітня 2023 року, 06.06.2023 р., та 06.07.2023 р. Судові повістки направлялися відповідачу ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , проте судова повістка повернулась без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», в подальшому було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача, а тому суд вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про судові засіданні по цивільній справі.

Дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні та перегляді заочного рішення є визначальним з точки зору виконання інститутом заочного провадження своєї мети сприяти ефективному та оперативному здійсненню правосуддя.

За положеннями ст. 288 ЦПК України, для задоволення заяви про скасування заочного рішення відповідач повинен був ще й надати суду докази, на які він би посилався, що мали б істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, відповідач також повинен вказати на докази, якими обґрунтовуються заперечення проти вимог позивача. При цьому, заочне рішення підлягає скасуванню, тільки якщо докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими (не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідача не надав суду нові докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, як того вимагають положення ст. 288 ЦПК України та обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті та є обґрунтуванням для апеляційної скарги.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є не тільки поважність неявки в судове засідання відповідача, а також наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 260, 286, 287, 288 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі 514/276/23 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.А. Кравченко