Справа №932/4817/21
Провадження № 2/932/438/23
№ 2-з/932/68/23
у х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі судового засідання Рошошка Є.А.

розглянувши у підготовчому засіданні в м.Дніпро заяву представника позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) адвоката Ліфлянчика Станіслава Ігоровича про забезпечення позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шрамко Віолетта В`ячеславівна, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

04.09.2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від представника ОСОБА_1 адвоката Ліфлянчика С.І. надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, що належало ОСОБА_4 , а саме: частину квартири АДРЕСА_4 та переданням його на відповідальне зберігання позивача ОСОБА_1 до набрання чинності відповідного рішення у даній справі.

В підготовче засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце його проведення повідомлені належним чином. У наданій суду заяві представник позивача просив провести судовий розгляд заяви про забезпечення позову у його та позивача відсутності.

У наданій суду заяві ОСОБА_2 просила розгляд справи здійснювати за її відсутністю.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, ознайомившись з матеріалами цивільної справи, суд вважає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, де в п. 2 ч. 1 вказаної статті передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Відповідно до ч.2, 3 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Забезпеченням позову по суті є обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У рішенні Дейвіда Горнсбі (David Hornsby) та Ади Енн Горнсбі (Ada Ann Hornsby) проти Грецької Республіки, № 18357/91, § 40 від 19 березня 1997 року, у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece), Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на норми ЦПК України, особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 151 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У пункті 4 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у разі якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Частиною 4 ст. 152 ЦПК України передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч. 1, 6 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шрамко Віолетта В`ячеславівна, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, в якому позивач просить визнати за ОСОБА_1 право власності на частку квартири АДРЕСА_4 , в порядку спадкування за його батьком ОСОБА_4 .

В обгрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача посилається на те, що з 04.06.1999 року ОСОБА_5 перебував у шлюбі із ОСОБА_6 . Протягом спільного життя ОСОБА_6 зареєструвала за собою право власності на квартиру АДРЕСА_4 . З 17.02.2000 року у квартирі разом проживали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вони обидва померли. Таким чином, квартира, яка була набута в період шлюбу, була об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , їх частки у спільній квартирі були рівними. Отже, предметом даної справи є нерухоме майно, яке належало ОСОБА_4 , а саме частина квартири АДРЕСА_4 . ОСОБА_1 , який є позивачем у даній справі, є сином померлого ОСОБА_4 , а отже, спадкоємцем 1 черги. Наразі у вказаній квартирі проживають невідомі для позивача особи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про що зафіксовано в акті про фактичне проживання осіб № 18108-1 від 29.08.2023 року, складеному мешканцями ОСББ «Набережна 27». Тобто майно, яке входить до складу спадщини, нині перебуває у фактичному користуванні невідомих осіб, тому існує ймовірність, що такі треті особи можуть пошкодити вказане нерухоме майно або взагалі втратити, здійснити пошкодження меблів, що перебувають у вказаній квартирі, пошкодити стіни. При цьому в ході використання нерухомого майна це майно зношується та є ризик його серйозного пошкодження. Вказані невідомі особи не власники, не спадкоємці, не орендарі, не володільці майна, а просто сторонні особи, які фактично володіють спадковим майном і використовують його у своїх інтересах. Якщо до розгляду справи буде здійснено порушення цілісності майна, що є предметом даної справи, це унеможливить виконання рішення суду та призведе до порушення прав позивача, він зможе прийняти спадщину лише документально, а не фактично. Тобто, не застосування заходів забезпечення позову на даному етапі призведе до низки обставин, які потягнуть за собою порушення прав позивача. Крім того, в зв`язку з використанням вказаного майна наразі за квартирою існує заборгованіть зі сплати комунальних послуг, а саме: за постачання теплової енергії 29022,76 грн., за водопостачання 316,46 грн., оскільки невідомі особи вільно користуються спадковим майном та комунальними послугами, але не сплачують їх, через що виникають борги, які в майбутньому ляжуть на плечі позивача.

Посилаючись на зазначене, позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, що належало ОСОБА_4 , а саме: частину квартири АДРЕСА_4 та переданням його на відповідальне зберігання позивача ОСОБА_1 до набрання чинності відповідного рішення у даній справі.

Оскільки забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, доводів заяви про забезпечення позову, приймаючи до уваги той факт, що з цих доказів, вбачається існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, зважаючи на зміст позовних вимог позивача, який заявляє про своє право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 на частину вказаної квартири, і у позові просить визнати за ним право власності на зазначену частини квартири, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Виходячи з вимог ст. 150 ЦПК України, яка, окрім інших видів забезпечення позову, передбачає і такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, а також враховуючи інтереси як позивача так і відповідача, зважаючи на обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог та спроможності таких заходів забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; та з огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може дійсно утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з урахуванням заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам здійснювати будь-які дії частини квартири АДРЕСА_4 , а саме: відчужувати (продавати, дарити, міняти тощо), передавати в найм (оренду), на зберігання третім особам, реєструвати місце проживання/перебування та вселяти будь-яких осіб.

Приймаючи рішення про часткове задоволення заяви позивача про забезпечення позову, суд вважає, що наданими доказами підтверджено посилання позивача про необхідність забезпечення позову до розгляду справи по суті. Встановивши, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого судового рішення про задоволення позову, оскільки предметом спору у цій справі є набуття права власності позивачем на частину вказаної квартири в порядку спадкування після смерті батька, суд дійшов висновку про необхідність забезпечення виконання ймовірного судового рішення, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову позовним вимогам у цій справі, оскільки невжиття заходу забезпечення позову може в подальшому ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення цього позову.

Відтак, забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій щодо вказаного вище майна до ухвалення рішення у справі та набрання ним законної сили не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу чи іншим заінтересованим особам.

Суд вважає, що зазначені заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем у даній справі позовними вимогами.

Крім того, в заяві про забезпечення позову позивач просить, зокрема, забезпечити позов шляхом передання вказаного нерухомого майна - частини квартири АДРЕСА_4 , на його відповідальне зберігання до набрання чинності відповідного рішення у даній справі. Разом з цим, ці вимоги заяви про забезпечення позову задоволенню не підлягають, оскільки задоволення цих вимог фактично призведе до вирішення спору без ухвалення рішення суду, що є недопустимим.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України, примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 154, 157, 197, 260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) адвоката Ліфлянчика Станіслава Ігоровича про забезпечення позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шрамко Віолетта В`ячеславівна, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, - задовольнити частково.

Заборонити будь-яким особам здійснювати будь-які дії стосовно 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 , а саме: відчужувати (продавати, дарити, міняти тощо), передавати в найм (оренду), на зберігання третім особам, реєструвати місце проживання/перебування та вселяти будь-яких осіб.

Зазначені заходи забезпечення позову вжити до вирішення даного спору по суті.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити для виконання до Державної реєстраційної служби, учасникам справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя Т.О. Кудрявцева