Справа № 727/74/23
Провадження № 2/727/414/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2023 року м.Чернівці
Шевченківський районний суд м.Чернівці у складі:
головуючої судді М.Є.Бойко ,
секретаря судових засідань Васківчук В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Чернівці, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.
26.07.2012 року між АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 був укладений договір № б/н шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якого він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном його повернення, що відповідає строку дії картки.
Проте, ОСОБА_3 взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, на вимоги про погашення боргу не реагував, унаслідок чого, станом на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 утворилась заборгованість по тілу кредиту в розмірі 13 602, 20 грн.
Відповідачки: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщину прийняли фактично, на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки не відмовилися від неї у передбачені законодавством строки 6 місяців від дня відкриття спадщини.При цьому, згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на неї.
22.06.2022 року АТ КБ «ПриватБанк» АТ КБ була направлена претензія кредитора до Першої чернівецької державної нотаріальної контори та 03 червня 2022 року отримано відповідь, що спадкоємці померлого Позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, а спадкова справа була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк».
Посилаючись на положення ст. 1282 ЦК України, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.07.2012 року у розмірі 13 602,20 грн., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 січня 2023 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 квітня 2023 року здійснено перехід від розгляду цивільної справи №727/74/23 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та ухвалою суду від 18 травня 2023 року призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою суду від 21 червня 2023 року провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 закрито у зв`язку із її смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідачка ОСОБА_1 також в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.При цьому слід зазначити, що на адресу ОСОБА_1 було направлено і копію ухвали про відкриття провадження, в якій встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву, однак, до теперішнього часу такого відзиву суду також надано не було.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, на підставі ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, АТ КБ «Приватбанк» посилалося на те, що 26 липня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, на підставі якого останньому було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Свої зобов`язання перед банком ОСОБА_3 не виконував, на вимоги про погашення боргу не реагував, унаслідок чого, станом на день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 за ним утворилась заборгованість за поточним тілом кредита в розмірі 13 602, 20 грн.
Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов`язків публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", у зв`язку з чим, на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 14.06.2018 року було змінено найменування з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", про що зазначено у п.1.7. Статуту АТ КБ "ПриватБанк".
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
23.06.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» направило претензію кредитора до Першої чернівецької державної нотаріальної контори, на яку нотаріус 22.07.2021 року надав відповідь, з якої вбачається, що спадкоємці померлого ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися; спадкову справу заведено на підставі претензії кредитора.
06.06.2022 року АТ КБ «ПриватБанк» направило ОСОБА_2 та ОСОБА_1 листи-претензію, згідно з якими пред`явило вимоги про стягнення боргу, посилаючись на положення ст. 1282 ЦК України.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282 ЦК України.
Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Згідно із ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.
У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців.
Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи.
Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, як зазначалося вище, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора.
Таким чином, правовідносини, що виникли між позикодавцем і позичальником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між позикодавцем та спадкоємцями позичальника і вирішуються у порядку, передбаченому положеннями ст.1282 ЦК України.
При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:
- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі ч.4 ст.1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;
- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;
- при дотриманні кредитором строків, визначених ст. 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);
- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України.
Урахування вартості спадщини дає підстави стверджувати, що спадкоємець може задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за рахунок іншого власного майна, що не входить до складу спадщини, якщо успадковане майно становить для спадкоємця більший інтерес, ніж те власне майно, яке спадкоємець може передати кредитору в рахунок погашення заборгованості.
Під час вирішення питання процесуального правонаступництва сторони у справі спадкоємцем померлого спадкодавця суди мають з`ясовувати коло спадкоємців, обсяг матеріального правонаступництва для вирішення спору. При цьому підлягають врахуванню особливості, передбачені правилами статті 1282 ЦК України щодо об`єму успадкованого майна та співмірності вимог кредитора вартості частки в успадкованому майні спадкоємця, який відповідає перед кредитором лише у межах вартості прийнятої спадщини. Спадкоємець успадковує разом з правами спадкодавця його обов`язки, а тому саме від об`єму успадкованих прав та обов`язків залежить вибір спадкоємця щодо прийняття спадщини чи відмови від неї.
Отже, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст. 12 ЦПК України).
У відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи, що предметом спору у цій справі є вимоги кредитора до спадкоємця про стягнення заборгованості за кредитним договором, АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язане довести ті обставини, на які воно посилалося як на підставу свої вимог, тобто подати суду докази наявності у спадкодавця майна та його вартості, кола спадкоємців, які прийняли спадщину, а у випадку неможливості надати такі докази - заявити клопотання про їх витребування, однак з дотриманням правил та процедур, встановлених ЦПК України.
Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 26 червня 2019 року у цивільній справі № 699/629/16-ц та від 21 серпня 2019 року у цивільній справі № 320/6489/16-ц
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач не зазначив та не надав жодного доказу про те, що відповідачка є спадкоємицею померлого ОСОБА_3 , а також про наявність у спадкодавця будь-якого спадкового майна, яке б входило до складу спадкової маси після померлого на час відкриття спадщини, його переліку та вартості, що унеможливлює стягнення, оскільки спадкоємець зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.
В матеріалах справи також відсутні будь-які дані про те, що відповідачка ОСОБА_1 прийняла спадщину у передбачений ст. 1270 ЦК України строк, тому на неї неможливо покласти обов`язок з відшкодування заборгованості, яка виникла у спадкодавця. Доводи позивача про те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем позичальника ґрунтуються лише на констатації факту наявності у паспорті громадянина України відповідачки відомостей про реєстрацію її місця проживання за тією ж адресою, за якою до смерті проживав позичальник. Разом з тим, факт реєстрації місця проживання відповідачки і боржника за однією адресою не може бути безумовною підставою для задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк», оскільки положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не ставить місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Місцем проживання особи може бути будь-яке жиле приміщення, у якому особа проживає постійно або тимчасово, яке належить цій особі на праві власності або праві користування, що визнається власником жилого приміщення. Отже, реєстрація будь-якої особи зі спадкодавцем не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкоємцем померлого.
Позивачем також не надано суду жодних доказів, про те, що відповідачка успадкувала будь-яке майно позичальника і про вартість такого майна, як того вимагає положення ст. 1282 ЦК України, крім того не надано доказів на підтвердження того, що у спадкодавця було в наявності будь-яке рухоме чи нерухоме майно, його обсягу та вартості.
Таким чином, позивачем не доведено, що після смерті позичальника до відповідачки, окрім обов`язку по погашенню кредитних зобов`язань, перейшло право на матеріальні блага в межах вартості яких остання повинна задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк».
В постанові від 13 березня 2019 року по справі № 360/1568/16-ц Верховний Суд зазначив, що враховуючи недоведеність позивачем наявності, об`єму та вартості спадкового майна після смерті спадкодавця, колегія судів погоджується із висновками судів про необґрунтованість позову банку до спадкоємця боржника.
Матеріали справи також не містять даних про ухилення відповідачки від прийняття спадщини чи отримання свідоцтва і таких не надано суду позивачем.
Задоволення вимог кредитора спадкоємцем має відбуватися у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину будь якого майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Таким чином, позивачем не надано доказів, а судом не встановлено, що відповідачка прийняла спадщину у встановленому порядку і є єдиним спадкоємцем померлого, а також не доведено факту наявності та обсягу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , у межах вартості якого спадкоємець несе відповідальність перед кредитором.
Враховуючи наведені вимоги закону та встановлені обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення із ОСОБА_1 як спадкоємиці померлого ОСОБА_3 на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.
Враховуючи наведене, оскільки у позові судом відмовлено, судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи, покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд
У позові Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця повністю відмовити .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Повний текст рішення складений 30.06.2023 року.
Рішення може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог, встановлених ст.353-356 ЦПК України.
Суддя М. Є. Бойко