Справа № 643/8542/23
Провадження № 2/643/3598/23
25.12.2023 Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Довготько Т.М.
за участю секретаря судового засідання Вишнякової Є.О.
представника позивача - Крамаренка В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на отримання неповнолітньої дитини,
Позивач ОСОБА_1 , 24.08.2023 звернувся в суд із позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів з 1/3 частини на частину стягнуту на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 25.02.2010 справа №2-7854/10 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що з відповідачем ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2002 року по 19.04.2011, шлюб було розірвано. У шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 25.02.2010, справа №2-7854/10 з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.01.2010 і до повноліття дитини. На теперішній час він перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 з 02.12.2011. Від спільного проживання дітей не мають. На теперішній час він перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 на посаді молодшого сержанта. У зв`язку з проходженням військової служби і постійним перебуванням на території збройного конфлікту (в зоні бойових дій), у нього суттєво погіршився стан здоров`я, у зв`язку з чим він потребує постійного лікування і реабілітації. Відповідно до Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4843 від 11.10.2022 року КНП Міська клінічна лікарня №2 імені проф. О.О.Шалімова Харківської міської ради, він має повний діагноз: комбінований геморой, ускладнений одиночним тромбозом ІІІ ст. Кровотечею. Хронічна анальна тріщина з больовим синдромом. Хронічний коліт зі спастичним компонентом. Долихосигма. Трансверзоптоз. Невиражена еритоматозна гастродуаденопатія. В лікарні він перебував з 29.09.2022 року по 11.10.2022 рік. Крім того, відповідно до Виписки із медичної карти амбулатрного (стаціонарного) хворого №637/151 від 15.05.2023 КНП «Зачепілівська центральна лікарня» Зачепилівської селищної ради Харківської області, у лікарні він перебував з 04.05.2023 року по 15.05.2023року. Має діагноз: Вертебральнна цервікокраіальгія, стійкий больовий синдром, млювотонічний синдром, вестибулярний синдром, початкові ознаки остеохондрозу С2-С3; нестабільність в С3-С4, С4-С5, С5-С6 при нахилі голови назад, синдром хребтової артерії. Для проходження курсу лікування і потім йому необхідно приймати дорогі ліки. Він не заперечує, що повинен утримувати свою неповнолітню доньку, але вважає, що у нього істотно змінилися життєві обставини, і що суд з нього стягнув надмірну велику частку аліментів на утримання дитини.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 13.11.2023 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у ньому. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи докази, а саме конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки в судове засідання не повідомила. Відзив на позов не надіслала.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі ст.280 ЦПК України.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, приходить до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 , який було розірвано 19 квітня 2011 року.
Від спільного шлюбу з відповідачкою, народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2010 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вирішено стягувати на користь ОСОБА_6 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 січня 2010 року і до повноліття дитини.

Постановою Московського ВДВС ХМУЮ від 02.04.2010, відкрито виконавче провадження №18430052 з виконання виконавчого листа №2-7854 щодо стягнення аліментів

Позивач ОСОБА_1 , 02 грудня 2011 року уклав шлюб з ОСОБА_7 .

Як вбачається з копії довідки, виданої ВС А4820, позивач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в ВЧ НОМЕР_1 з 04 березня 2023року.

Відповідно до копії Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4843 від 11.10.2022 року КНП «Міська клінічна лікарня №2 імені проф. О.О.Шалімова» Харківської міської ради, ОСОБА_1 перебував з 29.09.2022 року по 11.10.2022 рік на стаціонарному лікуванні та має діагноз: комбінований геморой, ускладнений одночасним тромбозом ІІІ ст. Кровотечею. Хронічна анальна тріщина з больовим синдромом. Хронічний коліт зі спастичним компонентом. Долихосигма. Трансверзоптоз. Невиражена еритоматозна гастродуаденопатія. Проведене лікування: медикаментозна терапія. Симптоматичне лікування. Операція від 30.09.2022: гемороїдектомія за ОСОБА_8 та трудові рекомендації: спомтереження, лікування у проктолога (хірурга), гастроентеролога в поліклініці за місцем проживання; контрольний огляд через 1 місяць.

Відповідно до копії Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №637/151 від 15.05.2023 КНП «Зачепилівська центральна лікарня» Зачепилівської селищної ради Харківської області, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 04.05.2023 року по 15.05.2023року. Має діагноз: Вертебральнна цервікокраіальгія, стійкий больовий синдром, млювотонічний синдром, вестибулярний синдром, початкові ознаки остеохондрозу С2-С3; нестабільність в С3-С4, С4-С5, С5-С6 при нахилі голови назад, синдром хребтової артерії. Лікування та рекомендації: нагляд сімейного лікаря, консультація вертебролога, ЛФК, уникати важких фізичних навантажень, переохолоджень. Ібупрофен 200 х 2 рази в день 10 днів, пантопрозол 1 т. х 2 рази в день 10 днів.

Як вбачається з довідки Форма ОК-5 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, позивач ОСОБА_9 у 2023 році отримав дохід, який у березні 2023 року складав - 19724,03, у квітні 2023 року 23421,30, у травні 2023 року 32130,98 грн., у червні 2023 року 52978, 93 грн. без відрахування податків та зборів.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, який обґрунтовує тим, що його матеріальний стан значно погіршився у зв`язку із погіршенням здоров`я, постійного перебування на реабілітації, купівлі медичних препаратів, проходження лікування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п.17 вказаної Постанови, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Верховний Суд України в постанові від 16 вересня 2020 року в справі №565/2071/19 дійшов висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, у розпорядження суду, позивачем не було надано доказів, що свідчили б про стійке погіршення стану його здоров`я позивача, що потребує системного лікування, що витрати на лікування роблять неможливим сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, а також доказів про значне погіршення його матеріального стану.

Перебування позивача на лікуванні у період з 29.09.2022 по 11.10.2022 та з 04.05.2023 по 15.05.2023 не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, за відсутності в матеріалах справи належних та достатніх доказів погіршення майнового стану позивача, у зв`язку із цим. Натомість, як вказувалося вище, позивач отримує дохід, який у порівнянні за попередні роки, у 2023 тільки збільшився, а не зменшився.

На переконання суду, без доведення позивачем вищевказаних обставин, зменшення аліментів на утримання дитини не буде обгрунтованим та суперечитиме її інтересам.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що позивач не довів підстав позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25.02.2010, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на отримання неповнолітньої дитини залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 26.12.2023.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.М.Довготько