Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2023 Справа №607/17952/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Шимків Л.І., позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Тришак Олег Григорович, звернулася в суд з позовними вимогами до відповідача Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), в якій просить скасувати арешт нерухомого майна, на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_3 , накладених відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 42536503 від 05.02.2015 року, реєстраційний номер обтяження 8625487, зареєстрованого 05.02.2015 року, Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, Б/Н від 21.05.2009 року, реєстраційний номер обтяження 8791423, зареєстрованого 10.06.2009 року, Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, Б/Н від 23.06.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11320145, зареєстрованого 23.06.2011 року.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , а після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті свого сина ОСОБА_3 та за її заявою 23.09.2022 Першою тернопільською державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу після смерті сина ОСОБА_3 . Однак свідоцтво про право на спадщину їй не було видано, оскільки на майно, яке є предметом спадкування, накладено арешти державною виконавчою службою в межах виконавчих проваджень, у яких ОСОБА_3 був боржником. В червні 2023 року позивачка звернулася до відділу ДВС у м. Тернополі з проханням зняти арешти з 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , власником якої був її син ОСОБА_3 . Однак, листом від 13.07.2023 їй було повідомлено, що виконавчі провадження, в межах яких було винесено постанови про арешт майна боржника, оголошення заборони на його відчуження, у відділі ДВС у м. Тернополі відсутні, оскільки такі було знищено або направлено до іншого відділу за належністю. Також повідомлено про відсутність підстав для припинення оспорюваних арештів, вилучення їх з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого та рухомого майна. Оскільки виконавчі провадження, в рамках яких було накладено арешт на майно, що спадкується позивачем, знищено у зв`язку із закінченням строку зберігання, однак державним виконавцем не було застосовано положення ст. 40 закону та не знято арешту з майна боржника, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 21 вересня 2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 21 вересня 2023 року.

Протокольною ухвалою суду від 09.11.2023 замінено первісного відповідача у справі на належного відповідача - Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Протокольною ухвалою суду від 30.11.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті на 21.12.2023.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Тришак О.Г. позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просили його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечили.

Представник відповідача - Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та її представник не заперечили проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Судом встановлено наступні обставини:

Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 07.10.1996, виданого Міським бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 50,2 кв.м.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на майно ОСОБА_3 , накладено арешти нерухомого майна, а саме:

1)Номер запису про обтяження: 8625487, зареєстровано: 05.02.2015 13:46:07, реєстратором Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області; підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 42536503, виданий 05.02.2015 Другим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, вид обтяження: арешт нерухомого майна; предмет обтяження: все нерухоме майно;

2)реєстраційний номер обтяження: 8791423; зареєстровано: 10.06.2009 16:45:10 за № 8791423 реєстратором: Тернопільська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 21.05.2009, другий відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, державний виконавець Гайда А.Б., об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно

3)реєстраційний номер обтяження: 11320145; зареєстровано: 23.06.2011 14:57:27 за № 11320145 реєстратором: Тернопільська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 23.06.2011, другий відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, державний виконавець Гайда А.Б., ВП № 24167861, об`єкт обтяження: квартира, 1/2 частина квартири, адреса: АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 08.08.2022 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 1581.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 29.05.1984 Відділом ЗАГСу Тернопільського міськвиконкому.

Згідно відповіді Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 73371 від 13.07.2023, у відповідь на звернення ОСОБА_1 повідомлено, що на виконанні у Другому відділі ДВС Тернопільського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження згідно виконавчого листа № 1-135 від 17.01.2011, виданого Тернопільським міськрайонним судом про стягнення солідарно із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 2201,11 грн. 23.06.2011 державним виконавцем винесено постанову про закінчення ВП згідно п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» та направлено за належністю до іншого відділу ДВС, а саме до ВДВС Рівненського РУЮ. Повторно виконавчий документ на адресу Відділу ДВС не надходив. Окрім того, на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження № 42536503 згідно виконавчого листа № 607/11514/13-к від 21.11.2013, виданий Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 709,38 грн. Повторно виконавчий документ пред`явлено 24.03.2016. 24.03.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа № 607/11514/13-к від 21.11.2013. 29.09.2016, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення ВД стягувачеві. Повторно виконавчий документ не пред`являвся. Згідно єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 21.05.2009 державним виконавцем Другого відділу ДВС ТМУЮ винесено постанову б/н про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. База даних автоматизованої системи виконавчих проваджень працює з 2009 року. У відповідності до Наказу від 07.06.2017 № 1829/5 Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах ДВС, приватних виконавців, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки і підлягають знищенню після закінчення строків їх зберігання. Інформація про виконавче провадження, в межах якого була винесена постанова б/н про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 21.05.2009 відсутня. Оскільки виконавчі провадження завершено з підстав ст. 37 п. 2 Закону, повторно виконавчі документи до примусового виконання не пред`являлися, на адресу Відділу підтверджуючих документів щодо сплати заборгованості перед стягувачем, а також на депозитний рахунок Відділу кошти для погашення заборгованості згідно виконавчого документу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій не надходило, відсутні підстави для припинення арешту майна боржника відповідно до норм ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження».

З відповіді Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області № 55432 від 22.08.2023, згідно АСВП встановлено, що 13.07.2011 до Відділу надійшли матеріали виконавчого провадження № 27796339, відкрите на підставі виконавчого листа № 1-135 від 17.01.2011, виданого Тернопільським міськрайонним судом, однак 13.07.2011 державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» - виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання, матеріали виконавчого провадження № 27796339 повернуто до відділу, від якого надійшли.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В силу вимог частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно з вимогами статті 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Як вбачається з вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В силу вимог статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог частини першої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

В силу вимог частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В силу вимог статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з вимогами статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В силу вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено та не спростовано відповідачем, що позивачка є спадкоємцем після смерті свого сина ОСОБА_3 , якому на праві власності належить 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 50,2 кв.м.

Встановлено, що на належну померлому ОСОБА_3 частину квартири накладено арешти: 1) номер запису про обтяження: 8625487, зареєстровано: 05.02.2015 реєстратором Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області; підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 42536503, виданий 05.02.2015 Другим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області; 2) реєстраційний номер обтяження: 8791423; зареєстровано: 10.06.2009 реєстратором: Тернопільська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 21.05.2009, другий відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, державний виконавець Гайда А.Б.; реєстраційний номер обтяження: 11320145; зареєстровано: 23.06.2011 реєстратором: Тернопільська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 23.06.2011, другий відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, державний виконавець Гайда А.Б.

Таким чином, права позивача порушені, оскільки остання не може оформити спадкових прав після смерті свого сина ОСОБА_3 , зокрема, отримати свідоцтво про право на спадщину на належну померлому частину квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з наявністю вищевказаних арештів.

Разом з тим, існування на даний час підстав для такого обтяження судом не встановлено.

Судом не встановлено в рамках якого виконавчого провадження накладено арешт від 21.05.2009, інформація про виконавче провадження ВП 24167861, в рамках якого накладено арешт 23.06.2011, в матеріалах справи відсутня, а у виконавчому провадженні ВП 42536503, в межах якого накладено арешт 05.02.2015, винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві ще 29.09.2016, та повторно він не пред`являвся до виконання.

Відтак, існування на даний час обтяження у виді накладення арешту на нерухоме майно спадкодавця ОСОБА_3 порушує спадкові права позивача як спадкоємця щодо оформлення своїх спадкових прав.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону №1404-VIII «Про виконавче провдження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно особи, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Встановлено, що позивач зверталася до відповідача із заявою про зняття арешту на належне ОСОБА_3 нерухоме майно, однак відповідачем відмовлено у знятті такого обтяження.

Аналізуючи вищенаведене, зокрема те, що судом не встановлено в рамках якого виконавчого провадження накладений арешт від 21.05.2009, відсутність інформації про виконавче провадження, в рамках якого накладено арешт 23.06.2011, а також повернення в рамках виконавчого провадження, в якому 05.02.2015 накладено арешт, виконавчого документу стягувачеві ще 29.09.2016, та повторне не пред`явлення його до виконання, беручи до уваги, що позивач зверталася із заявою про зняття цього арешту, суд вважає, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно ОСОБА_3 та відсутність у необхідності подальшого застосування такого арешту, свідчить про наявність невиправданого втручання у право ОСОБА_1 на оформлення спадкових прав після смерті свого сина та відповідно на мирне володіння нерухомим майном.

Суд також звертає увагу, що ОСОБА_1 позбавлена іншого способу захисту своїх права, аніж скасування арешту із належного ОСОБА_3 майна.

Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася та не представив суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справ, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом скасування арешту із 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_3 , накладених відповідно до: Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 42536503 від 05.02.2015 року, реєстраційний номер обтяження 8625487, зареєстрованого 05.02.2015 року; Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, Б/Н від 21.05.2009 року, реєстраційний номер обтяження 8791423, зареєстрованого 10.06.2009 року; Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, Б/Н від 23.06.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11320145, зареєстрованого 23.06.2011 року.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 259, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Скасувати арешт на належну ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , накладених відповідно до: Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 42536503 від 05.02.2015 року, реєстраційний номер обтяження 8625487, зареєстрованого 05.02.2015 року; Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, Б/Н від 21.05.2009 року, реєстраційний номер обтяження 8791423, зареєстрованого 10.06.2009 року; Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, Б/Н від 23.06.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11320145, зареєстрованого 23.06.2011 року.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду виготовлено 27 грудня 2023 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вул. Острозького, 14, .

Головуючий суддяВ. М. Позняк