Справа № 373/2594/23
Провадження № 2/373/896/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 грудня 2023 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Лебідь В.В. розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 від отриманого доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття.

06.12.2023 судом направлено запити для перевірки зареєстрованого місця проживання позивача та відповідача, відомості станом на 27.12.2023 не надходили.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими до неї документами, вважаю, що позовна заява не може бути прийнята до розгляду, оскільки вона не відповідає вимогам статей 175-177 ЦПК України.

Відповідно до частин 2, 4 ЦПК України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Як вбачається з доданої до позовної заяви копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 є іноземцем - підданим Хашимітського Королівства Йорданії.

Позовна заява разом із додатками не містять перекладу іноземною мовою для відповідача.

При вирішенні питання про можливість відкриття провадження у справі суддею встановлено таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двохднів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичноїособи. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (частини 6, 8 ст. 187 ЦПК України).

У позовній заяві позивачка зазначила, що відповідач востаннє проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки відповідачем у справі є іноземець та його місце проживання може бути зареєстроване в іншій країні, суд позбавлений можливості перевірити зареєстроване місце проживання відповідача у визначеному ЦПК України порядку.

До позову не долучено доказів, з яких можливо встановити зареєстроване місце проживання відповідача або таке, що відповідало зазначеній у позові адресі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Частинами 1, 2 ст. 3 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України від 23.06.2005 № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» (Закон № 2709-IV) визначено, що іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм, зокрема, хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою.

Частиною 8 ст. 130 ЦПК України передбачено, що особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому статтею 502 цього Кодексу.

Вимогами норми ст. 498 ЦПК України встановлено, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Договір між Україною та Йорданським Хашимітським Королівством про взаємну правову допомогу у цивільних справах ратифіковано Законом № 861-IX від 02.09.2020 (Договір між Україною та Йорданським Хашимітським Королівством, Договір).

Статтею 3 даного Договору визначено такі вимоги до запитів:

- Запити про надання правової допомоги та підтвердні документи складаються мовою запитуючої Сторони та супроводжуються перекладом на офіційну мову запитуваної Сторони (частина 1);

- Документи, одержані при виконанні запитів про надання правової допомоги, складаються офіційною мовою запитуваної Сторони. (частина 2);

- Загальне спілкування між Центральними органами може здійснюватися англійською мовою (частина 3).

Таким чином, запит про надання правової допомоги та додані документи складаються мовою запитуючої Договірної Сторони і супроводжуються офіційним перекладом мовою запитуваної Договірної Сторони, оформленим відповідно до законодавства запитуючої Договірної Сторони. Відповідь на прохання про правову допомогу та додані документи складаються мовою Договірної Сторони, яка надає правову допомогу.

Таким чином, даний Договір вимагає у випадку направлення документів від суду до відповідача-громадянина (піданного) Йорданського Хашимітського Королівства, який мав би зареєстроване місце проживання у Йорданії.

Порядок опрацювання доручень про вручення документів, отримання доказів, вчинення інших процесуальних дій, а також клопотань про визнання і виконання судових рішень на виконання чинних міжнародних договорів України з питань надання правової допомоги в цивільних справах визначений Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27.06.2008 № 1092/5/54 (Інструкція).

Пунктами 2.1, 2.1.1 Інструкції визначено, у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном. Доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

Згідно з п. 2.3. Інструкції, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України.

Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України.

Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи. Це окремо визначається судом України у дорученні.

Витрати, пов`язані із залученням перекладача, сплачуються у порядку, передбаченому статтею 139 ЦПК України.

Переклад здійснюється фахівцем, запрошеним до відповідного суду України згідно із ст. 75 ЦПК України, або засвідчується уповноваженим перекладачем, або нотаріально.

Оскільки відповідач є іноземним громадянином відповідно до свідоцтва про шлюб, вручення документів відповідачу необхідно здійснювати у порядку, визначеному ст. 498 ЦПК України шляхом звернення з відповідним судовим дорученням до компетентного органу іноземної держави, до якого мають бути додані документи мовою запитуваної сторони, у даному випадку арабської мови - державної мови Йорданського Хашимітського Королівства.

Отже, позивачу доцільно у випадку наявності надати відомості на підтвердження зареєстрованого місця проживання відповідача, а також копію позовної заяви та доданих до неї документів у перекладі на арабську мову.

Відповідно до статті 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки зазначені недоліки перешкоджають суду відкрити провадження у справі.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 ЦПК України позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись статтею 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ