У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

"15" грудня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до держави Україна в особі: Офісу Генерального прокурора (місцезнаходження: 01011, м.Київ, вул.Різницька, буд.13/15), Міністерства внутрішніх справ України (місцезнаходження: 01024, м.Київ, вул.Богомольця, буд.10) про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся позивач ОСОБА_1 , через представника - адвоката Батуру П.О., з позовом до держави Україна в особі: Офісу Генерального прокурора, Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури.

Згідно заявлених вимог, позивач просить стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на свою користь 459 706,45 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що головним слідчим управлінням МВС України (структурний підрозділ МВС України) здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 23 червня 2013 року були внесені до ЄРДР за №0000195, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України. 24 серпня 2014 року старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління МВС України за погодженням з прокурором Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні було оголошено повідомлення про підозру ОСОБА_1 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.п. 1.3.; 1.5.; 2.3.б); 10.1.; 11.2.; 12.3.; та 12.9.б) Правил дорожнього руху України особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.09.2014 (справа №757/25301/14) у кримінальному провадженні до підозрюваного ОСОБА_1 був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, із забороною залишати йому місце проживання в період часу з 21год.00хв. до 7год.00хв. наступного дня. Такою ухвалою на ОСОБА_1 були покладені додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатись з населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора; прибувати за першою вимогою до слідчих слідчої групи. Строк дії ухвали до 04 листопада 2014 року. 01 жовтня 2014 року старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління МВС України в кримінальному провадженні був складений обвинувальний акт, який 02 жовтня 2014 року був затверджений прокурором Генеральної прокуратури України та вручений ОСОБА_1 01 серпня2016 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/14462/14-к, ОСОБА_1 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та виправдано його в зв`язку із недоведеністю вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України. 05 жовтня 2016 року ухвалою Апеляційного суду Київської області у справі №357/14462/14-к (провадження №11-кп/780/1266/16), вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2016 року відносно ОСОБА_1 залишений без змін. 15 лютого 2018 року постановою Верховного Суду у справі №357/14462/14-к (провадження №51-629км 17) ухвала Апеляційного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_1 скасована, призначений новий розгляд в суді апеляційної інстанції. 22 травня 2018 року ухвалою Апеляційного суду Київської області у справі №357/14462/14-к (провадження №11-кп/780/371/18), вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2016 року відносно ОСОБА_1 змінений, з мотивувальної частини вироку виключені посилання суду на визнання недопустимими доказами судову транспортно-трасологічну та авто технічну експертизу №6626/10170 від 31.10.2013 в частині визначення швидкостей руху автомобіля «Range Rover», н.з. НОМЕР_1 та «ВАЗ-2107», н.з. НОМЕР_2 , а також судову експертизу №9-8 від 21.07.2014, висновки якої є похідними від висновків вищезазначеної експертизи. 14 березня 2019 року постановою Верховного Суду у справі №357/14462/14-к (провадження №51-629км17) ухвала Апеляційного суду Київської області від 22 травня 2018 року відносно ОСОБА_1 скасована, призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції. 19 липня 2022 року ухвалою Київського апеляційного суду у справі №357/14462/14-к (провадження №11-кп/824/1561/19), вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2016 року відносно ОСОБА_1 залишений без змін. 22 грудня 2022 рокупостановою Верховного Суду у справі №357/14462/14-к (провадження №51-629км17) вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2016 року та ухвала Київського апеляційного суду від 19 липня 2022 року стосовно ОСОБА_1 залишені без змін. Позивач зазначає, що оскільки у кримінальному провадженні №0000195 від 23 червня 2013 року ухвалено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, яким його визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, та виправдано, останній має право на відшкодування в результаті незаконного перебування під слідством та судом завданої йому моральної шкоди за рахунок держави. Вказує, що в результаті незаконних дій органів досудового розслідування та прокуратури (незаконного повідомлення про підозру, обрання запобіжного заходу, перебування під слідством та судом), позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у моральних та фізичних стражданнях, порушенні нормальних життєвих зв`язків, втрати сну та спокою, повній невизначеності щодо майбутнього, переживання супроводжувалися необхідністю виправдовуватись та доводити свою невинність в інкримінованих діяннях, а також приниженням, сорому, втрати можливості самореалізації. Обвинувачення позивача у вчиненні тяжкого злочину суттєво вплинуло на його авторитет та ділову репутацію. На думку позивача, безпідставні звинувачення у вчиненні кримінального злочину принижували його честь та людську гідність, ставили під сумнів його моральні якості, чесність, порядність. Також зазначає, що загальний строк його перебування під слідством та судом становить 5 років 8 місяців 19 днів (з 28.08.2014 по 05.10.2016 (2 роки 1 місяць 7 днів), з 15.02.2018 по 22.05.2018 (3 місяці 7 днів), з 14.03.2019 по 19.07.2022 (3 роки 4 місяці 5 днів)). За розрахунками позивача, стягненню підлягатиме мінімальний розмір моральної шкоди за час перебування під слідством та судом у розмірі 459 706,45 грн.

Вказану позовну заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Вивчивши зміст позовної заяви та додатків до неї, приходжу до висновку про те, що позовна заява відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду міста Києва.

Беручи до уваги положення частин 1-4 ст. 274 ЦПК України, врахувавши предмет та підстави позову, суд вважає, що справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

На підставі викладеного, керуючись статями 19, 26, 128, 175, 177, 187, 189-191, 193, 259-261, 274, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Відкрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі: Офісу Генерального прокурора, Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури.

Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Призначити підготовче засідання на 06 лютого 2024 року на 14 годину 00 хвилин, яке відбудеться у приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва (м. Київ, вул. Пластова, буд.3, каб. 43).

В підготовче засідання викликати учасників справи.

Роз`яснити відповідачам право на подання відзиву на позовну заяву в строк, що не може перевищувати 15 днів з дня вручення копії даної ухвали. Відзив на позовну заяву повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, до відзиву додаються докази, що підтверджують обставини, на яких гуртуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, відповідач зобов`язаний надіслати позивачеві копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідачі мають право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частин третьої - п`ятої ст. 178 ЦПК України, в якій позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення.

Встановити відповідачав п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частин третьої - п`ятої ст.178 ЦПК України, в якому відповідач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи (відзиву на позовну заяву (відзив); відповіді на відзив, заперечення) є їхнім правом. У разі ненадання учасником справи заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Копії ухвали невідкладно направити сторонам.

Офісу Генерального прокурора та Міністерству внутрішніх справ України направити копії позовної заяви.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет http://dn.ki.court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 ЦПК України, окремо від рішення суду не допускається (ч. 2 ст. 352 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Суддя: