ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5221/23 Справа № 216/3997/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони справи

позивач - ОСОБА_1

відповідач -Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР»

третьа особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Департамент розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційні скарги позивача ОСОБА_1 , відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» на рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2023 року, винесене суддею Кузнецовим Ю.В. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 04 квітня 2023 року,

УСТАНОВИВ

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири.

В обґрунтування позову зазначив що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Вказаний будинок перебуває на балансі товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР». У зв`язку з тим, що протягом 2014-2016 років прибирання технічних поверхів та покрівлі не проводилось, велика кількість неприбраного вчасно сміття засмітила зливну трубу, в результаті чого сталося залиття належної позивачу квартири.

13.01.2016 представники ТОВ «Сітісервіс-КР» склали акт залиття квартири АДРЕСА_1 , зазначивши причиною залиття «обмерзання зовнішньої водостічної воронки призвело до непопадання води у воронку під час таяння снігу».

28.01.2016 представники ТОВ «Сітісервіс-КР» склали акт залиття квартири АДРЕСА_1 , зазначивши причиною залиття «замерзання зовнішньої системи водовідведення, що трапилось в результаті низької температури зовнішнього повітря».

Розмір завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири складає 88 735,10 грн.

Позивач вважає, що бездіяльність і невиконання ТОВ «Сітісервіс-КР» своїх функціональних обов`язків, збереження і утримання комунікацій будинку неналежним чином, неналежне технічне обслуговування зовнішніх систем водовідведення будинку призвело до аварійної ситуації, залиття квартири і заподіяння майнової шкоди.

За таких обставин просив суд стягнути з ТОВ «Сітісервіс-КР» на свою користь у відшкодування матеріальної шкоди 88 735,10 грн, а також судові витрати.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири задоволені частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» на користь ОСОБА_1 62 764,95 грн (шістдесят дві тисячі сімсот шістдесят чотири гривні 95 копійок) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, які складаються з: витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4243,98 грн (чотири тисячі двісті сорок три гривні 98 копійок), витрат на підготовку експертного висновку в сумі 5826,41 грн (п`ять тисяч вісімсот двадцять шість гривень 41 копійка), а також судового збору в сумі 627,65 грн (шістсот двадцять сім гривень 65 копійок).

У задоволенні решти вимог позовних вимог відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального і процесуального права, неповному з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» на його користь шкоду, завдану залиттям квартири в розмірі 88 735,10 грн.; 8237,28 грн. витрати за проведення будівельно-технічної експертизи; 15 000 грн. витрати на професійну правничу допомогу; 887,35 грн. судового збору за подачу позову до суду; 1331,03 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги та 7 000 грн. витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з підготовкою апеляційної скарги.

При цьому, позивач зазначає, що суд встановив той факт, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок неналежного виконання відповідачем обов`язків з утримання будинку, несвоєчасного проведення обстеження комунікацій, технічного поверху, даху.

Вказує, що відповідно до експертно-будівельно-технічного дослідження №530-21 від 24.05.2021, вартість ремонтно-відновлювальних робіт по усуненню пошкоджень виниклих по причині залиття квартири складає 104 475,56 грн.

Зазначає, що згідно проведеного експертом Довгаль І. перерахунку кошторисної документації договірна ціна замість 104 475,56 грн. (де при розрахунку суми вартості робіт і матеріалів враховано ПДВ) стала 92 618,83 грн., ставку податку на будівельні роботи замість ПДВ було враховано розмір єдиного внеску 5% (матеріальні ресурси у підсумковій відомості ресурсів були враховані з ПДВ). При винесені рішення та визначені суми відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 62 764,95, суд першої інстанції врахував вартість будівельних робіт після проведеного перерахунку, в тому числі, але не виключно за відрахуванням суми ПДВ. Вказує, що в матеріалах справи відсутні належні докази про виконання будівельно-відновлювальних робіт підприємцем/підприємством виключно не платником ПДВ, а тільки платником єдиного податку по ставці 5%. Стороною відповідача не надано суду доказів про неможливість виконання будівельних робіт саме платником ПДВ, не надано контр розрахунку вартості відновлювальних робіт тощо.

Окрім того, позивач вважає, що суд першої інстанції не врахував що при проведені розрахунку експертом не включено у вартість будівельних матеріалів, виробів і конструкцій вартість придбаних позивачем світлодіодних ламп на загальну суму 5 187,50 грн. (2 одиниці по 2593,75) та блоку живлення на суму 91,00 грн., тому позивач не погоджується з присудженою судом сумою матеріального збитку в розмірі 62 764,95 грн. і вважає, що сума 88 735,10 грн. є доведеною сумою відшкодування матеріальної шкоди.

Також позивач не погоджується з сумою витрат на правничу допомогу 4243,98 грн. і вважає, що розмір судових витрат 15 000 грн. є обґрунтованим та пропорційним, вказє на те, що матеріали справи містять усі належні та допустимі докази, що підтверджують обґрунтованість суми витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач ТОВ «Сітісервіс-КР» також не погоджується з ухваленим судовим рішенням у зв`язку з чим подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог до ТОВ «Сітісервіс-КР» в повному обсязі та покласти судові витрати на позивача.

Відповідач, посилаючись на акти залиття від 13.01.2016 та 28.01.2016, вказує, що причиною залиття квартири позивача було замерзання зовнішньої системи водовідведення, а саме водостічної воронки, що трапилось в результаті низької температури зовнішнього повітря, тому посилання позивачап на неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків не відповідає дійсності, оскільки позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження даного факту, тобто в діях відповідача відсутня наявність вини. Наголошує на тому, що несправності інженерного обладнання виникло не внаслідок дій або бездіяльності відповідача, а через явища стихійного характеру (ожеледь, заморзки), тому передбачити залиття квартири позивача до моменту настання не вбачалося можливим.

Також відповідач вказує на те, що висновок експертного будівельно-технічного дослідження №230-21 від 24.05.2021, який судом взято до уваги був поданий з пропуском строку та враховано даний документ як доказ розміру матеріальної шкоди.

Відповідач не погоджується з розміром витрат на правничу допомогу, які суд стягнув на користь позивача, та наголошує на тому, що судом не взято до уваги заперечення відповідача викладені у письмових поясненнях щодо витрат на правничу допомогу.

Відзиви на апеляційні скарги не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справі, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, тоді як апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.03.2014.

Як вбачається з актів ТОВ «Сітісервіс-КР» від 13.01.2016 та від 28.01.2016, 07.01.2016 у квартирі АДРЕСА_1 сталося залиття з причини «обмерзання зовнішньої водостічної воронки призвело до непопадання води у воронку під час таяння снігу», а 28.01.2016 у квартирі АДРЕСА_1 сталося залиття з причини «замерзання зовнішньої системи водовідведення, що трапилось в результаті низької температури зовнішнього повітря».

Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження №530-21 від 24.05.2021, вартість ремонтно-відновлювальних робіт по усуненню пошкоджень виниклих по причині залиття 13.01.2016 та 28.01.2016 квартири складає 104475,56 грн.

ТОВ «Сітісервіс-КР» є управителем будинків, споруд та прибудинкової території у Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 виходив з того, що затоплення квартири позивача сталося з вини ТОВ «Сітісервіс-КР», яке, як управитель та балансоутримувач житлового будинку, повинно утримувати в належному технічному стані покрівлю та конструктивні елементи зовнішнього водовідведення житлового будинку, здійснювати його технічне обслуговування та ремонт, тому повинно нести відповідальність за спричинення шкоди власникові квартири у будинку.

Стягуючи з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 62 764,95 грн., суд першої інстанції виходив з того, що висновком експертного будівельно-технічного дослідження №530-21 від 24.05.2021, вартість ремонтно-відновлювальних робіт по усуненню пошкоджень виниклих по причині залиття 13.01.2016 та 28.01.2016 квартири складає 104 475,56 грн. з урахуванням ПДВ, натомість, загальна вартість виконаних робіт без ПДВ становить 62 764,95 грн. Відповідач ТОВ «Сітісервіс-КР» не подав будь-яких доказів, які б спростовували або ставили під сумнів зазначену оцінку матеріальної шкоди.

Вирішуючи питання щодо понесених позивачем судових витрат, які складаються з судового збору у розмір 887,35 грн, витрат за надання висновку експертного будівельно-технічного дослідження у розмірі 8237,28 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн, суд першої інстанції керувався нормами ст.141 ЦПК України та з урахуванням обґрунтованості та пропорційність витрат до предмета спору, поведінки сторін під час розгляду справи, стягув з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з: витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4243,98 грн, витрати на підготовку експертного висновку в сумі 5826,41 грн, а також судовий збір в сумі 627,65 грн.

Проте, колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, а саме погоджується в частині наявності підстав для задоволення позову, однак не погоджується з визначеним судом до стягнення розміром відшкодування завданої шкоди і у цій частині погоджується з доводами позивача, з огляду на таке.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Проте, суд першої інстанції не з`ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі неможна повністю визнати законним і обґрунтованим.

Послуги з утримання будинків та прибудинкової території надаються в порядку ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №150 від 10.08.2004 року «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд», Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року «Про затвердження Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій».

Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 встановлено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого наведена у додатку № 4 до вказаних Правил.

Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття, та осіб, відповідальних за спричинену шкоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», аварія - це пошкодження інженерних мереж, обладнання або конструктивних елементів споруд, що виникло з техногенних або природних причин, які перешкоджають їх подальшій експлуатації відповідно до технічних умов; балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Згідно з п.12 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45, балансоутримувач житлового будинку або уповноважена ним особа несе відповідальність перед власником, наймачем (орендарем) приміщення житлового будинку в разі: ненадання або надання не в повному обсязі послуг, що призвело до збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю,- шляхом відшкодування збитків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07.01.2016 та 28.01.2016 відбулося затоплення квартири за АДРЕСА_1 , яка належить позивачу ОСОБА_1 .

Комісією ТОВ «Сітісервіс-КР» в присутності позивача були складені Акти про залиття квартири позивача.

Комісією встановлено, що 07.01.2016 року в будинку АДРЕСА_2 відбулося затоплення квартири позивача, а саме: залиття натяжної стелі в кімнаті в районі світильників, вмонтованих в стелі. Причиною залиття вказано «обмерзання зовнішньої водостічної воронки призвело до непопадання води у воронку під час таяння снігу». Акт про залиття був підписаний всіма присутніми членами комісії, що були, брали участь у встановленні факту залиття квартири.

Актом від 28.01.2016 встановлено, що 28.01.2016 року в будинку АДРЕСА_2 знову відбулося затоплення квартири АДРЕСА_3 , а саме: залиття кімнати, загал. площ. 40 кв.м., під час залиття пошкоджено 17,2 кв.м. та 12 кв.м. натяжної стелі. При візуальному огляді стін та підлоги слідів залиття не виявлено. Причиною залиття вказано «замерзання зовнішньої системи водовідведення, що трапилось в результаті низької температури зовнішнього повітря». Акт про залиття був підписаний всіма присутніми членами комісії, що були, брали участь у встановленні факту залиття квартири.

При цьому у даному Акті позивач виклав свої зауваження про те, що в акті не зафіксовано, що провисла натяжна стеля площею 12 кв.м. та 28 кв.м., відсутні посилання на вологість стін в кімнаті площею 40 кв.м. та здуття ламінату. Крім того, не вказано, що це друге залиття, а також у якості причин залиття не вказано про наявність води на горищі та купи сміття, яке не прибрано з 11.01.2016.

Колегія суддів погоджується з висновкому суду першої інстанції, що матеріалами справи доведено факт залиття квартири позивача з вини ТОВ «Сітісервіс-КР», яке, як управитель та балансоутримувач житлового будинку, повинно утримувати в належному технічному стані покрівлю та конструктивні елементи зовнішнього водовідведення житлового будинку, здійснювати його технічне обслуговування та ремонт, яке повинно нести відповідальність за спричинення шкоди власникові квартири у будинку.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відсутність скарг мешканців житлового будинку з приводу неякісного надання послуг товариством не є доказом належного виконання управителем будинку, обов`язків по утриманню даного будинку та в розрізі даного спору, не звільняє відповідача від обов`язку утримувати в належному технічному стані житловий будинок, управителем якого є ТОВ «Сітісервіс-КР», і у цій частині відхиляє доводи сторони відповідача про відсутність вини Товариства у подвійному залитті квартири позивача у січні 2016 року. .

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно положень статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.

Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Під шкодою слід розуміти зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Тобто, зменшення або втрата майна потерпілого тягне за собою виникнення майнової шкоди і відповідно майнова шкода, це зменшення або втрата (загибель) майнового блага, а тому відшкодування такої шкоди є видом цивільно-правової відповідальності. Шкода може відшкодовуватися у вигляді відшкодування збитків та відшкодування в натурі.

Відповідно до п.п. 1-2 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Під збитками розуміються витрати, пов`язані з виправленням пошкодженого майна, а в разі неможливості виправлення (втрати) - його дійсна вартість. Фактично збитки є грошовим виразом майнової шкоди.

Відповідно пункту 14 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа-підприємець або юридична особа-суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що відповідач - ТОВ «Сітісервіс-КР» є управителем багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 і саме на нього покладено обов`язки з забезпечення належного утримання та ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, прибудинкової території цього будинку та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб співвласників будинку.

Пунктом 2, 2.1, 2.1.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 (надалі - Правила утримання будинків), визначено, що технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків. Система технічного огляду жилих будинків включає проведення планових та позапланових оглядів.

Основними завданнями загального огляду будинків є, зокрема, перевірка готовності жилих будинків, комунікацій, обладнання і елементів благоустрою до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Також пунктом 1 частини четвертої статті 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний: забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Таким чином ТОВ «Сітісервіс-КР» зобов`язано забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зокрема, забезпечити, чи здійснити перевірку готовності жилих будинків, комунікацій, обладнання і елементів благоустрою до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Стягуючи з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 62764,95 грн., суд першої інстанції взяв до уваги висновок експертного будівельно-технічного дослідження №530-21 від 24.05.2021, яким було визначено вартість ремонтно-відновлювальних робіт по усуненню пошкоджень виниклих по причині залиття 13.01.2016 та 28.01.2016 квартири на момент проведення експертизи на суму 104 475,56 грн., яка була розрахована з урахуванням ПДВ, стягнув вартість ремонтно-відновлювальних робіт без урахування ПДВ.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Позивачем при подачі позову до суду у серпні 2016 року до позовної заяви на підтвердження позовних вимог щодо розміру, спричиної залиттям квартири шкоди були надані наступні докази:Акт приймоу-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 25 травня 2016 року виконавець ФОП ОСОБА_2 на загальну суму -7085 грн. (без ПДВ); Акт приймоу-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30травня 2016 року виконавець ФОП ОСОБА_2 на загальну суму -37 900 грн. (без ПДВ); Рахунок фактура №КА/-0000404 від 25 січня 2016 постачальник ФОП ОСОБА_3 на суму 15 660 грн.; Транспортна накладна №РО/-0000125 від 03 березня 2016 - суб`єкт підприємницької діяльності ОСОБА_4 на загальну суму 8 469,60 грн.; Транспортна накладна №РО/-0000095 від 27 січня 2016 - суб`єкт підприємницької діяльності ОСОБА_4 на загальну суму 3 358,50 грн; Товарний чек від 25.03.2016 ФОП ОСОБА_5 на загальну суму 16 262 грн.; Товарний чек №15 від 23 січня 2016 року ФОП ОСОБА_6 на загальну суму 6 862,05 грн. (а.с.15-21).

Надані позивачем докази є належними, допустимими та достовірними і повністю підтверджують посені позивачем майнові витрати по усуненню наслідків затоплення його квартири, а саме проведені ремонтні роботи по відновленню стану квартири підтверджені Актами прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) а.с.15-16 та понесені позивачем витрати на придбання будматеріалів для проведення ремонту підтверджені рахунками фактурами, транспортними накладними та товариними чеками (а.с.17-21).

Колегія суддів підрахувала та встановила, що витрати, яких зазнав позивач протягом січня травня 2016 року у зв`язку з ремонтом квартири у сукупності складають 95 597,15 грн. (7085+37900+15660+8469,60+3358,50+16262+6862,05=95 597,15 грн.).

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У позові позивач просив суд стягнути з ТОВ «Сітісервіс-КР» на свою користь суму грошових збитків, які визначив у розмірі 88 735,10 грн. (а.с.5, т.).

Колегія суддів, встановивши, що розмір збитків понесених позивачем по усуненню наслідків залиття його квартири у січні 2016 року складає більшу сумі ніж заявлена у позову, не може вийти за межі заявлених позовних вимог, тому погоджується з доводами позивача про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі та стягненню з ТОВ «Сітісервіс-КР» на користь позивача в рахунок відшкодування доведеної позивачем матеріальної шкоди в розмірі 88 735,10 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що висновком експертного будівельно-технічного дослідження №530-21 від 24.05.2021, яким визначено вартість ремонтно-відновлювальних робіт по усуненню пошкоджень виниклих по причині залиття 13.01.2016 та 28.01.2016 в сумі 104 475,56 грн. не є меншою ніж фактичні втрати позивача (реальні збитки в розумінні положень п.1 ч.2 ст.22 ЦК України) для відновлення його порушеного матеріального права - 88 735,10 грн. (відновлювальний ремонт затопленої квартири).

На підставі наведеного вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що є підставою для скасування судового рішення і ухвалення нового про повне задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Стаття 141 ЦПК України встановлює, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За нормами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК Українии інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки судом апеляційної інстанції позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений останнім судовий збір в розмірі 887,35 грн. за подачу позову до суді та в в розмірі 1331,03 грн. за подачу апеляційної скарги на рішення суду, що разом складає 2 218,37 грн., витрати пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 8237,28 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення витрат на правничу професійну допомогу в суді першої інстанції в розмірі 15 000 грн. також підлягають повному задоволенню, з огляду на таке.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000 та від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Компенсація витрат на правову допомогу у цивільних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді, при складанні процесуальних документів, наданні інших необхідних для представництва та захисту прав замовника послуг.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням.

Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З 15 грудня 2017 року ЦПК України запроваджено нові правила компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

1. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

2. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

3. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Стороною позивача суду першої інстанції на підтвердження вимог про стягнення витрат на правничу допомогу було надано наступні докази: Договір про надання правової допомоги від 14 серпня 2019 року між ОСОБА_1 та адвокатом Овдій Я.М. Додаткова угода№1 до Договору від 01.12.2021 Додаткова угода №2 Детальний опис виконаних адвокатом робіт від 14.12.2022 Акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) №6 від 14.12.2022 на суму 15 000 грн. та Рахунок на оплату №6 від 14.12.2022 (а.с.143-152).

Виходячи із положень статей 133, 137, 141 ЦПК України, статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Беручи до уваги надані позивачем до місцевого суду докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів враховує такі обставини як складність цієї справи; тривалість участі представника позивача під час розгляду справи в суді першої інстанції з серпня 2019; час, об`єктивно необхідний для підготовки позовної заяви, інших процесуальних документів, поданих до суду першої інстанції колегія суддів вважає що наявні підстави для повної компенсації заявлених позивачем витрат на правничу допомогу за рахунок відповідача.

На підтвердження витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції до апеляційної скарги позивачем надано: Ордер на надання правничої правової допомоги від 14.08.2019, Рахунок на оплату №7 від 17 квітня 2023 року на 7000 грн. з підготовки апеляційної скарги адвокатом Овдій Я.П.; Акт здачі приймання робіт (надання послуг) від 17 квітня 2023 року на 7000 грн.; Детальний опис робіт від 17 квітня 2023 року.

З урахуванням того, що наданими до суду апеляційної інстанції документами підтверджено обґрунтованість, необхідний фактичний обсяг та співмірність витрат на правничу допомогу позивачем у цій справі в суді апеляційної інстанції, з урахуванням відсутності заперечень або клопотання про зменшення розміру витрат з боку відповідача, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для компенсації таких витрат на користь позивача за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Аапеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» залишити без задоволення.

Рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири 88 735,10 грн. (вісімдесят вісім тисяч сімсот тридцять п`ять гривень десять копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, які складаються з: витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень) в суді першої інстанції; 7000 грн. (сім тисяч гривень) в суді апеляційної інстанції; витрати за експертизу в сумі 8 237,28 грн. (вісім тисяч двісті тридцять сім гривень двадцять вісім копійок); судовий збір за розгляд справи в суді першої і апеляційної інстанції в розмірі 2 218,37 грн (дві тисячі двісті вісімнадцять гривень тридцять сім копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.3

Повне судове рішення складено 29 червня 2023 року.

Головуючий:

Судді: