Справа №442/8001/22
Провадження №2/442/118/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судового засідання - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дітей, терті особи, які не заявляють самостійних вимог: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дрогобичі Дрогобицького району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), Турківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), -

в с т а н о в и в :

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що у неї ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_4 . Відповідач забирав позивачку із пологового будинку, із народженням дітей сторони проживали спочатку у однокімнатні квартирі а згодом заощадили гроші та придбали трьохкімнатну квартиру. Проте, незважаючи на те, що позивачка із відповідачем вже протягом тривалого часу проживають разом, відповідач із укладенням шлюбу та визнанням батьківства зволікає та не надає згоду. А протягом останніх місяців став заявляти що взагалі має сумніви що діти його і перестав надавати матеріальну допомогу, чим поклавши їх утримання на позивачку, а тому остання змушена звернутися до суду із відповідним позовом.

22.12.2023 року провадження в зазначеній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 13.01.2023 року.

12.01.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому вищевказані позовні вимоги відповідач не визнає із наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 батьком дитини вказаний ОСОБА_7 . Факт того що він добре ставився до дітей не підтверджує його батьківство. Зазначає, що готовий надати біологічні зразки для судово-генетичної експертизи щоб встановити під ставність позову.

13.01.2023 ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області залучено до справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а саме: Турківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області ЗМУМЮ (м. Львів).

07.02.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи.

07.02.2023 ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області призначено судово молекулярно-генетичну експертизу. На час проведененя експертизи зупинено провадження у справі.

25.05.2023 ухвалої судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області поновлено провадження у спрві.

Представник позивача ОСОБА_8 та позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги у частинні визнання батьківства та внесення змін до актового запису визнав, а в частині стягнення аліментів та в частині стягнення судових витрат, визнав частково.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Суд встановив, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 04 грудня 2009 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 , батьками якого є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 11 червня 2012 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_6 , батьками якої є ОСОБА_7 та ОСОБА_1

Як вбачається з висновку експерта № СЕ-19/114-23/4391-БД аналізу ДНК на батьківство ОСОБА_2 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_5 та дитини ОСОБА_6 з вірогідністю 99,999999%.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до частин першої-третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК -тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Враховуючи, що відповідно до висновку експерта вірогідність того, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 на 99,999999%, відповідач не заперечує, що він є біологічним батьком дітей, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про визнання ОСОБА_2 батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

З огляду на викладене вище позов слід задоволити, внісши відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтями 150, 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З урахуванням викладеного, а також того факту, що діти перебувають на утриманні позивачки, відповідач в частині стягнення аліментів позов частково визнає, суд дійшов висновку, що її вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, а саме слід стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 та неповнолітньої ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі у розмірі по 2200 грн. на кожну дитину, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно п.6 ч.1ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Встановлено, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав суду такі документи:

- Договір про надання правової допомоги від 20 грудня 2022 року;

- акт прийому-передачі наданих послуг від 12 січня 2023 року;

- квитанція до прибуткового касового ордера №87 від 12 січня 2023 року;

- ордер на надання правничої правової допомоги;

- свідоцтво про прав на заняття адвокатською діяльністю;

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача на користь позивачки у розмірі 10000 гривень.

Крім того, відповідно до статтей 139 і 141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути на користь позивачки витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у розмірі 10025,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця села Ільник Турківського району Львівської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народженим ОСОБА_1 .

Зобов`язати Турківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області ЗМУМЮ (м.Львів) внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за №26, складеного селом Ільник Турківського району Львівської області від 04 грудня 2009 року, а саме у графі: «Відомості про батька» виключити відомості про батька - ОСОБА_7 , записати батьком в графі «Відомості про батька» вказавши відомості - « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець села Ільник Турківського району Львівської області, громадянин України.

В графі «Відомості про дитину» по батькові змінити з « ІНФОРМАЦІЯ_10 » на « ІНФОРМАЦІЯ_10 » та видати свідоцтво про народження дитини із внесеними змінами.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця села Ільник Турківського району Львівської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , батьком дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , народженою ОСОБА_1 .

Зобов`язати Турківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області ЗМУМЮ (м. Львів) внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 за №20, складеного виконавчим комітетом Ільницької сільської ради Турківського району Львівської області від 11 червня 2012 року, а саме у графі: «Відомості про батька» виключити відомості про батька - ОСОБА_7 , записати батьком в графі «Відомості про батька» вказавши відомості - « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець села Ільник Турківського району Львівської області, громадянин України.

В графі «Відомості про дитину» по батькові змінити з « ІНФОРМАЦІЯ_11 » на « ІНФОРМАЦІЯ_11 » та видати свідоцтво про народження дитини із внесеними змінами.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2200,00 грн на кожну дитину, починаючи з 21.12.2022 і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1984,80 (одну тисячу дев`ятсот вісімдесят чотири гривні вісімдесят копійок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч гривень) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у розмірі 10025,00 (десять тисяч двадцять п`ять гривень) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.07.2023.

Суддя О.В. Крамар