У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"25" грудня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Вказану позовну заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст.175 ЦПК України, а також вимогам ст.177 цього Кодексу.

Згідно п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Проте в позовній заяві позивач не зазначив ані номерів засобів зв`язку, ані адрес електронної пошти сторін.

Місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ІТС «Реєстр територіальної громади м.Києва» та в Єдиному державному демографічному реєстрі не знайдено.

Звертаючись з позовною заявою позивач зазначає адресу проживання відповідача - АДРЕСА_1 .

Однак, відповідно до Офіційного довідника «Вулиці міста Києва», який є додатком до рішення Київської міської ради від 22 січня 2015 року №34/899, в місті Києві відсутня вулиця Визволителів, натомість в Дніпровському районі м.Києва наявний проспект Визволителів.

При цьому, будинок АДРЕСА_1 не є будинком житлового фонду та не може бути місцем проживання.

Отже зазначені в позовній заяві відомості щодо місця проживання відповідача є не повними та не коректними.

Разом з тим відомості про зареєстроване місце проживання або перебування відповідача мають значення для визначення підсудності даної справи, належного повідомлення відповідача про розгляд справи та направлення йому копій процесуальних документів.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Платником судового збору виступає особа (фізична або юридична), яка звертається до суду (ст.2 Закону України «Про судовий збір»).

Пільги щодо сплати судового збору, визначені у статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Положеннями п. 2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 073,60 грн) та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (13 420,00 грн).

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивачем зазначена ціна позову в розмірі 450 000,00 грн.

До матеріалів позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 4 500,00 грн.

Згідно змісту роз`яснень, наведених у пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Однак, під час здійснення судом перевірки зарахування до спеціального фонду державного бюджету сплаченого позивачем ОСОБА_1 судового збору за квитанцією №38 від 21 листопада 2023 року встановлено, що в комп`ютерній програмі «Д-3» відсутні відомості щодо підтвердження зарахування Державною казначейською службою України сплаченого за вказаним платіжним документом судового збору у розмірі 4 500,00 грн.

Також за інформацією від ДКСУ за вказаними атрибутами сплата судового збору не надходила.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху, позивачу необхідно в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви позивач має подати до суду позовну заяву в новій редакції з урахуванням вищенаведених недоліків: зазначенням актуального місця проживання відповідача та відомих засобів зв`язку сторін. Надати суду підтвердження зарахування сплаченого судового збору у розмірі 4500,00 грн до спеціального фонду державного бюджету.

До виправленої позовної заяви долучити її копію для направлення відповідачу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4, 5, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - залишити без руху та запропонувати позивачу в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я