Провадження № 2/369/5717/23
27.12.2023 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Дубас Т.В.,
при секретарі судового засідання Бугайовій М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,
УСТАНОВИВ:
У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Товариство з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкових територій за вказаною адресою на підставі укладених договорів та рішення Виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради.
Крім того, позивач у поданій позовній заяві вказує, що п. 10. ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок споживача сплачувати пеню у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.
Також ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 % суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір простроченої пені не може перевищувати 100 % загальної суми боргу.
Виходячи з природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, що також кореспондується із закріпленими в п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України нормами, відповідно до яких судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих позивачем на суму заборгованості.
22.08.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
07.12.2023 року у судове засідання сторони не з`явилися. про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомленні належним чином.
27.09.2023 року, 28.09.2023 року, 19.10.2023 року представником позивача через канцелярію суду було подано заяви, в яких він просив суд здійснювати розгляд справи у його відсутності, вказував, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
07.12.2023 у судове засідання учасники справи не з`явилися.
Відповідач повідомлялася належним чином про час, дату та місце розгляду справи, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду невідомі. Копія Ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.08.2023 року та копія позовної заяви з додатками, направлена на адресу відповідача.
Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористалася, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надала, заяв та клопотань від неї не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 30.12.2023 року.
Згідно рішення виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 4/7 від 08.12.2017 року встановлено тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» для І групи споживачів (населення) з урахуванням ПДВ.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради № 3 від 26.04.2018 року встановлено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба».
Згідно до рішення виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 4/2 від 20.12.2018 року встановлено тарифи на послуги централізованого водопостачання, що надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» на території с. Крюківщина.
За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема,встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону
За ст. 144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлення цін/тарифів на жилого-комунальні послуги належить виключно до повноважень органів місцевого самоврядування.
Враховуючи, що фактично отримані надані послуги не оплачені відповідачем, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується із тим, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з оплати фактично наданих послуг.
Згідно ст. 162 Житлового кодексу України, плата за користування житловим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строк внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату ї плату за комунальні послуги.
Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).
В постанові Верховного Суду України від 20.06.2012 року у справі № 6-68цс12 була висловлена правова позиція щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Крім того, в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року, справа № 6-59цс13, у спорі про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території, висловлена правова позиція, де ВСУ зазначив, що закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
В постанові Верховного Суду України від 13.01.2016 року у справі № 6-931цс15 висловлена правова позиція, що з огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у частині другій статті 625 ЦК України.
Відповідно до розрахунку пені за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за період з 21.04.2021 року по 23.02.2022 року складає 67,08 грн.
Відповідно до розрахунку інфляційних втрат по заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з березня 2021 року по лютий 2022 року складає 312,39 грн.
Відповідно до розрахунку 3% річних по заборгованості за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з 21.04.2021 року по 23.02.2022 року складає 53,96 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) складає 2697,20 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за надані послуги з вивозу твердих побутових відходів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) складає 780,86 грн.
Відповідно до розрахунку пені за надані послуги з вивозу твердих побутових відходів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з 21.04.2021 року по 23.02.2022 року складає 5,96 грн.
Відповідно до інфляційних втрат по заборгованості за надані послуги з вивозу твердих побутових відходів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з березня 2021 року по лютий 2022 року складає 27,70 грн.
Відповідно до розрахунку 3% річних по заборгованості за надані послуги з вивозу твердих побутових відходів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з 21.04.2021 року по 23.02.2022 року складає 4,90 грн.
Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України № 2189-VIII передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а пунктом 5 частини 3 тієї ж статі Закону передбачений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Порядок користування приміщеннями, а також утримання житлових будинків визначається Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 в редакції від 14.01.2009 року і ст. ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідно до яких власник або споживач, зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та інше.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 статті 81 ЦПК України).
Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач зобов`язаний проводити оплату наданих послуг, однак не виконував належним чином зобов`язання, заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги підлягає стягненню у примусовому порядку.
Вказані в позові обставини відповідачем не спростовані.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Беручи до уваги зазначене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14.11.2011 року у справі № 6-40цс11).
Як зазначено в аналізі практики застосування ст. 625 ЦК України в цивільному судочинстві (лист Верховного Суду України від 01.07.2014 року), вирішуючи спори цієї категорії, судам слід враховувати, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Передбачена п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» норма щодо відповідальності боржника у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування наслідків ч. 2 ст. 625 ЦК України (постанови Верховного Суду України від 20.06.2012 року у справі № 6-68цс12, від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13).
Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявляв вимоги про стягнення з відповідача на його користь інфляційних витрат та 3 відсотків річних, нарахованих на суму несплаченої заборгованості станом на 2023 рік. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та 3 % річних, узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Враховуючи викладені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 530, 536,625 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 19, 76-81, 141, 258-259, 223, 264-265, 280, 354-355 ЦПК України,
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послугизадовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Европейська сервісна служба», , місце знаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Жулянська, 2-Г, прим. 283.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця надання послуг: АДРЕСА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Тетяна ДУБАС