Справа № 189/4313/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2023 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Степанової О.С.

при секретареві Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна подружжя,-

встановив:

На розгляді в Покровському районному суді Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна подружжя,у якій позивачка просить стягнути із ОСОБА_2 на її користь вартість частини спільного сумісного майна подружжя, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 128 316,57 грн.

26.12.2023 року позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , подано спільну заяву про затвердження мирової угоди.

До заяви долучено примірник мирової угоди сторін по справі №189/4313/23, датованої 26.12.2023 року підписаною сторонами та надано її до суду для затвердження.

Відповідно до умов мирової угоди:

1.Сторони домовились врегулювати спір по справі № 189/4313/23 шляхом підписання та виконання даної мирової угоди.

2. Відповідач ОСОБА_2 визнає свої зобов`язання по сплаті грошової компенсації за майно, що є предметом спору по справі № 189/4313/23 перед позивачем ОСОБА_1 , що становить 100000 грн. (сто тисяч гривень) в повному обсязі.

3. Відповідач ОСОБА_2 зобов`язується та гарантує сплатити позивачу ОСОБА_1 , 100000 грн. (сто тисяч гривень) в строки, встановлені в п.4 цієї угоди в рахунок компенсації за частину майна, що є предметом спору по справі № 189/4313/23, а саме:

- трактор «МТЗ -80», 1990 р.в., заводський № НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- житловий будинок з господарчими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 .

4. Відповідач ОСОБА_2 сплачує кошти, зазначені у п. 3 мирової угоди в строк до 26.12.2025 року на наступних умовах:

5. Виплата коштів (компенсації) здійснюється або шляхом передачі Позивачу готівкових коштів у терміни, зазначені у п. 4 Мирової угоди, або шляхом перерахунку безготівкових коштів на рахунок Позивача за її реквізитами.

6. Датою отримання платежу вважається або дата отримання Позивачем готівкових коштів, яка повинна бути підтверджена розпискою Позивача про одержання коштів, або дата зарахування безготівкових коштів на р/р Позивача.

7. Позивач ОСОБА_1 в свою чергу відмовляється від будь яких майнових претензій до ОСОБА_2 відносно майна, що є предметом спору по справі № 189/4313/23, а саме:

- трактор «МТЗ -80», 1990 р.в., заводський № НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- житловий будинок з господарчими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 .

8. Дана мирова угода направляється сторонами до суду для її затвердження.

9. Дана мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов`язання, передбаченого цією мировою угодою.

10. Ухвала суду про затвердження даної мирової угоди є виконавчим документом відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 208 ЦПК України.

11. У разі несплати відповідачем ОСОБА_2 у порядку п.4 цієї мирової угоди Позивач має право направити ухвалу суду про затвердження цієї мирової угоди до виконавчої служби для виконання шляхом стягнення з ОСОБА_2 суми боргу у розмірі, вказаному у п.2 цієї мирової угоди, про що Позивач ОСОБА_1 вказує у заяві про відкриття виконавчого провадження.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

10. Сторони даної Мирової угоди беруть на себе зобов`язання, що з моменту підписання даної мирової угоди та затвердження її в установленому законом порядку, питання, які були предметом спору по справі № 189/4313/23 вважаються врегульованими.

11. Сторони даної мирової угоди беруть на себе зобов`язання добросовісно виконувати зобов`язання, які покладені на них в результаті підписання даної Угоди та утримуватись від вчинення дій, які можуть завдати шкоди правам та охоронюваним законом інтересам всіх сторін даної мирової угоди.

12. Наслідки затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі сторонам відомі та зрозумілі у повному обсязі.

Зі ст. 207 ЦПК України ознайомлені.

Суд, вивчивши подані сторонами заяву та мирову угоду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.7 ст.49 ЦПК України, сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови стосуються лише прав та обов`язків сторін і предмета спору.

Відповідно до частини першої статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє. (ч.5 ст. 207 ЦПК України).

Аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що укладення мирової угоди є одним із законодавчо встановлених способів примирення сторін, який досягається шляхом подання сторонами спільної заяви із зазначенням взаємних поступок, що стосуються спірних правовідносин.

При цьому, подання сторонами заяви про досягнення примирення шляхом укладання мирової угоди не є для суду безумовною підставою для її затвердження, оскільки обов`язком суду є перевірка умов запропонованої сторонами мирової угоди на предмет її виконуваності, дотримання сторонами меж спірних правовідносин, а також щодо порушення прав чи охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Як унормовано ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За приписами ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України).

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди від 26.12.2023 року, вважає, що положення мирової угоди суперечать вимогам чинного законодавства та дійшов висновку, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, оскільки умови мирової угоди, яка укладена між сторонами, виходять за межі заявлених вимог, що є недопустимим та суперечить положенням цивільного процесуального законодавства, оскільки ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

У пунктах 3,7 мирової угоди сторонами визначено, щовідповідач ОСОБА_2 зобов`язується та гарантує сплатити позивачу ОСОБА_1 , 100000 грн. (сто тисяч гривень) в строки, встановлені в п.4 цієї угоди в рахунок компенсації за частину майна, що є предметом спору по справі № 189/4313/23, а саме: - трактор «МТЗ -80», 1990 р.в., заводський № НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 ;житловий будинок з господарчими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач ОСОБА_1 в свою чергу відмовляється від будь яких майнових претензій до ОСОБА_2 відносно майна, що є предметом спору по справі № 189/4313/23, а саме: трактор «МТЗ -80», 1990 р.в., заводський № НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 ; житловий будинок з господарчими будівлями за адресою: АДРЕСА_2 , однак будь-яких доказів набуття однією із сторін майнових прав на трактор «МТЗ -80», 1990 р.в., заводський № НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 не надано.

Окрім того, суд позбавлений можливості перевірити чи не порушує дана мирова угода права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які мають права на зазначене в угоді майно.

За таких обставин, враховуючи те, що мирова угода, яка укладається сторонами у справі може стосуватись лише предмету позову у цій справі, суд дійшов висновку, що умови мирової угоди від 26.12.2023 року, не відповідають нормам статті 207 ЦПК України, а тому відсутні підстави для її затвердження.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 49, 207, 208, 258-260, 353, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у затверджені мирової угоди, укладеної 26.12.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є сторонами у справі №189/4313/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна подружжя та продовжити судовий розгляд.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: О.С. Степанова