Справа № 524/4133/23
Провадження № 2-з/524/41/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Семенової Л.М.,

секретаря судового засідання Панченко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

УСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 щодо неправомірних дій Полтавського комунально-виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго».

22.06.2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову. Заявник просить суд забезпечити позовні вимоги, накласти заборону Полтавському комунально-виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» проводити нарахування за абонентське обслуговування по тепловій енергії і гарячому водопостачанню, та за спожиті теплову енергію і гаряче водопостачання до робочого місця нотаріуса за адресою: АДРЕСА_1 , за тарифами як для «Інших споживачів» (суб`єктів підприємницької діяльності ФОП), або юридичних осіб (нотаріальна контора), якими не являється приватний нотаріус.

Заява обґрунтована тим, що Полтавське комунально-виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на даний час виставило рахунки та акти прийняття-передачі послуг, в яких вказано оплату послуг з постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування нібито фізичній особі, хоча абонентом є нотаріальна контора. Тому не зрозуміло, які тарифи за абонентське обслуговування та подачу теплової енергії до її робочого місця нотаріуса застосовує відповідач, що є порушенням.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 щодо неправомірних дій Полтавського комунально-виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго».

ОСОБА_1 є нотаріусом, яка здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 .

Полтавське комунально-виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на даний час виставило рахунки та акти прийняття-передачі послуг, в яких вказано оплату послуг з постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування у відповідності до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 31.12.2010 року за № 1007, та спонукає до оплати за вказані послуги за тарифами, встановленими для суб`єктів підприємницької діяльності, яким, на її думку, нотаріус не є.

Суд, вирішуючи заяву, виходить з наступного:

Згідно з ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до роз`яснень, наведених в п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Ураховуючи позовні вимоги ОСОБА_1 у справі № 524/4133/23, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки її задоволення буде фактичним вирішенням можливого майбутнього спору у суді.

У разі вирішення спору по суті, підприємство-надавач послуг не позбавлений можливості проведення буд-яких перерахунків, у тому числі і за рішенням суду. Таким чином, заборона підприємству проводити нарахування коштів за надані послуги може негативно вплинути на господарську діяльність підприємства та є передчасним втручанням, у тому числі, з боку суду.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 150, 153, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Суддя Л.М. Семенова