Справа № 487/4414/21
Провадження № 2/487/251/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28 червня 2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Ященко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу дивану « ОСОБА_3 » від 01.02.2020, укладеного між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь сплачені нею за договором купівлі-продажу від 01.02.2020 грошові кошти у розмірі 7650 грн. та 10000 грн. відшкодування моральної шкоди

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначила, що 01.02.2020 між нею та фізичною-особою підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір з фізичною-особою підприємцем ОСОБА_2 на суму 7650 грн., вона в повному обсязі сплати грошові кошти за договором відповідно до накладних від 25.01.2020 та 01.02.2020.

Проте, під час отримання дивану нею були виявленні недоліки: декоративні подушки не відповідають розміру, який було обрано під час купівлі та якості, що було узгоджена, що полягає у твердому наповнювачі, який вкладено шматками та не акуратними швами по площі подушки, на спальному місці є вм`ятина в наповнювачі, спинка дивана закріплено нерівно, що перешкоджає використання дивану за призначенням. У зв`язку із чим вона звернулась до магазину, який розташований на 3 поверсі Торгівельного центру «П`ятий океан» по АДРЕСА_1 , в якому купувала диван, але від правочині отримала відповідь, що питання з якості товару вирішує їхній директор ОСОБА_4 до якого вона звернулась із письмовою скаргою, відповіді на скаргу не отримала та при безпосередньому спілкуванні з відповідачем з`ясувала, що будь-яких дій, спрямованих на усунення недоліків останній не буде вживати. В подальшому вона листами від 30.06.2020 і 13.10.2020 зверталась із заявами для захисту своїх прав до Головного управління Держпродспоживслужти у Миколаївській області як уповноваженого органу в сфері захисту прав споживачів, з наданої відповіді повідомлялось про неможливість проведення перевірки та рекомендовано звернутися до суду. Вказані обставини є підставою для розірвання договору купівлі-продажу від 01.02.2020 та стягнення сплачених нею за договором від 01.02.2020 грошових коштів у розмірі 7650 грн. Крім того, внаслідок отримання товару неналежної якості вона змушена була застосовувати додаткові зусилля для організації свого побуту, зазначаючи при цьому негативні емоції, змістом яких є занепокоєння, стрес, розчарування, тривала невизначеність, що негативно вплинуло на її моральний стан та призвело до душевних страждань.

Ухвалою від 18.08.2021 відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

16.11.2021 подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи, з якими ознайомився 18.11.2021.

Ухвалою від 17.01.2022 закрите підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

26.06.2023 позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, надала згоду на ухвалення заочного рішення.

В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явився та позивач проти такого вирішення справи не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Судом встановлено, що згідно накладної №Н/206 від 25.01.2020 та накладеної Н/209 від 01.02.2020, ОСОБА_1 придбала диван «Книжка Нотта» у у ФОП ОСОБА_2 вартістю 7650 грн. Судом встановлено, що позивач сплатила в повному обсязі вартість товару, у тому числі доставку 300 грн., зборку 50 грн. та занос товару 50 грн. і останній був доставлений за адресою, зазначеною в договорі АДРЕСА_2 . Також на товар було видано гарантійний талон від 03.03.2020. (а.с.8 зворотна сторона).

Після доставки товару позивачем були виявлені недоліки: декоративні подушки не відповідають розміру, який було обрано під час купівлі та якості, що було узгоджена, що полягає у твердому наповнювачі, який вкладено шматками та не акуратними швами по площі подушки, на спальному місці є вм`ятина в наповнювачі, спинка дивана закріплено нерівно, що перешкоджає використання дивану за призначенням.

У зв`язку із чим позивач 16.03.2020 звернулась із письмовою скаргою до ФОП ОСОБА_2 , з підстав неналежної якості товару та його невідповідності замовленню, відсутність сертифікатів якості та іншого виробника дивану, тому просила усунути всі недоліки та дефекти.

Доказів отримання відповідачем вказаної скарги не надано. Відповіді на скаргу позивача надано не було.

30.06.2020 і 13.10.2020 позивач звернулась із заявами для захисту своїх прав до Головного управління Держпродспоживслужти у Миколаївській області як уповноваженого органу в сфері захисту прав споживачів.

Згідно відповідей Головного управління Держпродспоживслужти у Миколаївській області №С-422-2020/14.7.2-841 від 31.07.2020 та №С-422-2020/14.7.2-1287 від 16.11.2020, позапланова перевірка ФОП ОСОБА_2 28.07. та і 29.07.2020 не відбулась з об`єктивних причин, оскільки магазин не працював та перевірка звернення ОСОБА_1 була припинена через не допуск ФОП ОСОБА_2 12.11.2020 посадових осіб Головного управління Держпродспоживслужти у Миколаївській області до проведення позапланової перевірки.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Звертаючись до суду позивач просить в судовому порядку усунути порушення її прав, як споживача послуг, шляхом розірвання договору та стягнення сплачених коштів, в зв`язку з поставкою товару неналежної якості.

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається тільки за згодою сторінки, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішення суду на вимогу з однієї сторінки у разі істотного порушення договору іншою стороною в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таке відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

В силу положень ст.1 Закону належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах, та умовам договору із споживачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування, необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця).

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Відповідно до пп.12, 15 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад 14 календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Недолік будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

За положеннями ч. 1 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром

Відповідно до ч. 1, 3, 5, 14 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.

Вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Тобто, в даному випадку споживач має право на розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми у разі виявлення істотних недоліків товару або виконаній роботі.

Позивач, посилаючись на те, що доставлений товар не відповідав належній якості та містив недоліки, не надає суду в порушення вимог ст.81 ЦПК України будь-яких доказів, які б свідчили про наявність таких істотних недоліків, встановлених у спосіб, передбачений законом, на підтвердження своїх вимог надала лише фото частин дивина, якого не можливо ідентифікувати, як придбаного у відповідача.

Тому зазначені позивачем недоліки не можуть однозначно свідчити про істотний недолік товару, який не може бути усунутий у спосіб, передбачений Законом, або ж робить неможливість використання такого товару.

Крім того, у скарзі від 16.03.2020 ФОП ОСОБА_2 , позивач не посилалась на істотні недоліки у товарі, у зв`язку з чим про розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, а лише просила усунути всі недоліки товару та дефекти.

З огляду на встановлені судом обставини, оцінюючий досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав, встановлених спеціальним законом, для розірвання договору та стягнення з відповідача сплачених коштів.

Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є нерозривно пов`язаними з вимогами про розірвання договору в зв`язку з виготовленням продукції, що містив істотні недоліки та порушенням при цьому прав споживача.

Оскільки в ході розгляду справи позивач належним чином не довела порушення її прав в частині поставлення товару неналежної якості, який містив істотні недоліки, суд не вбачає підстав для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІВШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.М. Афоніна