справа № 492/959/22
провадження № 2/492/265/23
РІШЕННЯ

Іменем України

30 травня 2023 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді - Гусєвої Н.Д.,

при секретарі судового засідання Гамурар І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Виконавчого комітету Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області, як органу опіки та піклування, до ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідачки, в якій просив позбавити батьківських прав відповідачку відносно її неповнолітньої дитини посилаючись на те, що відповідачка є матір`ю вказаної дитини. Відповідачка не створює достатніх умов для проживання дитини, не вживає заходів щодо покращення її життя, не забезпечує дитині належного рівня розвитку, не приймає участі у вихованні та утриманні, не створює умови для її навчання, внаслідок чого дитина була відібрана від матері та поміщена до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Одеської області. Вказані обставини свідчать про ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків, що є підставою для позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою.

У судовому засіданні представниця позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог позивача, посилаючись на те, що забезпечувала дитині належний рівень харчування, достатні умови для належного рівня розвитку та навчання, отримувала періодичний дохід у вигляді державної допомоги, не притягувалась до адміністративної відповідальності за ухилення від батьківських обов`язків та з моменту влаштування дитини до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації відвідувала дитину.

Суд, розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши в сукупності письмові докази, вважає, що позов Виконавчого комітету Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області, як органу опіки та піклуванняпідлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з ухиленням матері від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Сімейним Кодексом України.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 25 жовтня 2016 року, виданого Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 13, матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено ОСОБА_1 (а.с. 5, 6), відповідачку у справі, батьком ОСОБА_3 (а.с. 3). З листа Арцизького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що батько дитини ОСОБА_2 записаний в порядку ст. 135 СК України (а.с.19).

Згідно з довідкою про зареєстрованих/проживаючих у житловому приміщенні/будинку осіб № 540 від 20 жовтня 2022 року, виданою Виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_1 , відповідачка у справі, та неповнолітня дитина ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов, протоколу бесіди з ОСОБА_1 від 11 травня 2021 року, акту обстеження умов проживання від 12 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 , відповідачка у справі, не забезпечує належні умови для проживання неповнолітньої ОСОБА_2 , оскільки у будинку відсутні вікна та двері, розібраний простінок, немає підлоги, відсутнє водопостачання та все необхідне для купання та прання, постіль та речі брудні, дитині не забезпечується належний рівень харчування; відповідачка не заперечувала щодо тимчасового влаштування дитини до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації, внаслідок чого Виконавчим комітетом Павлівської сільської ради прийнято рішення № 32 від 11 травня 2021 року «Про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »; після поміщення дитини до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації не вжила жодних заходів для створення належних умов для проживання та виховання дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку, місце для навчання не облаштоване, в будинку відсутній достатній запас продуктів харчування (а.с. 8, 9, 16).

Відповідно до листа Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Одеської області № 02-02/59 від 14 березня 2022 року, неповнолітня ОСОБА_2 з 11 травня 2021 року по теперішній час перебуває у закладі на повному державному забезпеченні, що підтверджується також характеристиками Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 01 вересня 2021 року, 30 серпня 2022 року (а.с. 13, 14); з 03 березня 2022 року евакуйована в м. Рава-Мазовецька Республіки Польща та взята на облік у консульській установі України в країні перебування (а.с. 56).

Згідно з характеристикою, виданою Павлівським опорним закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів зі структурним підрозділом дошкільної освіти Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , відповідачка у справі, не приділяє уваги вихованню дитини, не виявляє зацікавленості в освітній діяльності дитини, погано на неї впливає; дитина має незадовільні оцінки з більшості шкільних предметів (а.с. 11, 12).

Як вбачається з характеристики № 126 від 18 жовтня 2022 року, виданої Виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області відносно ОСОБА_1 , відповідачки у справі, остання ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться навчанням дитини, не піклується про її стан здоров`я та духовний розвиток, не в достатній мірі забезпечує дитину харчуванням та одягом (а.с. 10).

Згідно з протоколами бесід з громадянами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 26 травня 2023 року, складеними начальником служби у справах дітей Павлівської сільської ради Власенко Н.Л., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 повідомили, що ОСОБА_1 , відповідачка у справі, є їх сусідкою; відповідачка не виконує батьківські обов`язки щодо своєї дитини, не забезпечує їй належне харчування, догляд та створення умов для проживання, дитина завжди ходить брудна (а.с. 59, 60).

Як вбачається з листа Відділення поліції № 1 Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області № 64.1/5004 від 06 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 , відповідачка у справі, 17 жовтня 2016 року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП (а.с. 20).

Як вбачається з протоколу бесіди від 12 жовтня 2022 року з неповнолітньою ОСОБА_2 , психологічного висновку від 24 травня 2023 року, складених Центром соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Одеської області, дитина зазначила, що у період проживання з матір`ю вдома не мала змоги навчатися, оскільки відповідачкою не були створені належні умови для навчання; не бажає проживати з матір`ю, ОСОБА_1 (а.с. 15, 58).

Судом достовірно встановлено, а також підтверджено письмовими доказами, що ОСОБА_1 , відповідачка у справі, не проявляє до своєї дитини щонайменшої материнської турботи, хоча має таку можливість, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, абсолютно не цікавиться ні здоров`ям, ні подальшою долею дитини, у зв`язку з чим дитина знаходиться на повному державному забезпеченні у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Одеської області, внаслідок чого суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення ОСОБА_1 , відповідачкою у справі, від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої дитини.

Як вбачається з висновку Виконавчого комітету Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області, як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Павлівської сільської ради № 67-2022 від 14 жовтня 2022 року, вирішено вважати доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , відповідачку у справі, відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 21, 22-23).

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

В силу ч. 7 ст. 7 СК України, дитині має бути забезпечена можливість здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 1, п. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування.

Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , відповідачки у справі, стосовно її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , позивач у справі посилався, зокрема, на те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаній категорії справ, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.

При вирішенні такої категорії спорів судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особистості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 357/12295/18, від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц.

Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Суд не приймає до уваги долучені представницею позивача письмові докази: свідоцтво про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 від 19 квітня 2016 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 4); протокол бесіди з ОСОБА_2 від 12 жовтня 2022 року (а.с. 17); відповідь № 1121/248-18 від 11 жовтня 2022 року, надану Арцизьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області відносно ОСОБА_2 (а.с. 18), оскільки зазначені документи відповідно до ст. 175 ЦПК не є доказами, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на вище викладене, обставини справи та досліджені судом докази, які дають суду підстави дійти до однозначного висновку, що відповідачка свідомо нехтує своїми обов`язками матері перед своєю дитиною, зокрема не цікавиться її життям, не забезпечувала необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання; не виявляла інтересу до внутрішнього світу дитини, тобто ухилилася від виконання своїх обов`язків щодо утримання і виховання дитини, у зв`язку з чим неповнолітня дитина знаходиться на повному державному забезпеченні у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Одеської області.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що, виходячи лише з інтересів дитини, в судовому засіданні були встановлені усі підстави, які дають суду прийти до однозначного висновку щодо необхідності позбавлення ОСОБА_1 , яка свідомо ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки, на думку суду, таке рішення буде захистом прав дитини.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України мати, позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області, як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав є доведеними, а тому є такими, що підлягають задоволенню, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка доводять, що позов обґрунтований, а викладені позивачем в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та вони не спростовані відповідачкою.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з зазначеним позовом 21 жовтня 2022 року, заявивши до відповідачки позовну вимогу немайнового характеру, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідачки на користь держави судового збору у розмірі 2481,00 грн., оскільки позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166 СК України, керуючись ст. ст. 7, 8, 12, 13, 19, 44, 48, 76-83, 92, 95, 128, 133, 141, 211, 258-259, 265, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Виконавчого комітету Павлівської сільської ради Болградського району Одеської області, як органу опіки та піклування задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно її неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено після виходу судді з відпустки 12 червня 2023 року.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.