Справа № 18
Провадження № 4-с/643/47/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - Поліщук Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Костенюк А.В.,

представника особи, що подала скаргу ОСОБА_1 ,

державного виконавця Меженського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова скаргу Департаменту патрульної поліції на дії (бездіяльність) державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вищезазначена скарга, в якій скаржник просить: скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 19.10.2023, винесену державним виконавцем Меженським В.В. у виконавчому провадженні № 72994669 та зобов`язати державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Меженського Віктора Валентиновича відновити виконавчі дії у виконавчому провадженні № 729994669 та вжити належних і повних дій виконання рішення суду.

Скарга обґрунтована тим, що 07.05.2023 Московським районним судом міста Харкова було ухвалено рішення по справі № 643/12512/17, яким суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь Департаменту патрульної поліції матеріальну шкоду в розмірі 280479 грн., 98 коп. На підставі вищевказаного рішення, 25.10.2018 ДПП був виданий виконавчий лист по справі № 643/12512/17 та направлено до Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду. Внаслідок зазначеного, державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Меженським В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Однак, 19.10.2023 державним виконавцем Меженським В.В. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто зі смертю боржника. ДПП вважає вищевказану постанову про закінчення виконавчого провадження від 19.10.2023 неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем Меженським В.В. не встановлено коло спадкоємців після смерті боржника, які є потенційними правонаступниками в межах виконавчого провадження № 72994669, враховуючи існуючу заборгованість і те, що рішення суду по справі не виконане, а отже призводить до порушення норм діючого законодавства.

Не погодившись із доводами скарги державний виконавець Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав заперечення по суті скарги в яких зазначив, що відповідно до даних АСВП було встановлено, що на примусовому виконанні y відділі знаходився виконавчий лист № 643/12512/17, виданий Московський районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь Департаменту патрульної поліції матеріальну шкоду в розмірі 280479 грн., 98 коп. 18.10.2023 державним виконавцем керуючись ст. ст. 3, 4, 24 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 18.10.2023 державним виконавцем, керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника. 19.10.2023 до Відділу звернувся ОСОБА_3 з приводу арешту банківських карт, надав документи, які посвідчують особу та надав для огляду свідоцтво про смерть свого брата ОСОБА_2 19.10.2023 державним виконавцем, керуючись п. 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі смертю боржника.

Державний виконавець зауважує, що на адресу Відділу з моменту відкриття виконавчого провадження до моменту винесення постанови про закінчення виконавчого провадження зі сторони представника стягувача жодної заяви щодо заміни сторони виконавчого провадження не надходило. Від стягувача не надходило жодних заяв, клопотань з зазначенням того самого спадкоємця (сторони) на якого начебто необхідно було б замінити померлого. При цьому звернення державного виконавця до відповідного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження є виключно правом державного виконавця, а не його обов`язком. Крім того, заявник не надав жодних доводів того, що у даному випадку правовідносини допускають правонаступництво. За викладеного прохав у задоволені скарги відмовити.

Ухвалою суду від 21.11.2023 відкрито провадження за скаргою та зобов`язано Салтівський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати в судове засідання для дослідження в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження № 72994669, та надати їх копії, посвідчені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Обов`язковою підставою звернення до суду є порушення прав і свобод сторони виконавчого провадження, в даному випадку боржника. Боржник повинен довести яким чином його права порушено з огляду на те, що рішенням суду саме з нього стягнуто борг.

В судовому засіданні представник скаржника Федюк Д.В. підтримав скаргу з підстав викладених у ній.

В свою чергу, представник Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Меженський В.В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених Законом України «Про виконавче провадження» випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

25.10.2018 Московським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист у справі № 643/12512/17 (провадження № 2/643/1326/18) за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, відповідно до якого суд вирішив: Стягнути з ОСОБА_2 на користь Департаменту патрульної поліції матеріальну шкоду в розмірі 280479 (двісті вісімдесят тисяч чотириста сімдесят дев`ять) грн. 98 коп.

Відповідно до відмітки у зазначеному листі 25.10.2018 виконавчий лист повернути стягувачу на підставі п. 3 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.10-11).

09.10.2023 Представник Департаменту патрульної поліції Іващенко О.О. звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження до Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.49-50).

18.10.2023 державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Меженським В.В. винесено постанову про відкриття провадження за № 72994669 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Департаменту патрульної поліції матеріальну шкоду в розмірі 280479 грн. 98 коп. (а.с.55).

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 19.10.2023 вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові, про що 01.10.2021 складений відповідний актовий запис про смерть № 9 (а.с.56-57).

19.10.2023 державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Меженським В.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 72994669 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с.60-61).

Статтями 129, 129-1 Конституції України визначено, що обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

У пілотному рішенні у справі "Бурдов проти Росії" від 7 травня 2002 року Європейський суд, вказав, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права ("право на суд"), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система права держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що пункт 1 статті 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їхньої справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухваленого будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова "судового розгляду" .

У справі "Soering vsUK" [5] Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам статті 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції і який має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (частини перша, третя статті 431 ЦПК).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно ч. 1, 2, 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Щодо твердження державного виконавця Меженського В.В., що на адресу Відділу з моменту відкриття виконавчого провадження до моменту винесення постанови про закінчення виконавчого провадження зі сторони представника стягувача жодної заяви щодо заміни сторони виконавчого провадження не надходило та що заявником не надано жодних доводів того, що у даному випадку правовідносини допускають правонаступництво суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 55 ЦПК у разі смерті особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені у цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 442 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи ст. 442 України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями ст. 55 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 55 ЦПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій ст. 442 ЦПК України.

Процесуальне правонаступництво в розумінні ст. 55 ЦПК допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року (справа №916/617/17).

Відтак Велика палата Верховного суду від 03.11.2020 року по справу 916/617/17 від 03.11.2020 висловила позицію щодо можливості заміни сторони виконавчого провадження - боржника, його правонаступником у зв`язку зі смертю.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що у разі відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою, крім випадків заміни боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (пункти 74 та 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20).

Відповідно до постанов Верховного Суду від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17; від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13; від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14; від 24.05.2021 у справі № 911/4460/21; від 30.07.2019 у справі № 5/128) здійснення заміни сторони у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження можливо лише, якщо строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив, крім випадків одночасного звернення із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, виходячи зі змісту ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Таким чином, у разі смерті сторони виконавчого провадження виконавець має перевірити, чи допускають відповідні правовідносини правонаступництво. Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував вимоги законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника.

При цьому суд зауважує, що виконавче провадження № 72994669 відкрито 18.10.2023 та вже наступного дня 19.10.2023 зазначене виконавче провадження закінчено, про що свідчать досліджені в судовому засіданні матеріали справи, а тому твердження державного виконавця про те, що Департамент патрульної поліції не звертався із заявою про заміну сторони виконавчого провадження не знайшли свого підтвердження в суді, оскільки заявник такої можливості не мав через вкрай стислий строк перебування виконавчого листа на виконанні, а саме 1 день.

Суд бере до уваги, що сторона виконавчого провадження позбавлена можливості самостійно з`ясувати правонаступників у виконавчому провадження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст. ст. 247, 260, 447, 448, 450, 451 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 19.10.2023, винесену державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої службиу м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Меженським Віктором Валентиновичем у виконавчому провадженні № 72994669.

Зобов`язати державного виконавця Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Меженського Віктора Валентиновича відновити виконавче провадження № 72994669 з метою виконання рішення суду.

Повний текст ухвали складений 27.12.2023.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Поліщук