УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року

м. Харків

справа № 2-6510/11

провадження № 6/638/205/23

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Яковлевої В. М.,

за участю секретаря судового засідання - Гасана М.С.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт»,

первісний стягувач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців (Артема) 37-41, оф. 22), первісний стягувач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача),

установив:

10 травня 2023 року через канцелярію Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», в якій просить суд замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача - АТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» у справі № 2-6510/11.

Заява обгрунтована тим, що 23 квітня 2012 року Дзержинським районним судом міста Харкова ухвалене рішення по справі № 2-6510/11 за позовом AT «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - відділ ГІРФО Дзержинського РВ ХМУ УМВС в Харківській області, КП «Харківське міське БТІ» про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені, визнання недійсним договору купівлі - продажу, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення мешканців відповідно до якого позовні вимоги Банку задоволено частково, а саме стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь AT «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 05 жовтня 2007 року в сумі 47592 дол. США 54 цента.

Стягнуто зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» сплачене державне мито у розмірі по 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень) 00 коп. з кожного та витрати на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі по 60,00 грн. (шістдесят гривень 00 коп.) з кожного.

04 жовтня 2022 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (надалі AT «УкрСиббанк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (надалі - ТОВ «ФК «Укрфінстандарт») було укладено Договір факторингу № 234, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 05 жовтня 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК» «Укрфінстандарт».

На підставі вищевикладеного просить замінити сторону виконавчого провадження, а саме: стягувана - АТ «УкрСиббанк» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, Код ЄДРГІОУ 09807750) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (ідентифікаційний код юридичної особи 41 153878, місцезнаходження: 04053, м. Киів, вул. Січових Стрільців, 37-41) у справі № 2-6510/11.

Процесуальні документи направляти на адресу: ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37-41, оф. 22.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 травня 2023 року заява була прийнята до свого провадження судом.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» просив проводити судові засідання без його участі.

Боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, про день, місце та час судового засідання були повідомлені належним чином, оскільки довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18.

У відповідності до частини третьої статті 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, доходить такого висновку.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

23 квітня 2012 року Дзержинським районним судом міста Харкова ухвалено рішення по справі № 2-6510/11 за позовом AT «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - відділ ГІРФО Дзержинського РВ ХМУ УМВС в Харківській області, КП «Харківське міське БТІ» про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені, визнання недійсним договору купівлі - продажу, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення мешканців відповідно до якого позовні вимоги Банку задоволено частково, а саме стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь AT «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 05 жовтня 2007 року в сумі 47592 дол. США 54 цента.

Стягнуто зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» сплачене державне мито у розмірі по 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень) 00 коп. з кожного та витрати на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі по 60,00 грн. (шістдесят гривень) 00 коп. з кожного (а. с. 16-22).

04 жовтня 2022 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (надалі - AT «УкрСиббанк») та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» було укладено Договір факторингу № 234, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 05 жовтня 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК» «Укрфінстандарт» (а. с. 4-11).

04 жовтня 2022 року на виконання договору факторингу № 234 від 04 жовтня 2022 року укладено та підписано Акт приймання-передачі права вимоги, відповідно до якого, клієнт передав Фактору право вимоги, а Фактор прийняв право вимоги в обсязі і на умовах, визначених договором та Реєстром боржників від 04 жовтня 2022 року до договору факторингу № 234 від 04 жовтня 2022 року. Клієнт та Фактор підтвердили, що відступлення права вимоги набуває чинності безпосередньо з моменту підписання цього Акту приймання-передачі, як передбачено договором (а. с. 12).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 234 від 04 жовтня 2002 року ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», від імені якої діє директор Сисин В.В. на підставі Статуту, на виконання договору факторингу № 234 від 04 жовтня 2022року, укладеного між Фактором та Клієнтом, Клієнт передав, а Фактор прийняв наступні права вимоги: за кредитним договором 0 від 05 жовтня 2007 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 (а. с. 14).

Судові рішення відповідно до статті 124 Конституції України є обов`язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України, визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до вимог частини другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404 VIII боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

За змістом частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404 VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.

У постанові від 16 лютого 2021 року в справі № 911/3411/14 (провадження № 12 39гс20) Велика Палата Верховного Суду погодилась з висновком, викладеним Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-Ц про те, що заміна сторони правонаступником можлива і після закриття виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням.

Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при вирішенні цього питання повинен дослідити по суті обставини правонаступництва та не може обмежитися встановленням формальних умов застосування відповідного припису.

Таким чином, вирішуючи питання про заміну сторони стягувача правонаступником, суди мають досліджувати питання, чи відбулося правонаступництво у матеріальних правовідносинах, що матиме наслідком і процесуальне правонаступництво.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Згідно з частиною першою статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Отже, обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності.

Однак, заявником не зазначено жодних обставин про те, чи було та коли саме відкрито виконавче провадження на підставі зазначеного рішення суду та щодо стадії виконавчого провадження, не зазначено номер виконавчого провадження.

Також суду не надано суду належних та допустимих доказів, відповідно до приписів статей 77 78 ЦПК України, зокрема, ні копії постанови про відкриття виконавчого провадження із зазначенням ідентифікатора доступу, ані будь-яких інших копій матеріалів виконавчого провадження.

Договору на підтвердження передання права грошової вимоги ТОВ «ФК» «Укрфінстандарт» та Акту приймання-передачі, в тому числі, за договором, укладеним з ОСОБА_2 , матеріали справи також не містять.

Слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з п.2 частини другої статті 84 ЦПК України, у клопотання повинно бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Однак, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт » із відповідним клопотанням про витребування доказів до суду не звернувся.

Таким чином, оскільки заявник, на виконання свого процесуального обов`язку не надав належних, і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник як на підставу для задоволення, поданої ним заяви, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про відмову у задоволенні заяви за її недоведеністю.

Будь-яких переконливих і безспірних доказів на підтвердження обставин, з якими як з юридичним фактом пов`язувались матеріально-правові вимоги, заявником не надано, не містять їх і матеріали справи, а обставини, на які заявник посилається, не є достатніми для висновку про наявність цивільно-правових підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Враховуючи вказані обставини, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 11-13, 81, 265, 354, 442 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців (Артема) 37-41, оф. 22), первісний стягувач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) - залишити без задоволення.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності 15 грудня 2017 року, ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м. Харкова, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 30 червня 2023 року.

Суддя В. М. Яковлева