Справа № 638/6785/23
Провадження № 2-н/638/661/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Невеніцин Є.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Монте-Плаза» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком,-

встановив:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 27491,75 грн, що складається з: основної заборгованості у розмірі 21167,46 грн, інфляційних нарахувань у розмірі 5786,57 грн, трьох відсотків річних у розмірі 537,72 грн.

Вивчивши подану заяву, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Саме безспірність вимог є підставою для видачі судового наказу, в іншому випадку вирішення питання стягнення заборгованості вирішується судом в порядку позовного провадження (загального або спрощеного) з дотриманням принципів змагальності сторін, доведення учасниками справи обставин, що мають значення для справи і на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 24.02.2022 року введено воєнний стан, а Указом Президента України №254/2023 від 19.05.2023 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 20.05.2023 року, строк його дії продовжено на 90 діб.

При цьому пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 5 березня 2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Відтак з наведеного вище вбачається, що протягом дії на території України воєнного стану судовий наказ не може бути видано за вимогою про стягнення з боржника індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого представником заявника, з лютого 2022 року до квітня 2023 року боржнику нараховано інфляційні нарахування та три відсотки річних за період прострочення.

Згідно з п. 8 ч. 1ст.165ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Таким чином, оскільки заявлені вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг та стягнення індексу інфляції і трьох відсотків річних взаємопов`язані між собою і їх окремий розгляд неможливий, тому, суд приходить до висновку про необхідність постановлення ухвали про відмову у видачі судового наказу в повному обсязі, та роз`яснює, що це не позбавляє заявника права звернутись до суду з цього приводу в порядку позовного провадження, або в порядку наказного провадження, виклавши вимоги про стягнення заборгованості без врахування 3% річних та індексу інфляції на період дії воєнного стану.

Керуючись ст.ст.165,258,260 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Монте-Плаза» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.В.Невеніцин