Провадження № 2-з/201/225/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Федоріщев С.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в порядку солідарного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в порядку солідарного стягнення.

25 грудня 2023 року позивачем було подано заяву про забезпечення позову, у якій останній просить зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, а саме: зупинити виконавче провадження ВП № 72148784 від 07 грудня 2023 року у Соборному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що предметом спору по даній справі є стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частини боргу в порядку солідарного стягнення в розмірі 277 179,65 грн. Стягнення проводиться на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2022 року у справі № 201/10425/20, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості проданого автомобіля AKURA MDX, 2008р. у розмірі 479 736 грн. 56 коп. та судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 956, 57 грн. А також додаткового рішення від 19 грудня 2022 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу 18 200,00 грн. На виконання рішення Жовтневого районного суду місті Дніпропетровська від 30 листопада 2022 року та додаткового рішення у справі від 19 грудня 2022 року відкрито наступні виконавчі провадження № 72148540 від 11 липня 2023 року, № 72148639 від 11 липня 2023 року, № 72148784 від 11 липня 2023 року, № 72597675 від 29 серпня 2023 року. Загальна сума стягнення по 4-х виконавчих провадженнях з урахуванням виконавчих стягувань = 554 359.31 грн. На сьогоднішній день стягнуто 174 771,58 грн. Позивач зазначає, що подальше стягнення боргу до прийняття рішення судом, в подальшому унеможливить виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 247 ЦПК розгляд заяви здійснювався без повідомлення учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно із п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року по справі №6-605цс16 викладено правову позицію, відповідно до якої, метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

За змістом ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист. Відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності судді.

Згідно зі ст. 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» значиться про те, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

В даному позивач ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення грошових коштів у виконавчих провадженнях, відкритих на підставі виконавчих листів, які були видані на виконання судових рішень у цивільній справі № 201/10425/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості проданого автомобіля, тобто по суті ставить питання про зупинення виконання судового рішення, що є недопустимим.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову. При цьому, суд звертає увагу, що посилання позивача на п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК не заслуговують на увагу, оскільки предметом позову є про стягнення боргу в порядку солідарного стягнення, а не оскарження виконавчого документа, на підставі якого відбувається стягнення грошових коштів.

Керуючись статтями 153, 258-260 ЦПК, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в порядку солідарного стягнення - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п`яти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.С. Федоріщев