01 листопада 2023 року
суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Литвиненко І. В., Петрова Є. В.
справа № 363/2643/17
до постанови Верховного Суду від 01 листопада 2023 року відповідно до частини третьої статті 35 Цивільного процесуального кодексу України викладаємо окрему думку.
У липні 2017 року заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» (далі - ДП «Вищедубечанське лісове господарство») з позовом до Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання незаконними та скасування рішень, витребування земельних ділянок з незаконного володіння.
Вишгородський районний суд Київської області рішенням від 13 червня 2019 рокуу задоволенні позову заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, ДП «Вищедубечанське лісове господарство» відмовив.
Київський апеляційний суд постановою від 12 листопада 2019 року апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області задовольнив, рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13 червня 2019 року скасував та ухвалив нове судове рішення.
Визнав незаконними та скасував рішення Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 26 грудня 2013 року № 304-28-VI, від 08 квітня 2014 року № 334-31-VI щодо передання земельних ділянок у власність ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 .
Визнав недійсним договір іпотеки від 05 березня 2016 року № 3701, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .
Вирішив питання розподілу судових витрат.
Верховний Суд постановою від 11 червня 2020 рокукасаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишив без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року - без змін.
12 липня 2022 ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду заяву про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року за нововиявленими обставинами.
Київський апеляційний суд постановою від 25 жовтня 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року за нововиявленими обставинами задовольнив.
Постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року скасував та ухвалив нове судове рішення.
Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області задовольнив частково. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13 червня 2019 року скасував та ухвалив нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства та ДП «Вищедубечанське лісове господарство».
Стягнув з прокуратури Київської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 9 600,00 грн.
29 листопада 2022 року Київська обласна прокуратура засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року та залишити в силі постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року.
Постановою від 01 листопада 2023 року Верховний Суд касаційну скаргу Київської обласної прокуратури задовольнити частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року скасував та передав справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Верховний Суд не погодився з висновком апеляційного суду про те, що обставини, які наведені ОСОБА_1 у своїй заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, є нововиявленими обставинами в контексті статті 423 ЦПК України.
Суд касаційної інстанції вважав, що зазначені заявником обставини не мають ознаки нововиявлених обставин, оскільки вони не є істотними для розгляду цієї справи, не мають безпосереднього відношення до справи, не існували на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, адже відбулися пізніше, не спростовують факти, які було покладено в основу рішення та не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, яку надав суд у такому рішенні, а також фактично зводяться до незгоди заявника з прийнятими судовими рішеннями у цій справі.
У зв`язку з чим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що апеляційний суд з порушенням вимог статті 423 ЦПК України дійшов помилкового висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року, оскільки обставини, на які вона посилається не є нововиявленими обставинами.
Разом із цим, Верховний Суд вважав, що не може задовольнити касаційну скаргу, оскільки суд касаційної інстанції не має повноважень скасовувати рішення судів попередніх інстанцій і постановляти нове судове рішення з самостійним вирішенням по суті заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду попередньої інстанції, відмовляти в її задоволенні (залишати без задоволення), оскільки це належить до компетенції суду, судове рішення якого переглядається.
Із висновками Верховного Суду щодо направлення справи на новий розгляд, у зв`язку із відсутністю повноважень Верховного Суду для задоволення касаційної скарги і відмови у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, не погоджуємося з огляду на таке.
Судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).
Відповідно до статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:
1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;
2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;
3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;
4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;
5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;
6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;
7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
Згідно із частиною першою статті 425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.
Відповідно до частини другої статті 425 ЦПК України заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.
Відповідно до частини першої статті 429 ЦПК заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:
1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;
2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;
3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції (частина третя статті 429 ЦПК).
Судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах (частина сьома статті 429 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 429 ЦПК України як задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими, так і відмова у її задоволенні є результатом розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по суті.
Тобто будь-яке з рішень, передбачених частиною третьою статті 429 ЦПК, є реалізацією судами повноважень за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по суті.
Таким чином, за результатами розгляду касаційної скарги на судове рішення Верховний Суд може прийняти одне з рішень, визначених статтею 409 ЦПК України.
Частина третя статті 429 ЦПК України доповнює повноваження Верховного Суду у випадку касаційного оскарження судового рішення, ухваленого за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Використана законодавцем в абзаці другому частини третьої статті 429 ЦПК України правова конструкція «Верховний Суд може також» свідчить про те, що за наслідками касаційного перегляду судового рішення, ухваленого за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, Верховний Суд може прийняти одне з рішень, яке передбачено абзацом першим частини третьої статті 429 ЦПК, та додатково скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції відповідно до другого абзацу наведеної норми.
Відповідно до пункту 23 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Отже, задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами окремо оскарженню не підлягає та перевіряється в межах розгляду скарги на рішення суду, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, по суті.
Частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (частина перша статті 17 ЦПК України).
З урахуванням викладеного, розгляд Верховним Судом переглянутого за нововиявленими обставинами судового рішення по суті без ревізії вирішення судом (судами) питання про задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами нівелює право особи на оскарження судового рішення в частині можливості оспорення наявності нововиявлених обставин.
Крім того, переглядаючи у касаційному порядку судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, Верховний Суд перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права (частина перша статті 400 ЦПК України), у тому числі щодо наявності підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Вважаємо, що викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 грудня 2020 року у справі № 910/1415/18 та від 24 грудня 2020 року у справі № 910/4818/16, висновки про те, що касаційний суд має повноваження розглядати заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень, ухвалених судами нижчих інстанцій, поданих до судів, як першої, так і апеляційної інстанції, є правильними.
На наше глибоке переконання, в рамках розгляду цієї справи, колегія суддів мала процесуальну можливість розглянути заяву про перегляд за нововиявленими обставинами, подану до суду апеляційної інстанції, та за наслідками такого перегляду Верховний Суд мав повноваження прийняти постанову по суті поданої заяви про перегляд за нововиявленими обставинами.
Судді: І. В. Литвиненко