Справа № 697/1802/23
Провадження № 2/697/539/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Власової Б.В.,

за участі секретаря судового засідання Румини М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів, Черкаської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліплявської сільської ради Черкаського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубко Ірина Іванівна про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Гончарука А.В. звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Ліплявської сільської ради Черкаського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубко Ірина Іванівна про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер вітчим позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на, належне йому, майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , та двох земельних ділянок кадастровий номер: :03:001:0121, кадастровий номер: :03:001:0122. Заявник є спадкоємцем за законом спадкового майна померлого. На даний час спадок ніким не успадкований. Звернувшись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубко І.І. щодо оформлення спадщини, заявнику пояснили, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на його ім`я не можуть, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт родинних відносин та/або факту проживання однією сім`єю.

Проте, позивачка вважає, що хоча прямих родинних зв`язків між нею та померлим немає, але позивач завжди вважала його своєю сім`єю та проживала з ним однією сім`єю, вели спільне господарство. Мати позивачки ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , коли позивачці виповнилось 13 років. Позивач постійно опікувалась матір`ю та вітчимом, коли матері виповнилось 75 років, вітчиму 81 рік здійснювала за ними постійний догляд, вела спільне господарство, виконувала фактичне розпорядження рухомим та нерухомим майном на підставі відповідних доручень, здійснювала оплату комунальних платежів, обробляла городи, купляла ліки, забезпечувала вчасний медичний догляд, готувала їжу, забезпечувала санаторне лікування. В зимовий період матір та вітчим проживали у позивачки в м. Києві, у весняний, літні, осінній період вони всі разом мешкали в с. Сушки, Черкаської області. Починаючи з 2015 року, позивач завжди перебувала поряд зі своїми батьками, враховуючи їх похилий вік. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки ОСОБА_4 . Позивач приймала участь у похованні батьків. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини необхідно позивачу для подальшої реалізації спадкового права після смерті ОСОБА_2 . Позивач просить суд одержати право на спадкування після смерті вітчима ОСОБА_2 , оскільки протягом тривалого часу

опікувалася, матеріально забезпечувала, доглядала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві. Крім того, просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на: житловий будинок за АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку площею 0.2500 га, кадастровий номер :03:001:0122, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою с. Сушки, Черкаський район, Черкаська області; земельну ділянку площею 0,0792 га, кадастровий номер :03:001:0121, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: с. Сушки, Черкаський район, Черкаська область.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.08.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубко Ірина Іванівна копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.10.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 02.11.2023 заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Гончарук А.В. позов про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом підтримали, просили задовільнити позовні вимоги повністю.

Представник відповідача Ліплявськоїсільської ради Черкаської області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що Ліплявська сільська рада не заперечує проти позовних вимог.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубко Ірина Іванівна в судове засідання не з`явилася, про причини не повідомила, направила до суду копію спадкової справи № 5/2022, заведеної після смерті ОСОБА_2 .

У судовому засіданні оголошувалась перерва 02.11.2023 до 13.11.2023, з 13.11.2023 до 26.12.2023.

У судовому засіданні 02.11.2023 задоволена заява позивача про завершення розгляду справи без неї.

Після перерви представник позивача - адвокат Гончарук А.В. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про завершення розгялду справи без сторони позивача, позов підтримують.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, заслухавши показання свідків, вислухавши заявника та його представника, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Софіївська Борщагівка Бучанський район Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04.05.2022 (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами за АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 22).

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 18.07.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2898, ОСОБА_2 придбав у власність житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с 19-20).

Згідно свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 , виданого повторно 11.11.2003, актовий запис № 1864, батьками позивача зазначені: батько « ОСОБА_5 » та мати « ОСОБА_3 », прізвище позивача записано, як « ОСОБА_6 » а.с. 12).

Після укладення шлюбу 22.02.1985, позивач змінила прізвище на « ОСОБА_7 », відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , вбачається, що ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 60).

Після смерті матері позивача ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 спадщину за законом прийняла її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у тому числі з урахуванням 1/2 частки, від якої відмовився чоловік померлої - ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.02.2023, зареєстрованого в реєстрі за № 84 ( а.с. 23). Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 3,0239 га, наданої ведення товарного сільськогосподарського призначення, кадастровий номер № :01:001:0817, яка розташована за адресою: Черкаська область, Канівський район, Прохорівська сільська рада.

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 03.01.2023, зареєстрованого в реєстрі за № 1, позивач ОСОБА_1 прийняла у спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , у тому числі з урахування 1/2 частки, від якої відмовився чоловік померлої ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 ( а.с. 24).

З довідок КП «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» структурного підрозділу Житлово-експлуатаційної дільниці № 11599 та № 905 (а.с. 28, 29) вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровані в з 08.08.1997 та проживали за адресою: АДРЕСА_3 .

Довідкою Прохорівського старостинського округу Ліплявської сільської ради Черкаської області № 271 від 29.06.2023, встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 останні 20 років з березня по листопад проживали в селі Сушки Черкаського району Черкаської області та вели спільне господарство. В ведені господарства їм допомагала ОСОБА_1 , яка їм приходилась: ОСОБА_4 дочкою, ОСОБА_2 пасербицею (а.с.30).

Згідно довідки Прохорівського старостинського округу Ліплявської сільської ради Черкаської області № 270 від 29.06.2023, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 поховала їх за власні кошти (а.с. 31).

Згідно Акту проживання від 08.08.2023, складеного в присутності свідків, вбачається, що ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , з 2010 року проживала за адресою: АДРЕСА_2 , разом з її матір`ю ОСОБА_4 та вітчимом ОСОБА_2 та здійснювала догляд за ними до часу їх смерті (а.с. 34).

08.06.2023 позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зубко Ірини Іванівни з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , але їй було повідомлено, у зв`язку з відсутністю підтвердження факту родинних відносин та/або факту проживання однією сім`єю з померлим ( а.с. 26).

З копії спадкової справи № 5/2022, заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубко І.І. після смерті ОСОБА_2 , вбачається, що після смерті ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини за законом звернулася ОСОБА_1 , від інших спадкоємців заяв не надходило.

ОСОБА_2 за життя заповіту не склав, отже спадкування проводиться за законом.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали, що вони сусіди померлого ОСОБА_2 в с. Сушки Черкаської області, та їм відомо, що заявниця ОСОБА_1 у весняний, літні, осінній період разом з матір`ю та вітчимом мешкала в с. Сушки, Черкаської області, позивач постійно опікувалась ними, здійснювала за ними догляд, разом вели спільне господарство, після смерті поховала вітчима ОСОБА_2 за власні кошти.

Таким чином, суд вважає необхідним встановити факт проживання однією сім`єю позивача та ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. При цьому ст. 2 Сімейного кодексу України містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім`ї.

Юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду.

За правиламист.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Згідно із п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другоїстатті 3 СК Українипро те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 1264 Цивільного кодексу України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члени сім`ї, тощо.

У постанові від 17 червня 2020 року, справа №755/18012/16, Верховний Судзробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом четвертої черги, оскільки не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини проживала однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_2 , вони з померлим вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом. Позивач здійснювала догляд за померлим, опікувалась ним, займалася його лікуванням, забезпечувала усім необхідним для життя останнього, понесла витрати, пов`язані з його похованням.

Позивач прийняла спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Суд дійшов висновку про обгрунтованість даної позовної вимоги, оскільки судом встановлено факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем вітчимом ОСОБА_2 , в період з 01.01.2017 до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_8 , так як це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами та показаннями свідків.

Щодо вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст.316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Так, в судовому порядку право власності на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку.

В зв`язку з тим, що позивачем не використане його право на отримання свідоцтва про спадщину в позасудовому порядку після встановлення судом факту, необхідного позивачу для спадкування, суд вважає, що позовна вимога про визнання права власності в порядку спадкування заявлена передчасно та задоволенню не підлягає.

Окремою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 та земельні ділянки кадастрові номери :03:001:0122, :03:001:0121, що знаходяться за адресою: с. Сушки, Черкаський район, Черкаська область є відсутність обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачеві.

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст.13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог у зв`язку з їх обґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.2,16, 1258-1262 ЦК України,ст.2-3,10-13,76-81,89,258,263-264,265,273,282-284,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Ліплявської сільської ради Черкаського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зубко Ірина Іванівна про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 із спадкодавцем ОСОБА_2 в період з 01.01.2017 по день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

В решті позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Б . В . Власова