Справа №201/5388/23
Провадження № 2/201/2148/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 липня 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Покопцевої Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

11.05.2023р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. № 3-7). Позовна заява підписана представником позивачки адвокатом Залівним І.О. (діє на підставі ордеру від 03.05.2023р.-а.с. № 10).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 16.05.2023р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№23).

Представник позивачки адвокат Залівний І.О. в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що сторони зареєстрували шлюб 26.06.2013р. у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецький області під актовим записом №235. Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 . Представник позивачки також зазначив, що подружжя з жовтня 2019р. не проживає разом, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини розпалися через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові.

В судове засідання 04.07.2023р. сторони (їх представники) не з`явилися.

Позивачка ОСОБА_1 в заяві до суду від 14.06.2023р. (надійшла засобами поштового зв`язку) позовні вимоги підтримала, просила не надавати строк для примирення та розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення суду (а.с. № 30).

Представник позивачки - адвокат Залівний І.О. заяві до суду від 14.06.2023р. (надійшла засобами поштового зв`язку) також позовні вимоги підтримав, просив не надавати сторонам у справі строк для примирення та розглянути справу за відсутності представника позивачки, не заперечував проти ухвалення заочного рішення суду (а.с. № 31).

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, які призначалися судом на 15.06.2023р. та 04.07.2023р., повторно не з`явився. Про дати обох судових засідань відповідач повідомлявся шляхом надіслання sms-повідомлень, які не доставлені через те, що «абонент тимчасово недоступний», а також шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України» (а.с. № 28, 29, 38, 39). Повідомити відповідача рекомендованим листом з повідомленням у суду була відсутня можливість через те, що останній, зі слів представника позивачки, зареєстрований у м. Маріуполі Донецької області (а.с. № 3, 18), а поштовий зв`язок з цим містом тимчасово припинено, про що наявна відповідь заступника директора АТ «Укрпошта» Дніпропетровської дирекції (а.с. № 24, 25, 34, 35).

Інших відомостей про відповідача (назву е/пошти, адресу фактичного проживання на підконтрольній Україні території) представник позивачки по тексту позовної заяви не зазначив.

Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином (у розумінні ч.11 ст. 128 ЦПК України) про дати розгляду справи судом, втім, про причини неявки суд не сповістив.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні 04.07.2023р. за відсутності обох сторін (представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.06.2013р. у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецький області під актовим записом №235 (а.с. №8).

Від даного шлюбу у сторін є малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. № 9).

Сторони припинили шлюбні відносини, зі слів представника позивачки, з жовтня 2019р., шлюбні відносини не склалися через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові. Подружжя не проживає разом, спільне господарство не веде.

Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів представника позивачки, з жовтня 2019р. (отже, більше, ніж 3,5 роки), з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач заперечень стосовно позову не висловив, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

При ухваленні рішення суд зазначає період остаточного припинення шлюбно-сімейних стосунків між сторонами саме з жовтня 2019р., зі слів представника позивачки, відповідно до даних, які містить позовна заява (а.с. № 3-7), оскільки відповідач своїх заперечень проти позову суду не направив, а також не повідомив суду іншого періоду припинення шлюбних стосунків.

Одночасно з ухваленням рішення суду про розірвання шлюбу, суд не вирішує питання про зміну прізвища позивачки у відповідності до положень ст.113 Сімейного Кодексу України, оскільки ні по тексту позову, ні по тексту заяв до суду від 14.06.2023р. представник позивачки та позивачка не висловили думки з цього питання.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені в 2021р. судові витрати по оплаті судового збору (908 грн.) за ставками 2021р., коли і було подано позов до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької обл., а саме 13.12.2021р. (а.с.№2, 20, 21, 22, 23).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.5 ст. 279, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 26.06.2013р. у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецький області під актовим записом №235, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 908 грн.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного відділу ДРАЦС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.