Справа № 344/8148/23
Провадження № 2/344/2177/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

03 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 10.10.2003 року виконавчим комітетом Кривопільської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області між сторонами зареєстровано шлюб. Спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Примирення та збереження сім`ї є неможливим. Вони не підтримують шлюбні відносини, шлюб існує формально, тому немає потреби його зберігати. Відповідачка не заперечує щодо розірвання цього шлюбу. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина ОСОБА_3 . На даний час це повнолітня особа, яка вправі самостійно організовувати своє життя та самостійно визначати своє місце проживання і прізвище. Також ІНФОРМАЦІЯ_2 у шлюбі народилась друга дитина ОСОБА_4 . Позивачем зазначається, що відповідачка висловила бажання після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ». Окрім того, із відповідачкою узгоджено та досягнуто згоди щодо спільного забезпечення та виховання дітей, а також щодо поділу спільного майна. Враховуючи наведене просить суд шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 10.10.2003 року виконавчим комітетом Кривопільської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, розірвати; після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище « ОСОБА_5 »; малолітню дочку - ОСОБА_4 залишити проживати разом із матір`ю ОСОБА_2 .

Позивач подав до суду заяву, в якій позов підтримав. Просив суд розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи.

Відповідач подала до суду заяву про визнання позову та просила розглянути справу у її відсутності. Однак, заява подана поштовим зв`язком та суд не приймає її до уваги.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_1 від 10.10.2003 року сторони зареєстрували шлюб 10.10.2003 року у Кривопільській сільській раді Верховинського району Івано-Франківської області, актовий запис №3.

З копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 26.04.2004 року, вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 від 30.07.2014 року сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Судом встановлено, що через непорозуміння в сім`ї сторони припинили взаємовідносини як подружжя.

Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та постановляє рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з вимогами ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що малолітня дитина сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає з матір`ю та після розірвання шлюбу залишається з нею на проживанні.

Дані обставини сторонами не оспорюються та доказуванню не підлягають.

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст.ст. 89, 263-265, 273, 280-282, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10.10.2003 року у Кривопільській сільській раді Верховинського району Івано-Франківської області, актовий запис №3 - розірвати.

Малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити на проживанні з матір`ю ОСОБА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Татарінова