ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8400/23 Справа № 210/2557/23 Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р.Є. Суддя у 2-й інстанції - Кішкіна І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу №210/2557/23 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Стіл Сервіс» про відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 року (суддя Скотар Р.Є., повний текст судового рішення складено 16 серпня 2023 року),

в с т а н о в и в:

У травні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «Стіл Сервіс» про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 08 листопада 2016 року відповідно до наказу (розпорядження) № 1550-П від 08 листопада 2016 року його прийнято на посаду енергетика експертно-технічного управління відділу з обстеження енергетичного обладнання ПП «Стіл Сервіс». 16 червня 2022 року директором ПП «Стіл Сервіс» Максимом Перекицай відповідно до наказу № 3080 від 16 червня 2022 року «Про порушення наказу №2563 від 20 травня 2022 року «Щодо формування бази даних у системі SAP» енергетиком відділу з обстеження енергетичного обладнання експертно-технічного управління Кадніковим А.М.» за порушення п.1 Наказу № 2563 від 20 травня 2022 року, а також п. 3.1.15 посадової інструкції енергетика відділу з обстеження енергетичного обладнання експертно-технічного управління ОСОБА_1 оголошено догану. Не погодившись з вищевказаним наказом, з метою захисту своїх прав та інтересів, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду. 22 лютого 2023 року у цивільній справі № 210/2590/22, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, наказ №3080 від 16 червня 2022 року визнано незаконним та скасовано. Рішення набрало законної сили 25 березня 2023 року. Позивач вважає, що саме протиправні дії директора ПП «Стіл Сервіс» Максима Перекицай призвели до спричинення йому моральної шкоди, що виразилось у моральному тиску, наслідком чого є втрата свідомості та подальша госпіталізація до КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР з вищевказаним діагнозом, душевне хвилювання, порушення нормального звичайного ритму життя, погіршення стосунків в колективі та з керівництвом, докладанні зусиль для відновлення авторитету. Незаконне притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та подальше розповсюдження про це інформації серед працівників ПП «Стіл Сервіс» підірвало авторитет ОСОБА_1 серед колег, сформувала хибне враження про нього, як про недосвідченого, безвідповідального та легковажного працівника. Звело нанівець роки бездоганної роботи на підприємстві. Що в свою чергу призвело до погіршення стосунків з колективом та керівництвом. І в подальшому призвело до того, що ОСОБА_1 не міг і на далі працювати в ПП «Стіл Сервіс», в результаті чого добровільно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 і був призваний до лав ЗСУ для захисту Держави від військової агресії Російської Федерації. ОСОБА_1 вважає, що в даному конкретному випадку його права порушувались на протязі часу з дати доведення наказу директора підприємства Максима Перекицай № 2563 від 20 травня 2022 року по дату скасування наказу № 3080 від 16 червня 2022 року у відповідності до рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 210/2590/22 від 22 лютого 2023 року. Саме на протязі цього часу від нього вимагали виконання завдань не передбачених його посадовими обов`язками, останній зазнав психологічного тиску, суттєво погіршилось його здоров`я, не законно був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, був змушений звернутись до адвоката та в судовому порядку відстоювати свої законні права, втратив авторитет та повагу серед колег та керівництва, тим самим зазнав моральних збитків. Таким чином датою відліку тримісячного строку на звернення до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди є 22 лютого 2023 року. У зв`язку із зазначеним просить суд стягнути на його користь з відповідача 100000 (сто тисяч) гривень у якості відшкодування завданої моральної шкоди.

З вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить змінити рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на його користь з відповідача, збільшивши її розмір до заявленого у позові, оскільки він значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивача та принципу розумності, виваженості і справедливості. Апеляційна скарга позивача обґрунтована тим, що суд першої інстанції приділив увагу лише неправомірному оголошенню позивачу догани, понесення ним певних моральних страждань, погіршення становища серед колег, при цьому проігнорував факт втрати свідомості ОСОБА_1 в результаті психологічного тиску на нього з боку керівництва підприємств відповідача. Вважає, що розмір матеріальної шкоди у сумі 100000 грн. є домірним у ситуації, що склалась.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову складає 100000,00 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу (розпорядження) № 1550-п від 08 листопада 2016 року ОСОБА_1 прийнято на посаду енергетика відділу з обстеження енергетичного обладнання експертно-технічного управління ПП «Стіл Сервіс» (а.с.10).

16 червня 2022 року директором ПП «Стіл Сервіс» Максимом Перекицай було винесено Наказ № 3080 від 16 червня 2022 року «Про порушення наказу №2563 від 20 травня 2022 року «Щодо формування бази даних у системі SAP» енергетиком відділу з обстеження енергетичного обладнання експертно-технічного управління Каднікову А.М.» за порушення п. 1 Наказу № 2563 від 20 травня 2022 року, а також п. 3.1.15 посадової інструкції енергетика відділу з обстеження енергетичного обладнання експертно-технічного управління ОСОБА_1 оголошено догану (а.с.11).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Стіл Сервіс» про визнання незаконним та скасування Наказу про порушення задоволено. Визнано незаконним та скасовано Наказ №3080 від 16 червня 2022 року директора ПП «Стіл Сервіс» Максима Перекицай про порушення наказу №2563 від 20 травня 2022 року «Щодо формування бази даних у системі SAP», яким енергетику відділу з обстеження енергетичного обладнання експертно-технічного управління ОСОБА_1 оголошена догана. Стягнуто з ПП «Стіл Сервіс») на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 (а.с.14-18).

Відповідно до інформації на Інтернет ресурсі «Опендатабот» встановлено, що 07 грудня 2022 року відбулась зміна керівника ПП «Стіл Сервіс» (19-21).

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 20 червня 2022 року ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою внаслідок судомного нападу, що виник вперше (а.с.12).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, визначаючи розмір відшкодування, виходив з того, що внаслідок неправомірного оголошення догани, позивач поніс певні моральні страждання, погіршення становища перед колегами. Суд першої інстанції, враховуючи ступінь моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, з урахуванням конкретних обставин справи, і наслідків, що наступили, виходячи, з міркувань розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 3000,00 гривень, буде відповідати тим переживанням, які позивач пережив та переносить на теперішній час.

Апеляційний суд погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно із частиною 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України).

Положеннями статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, а згідно з частиною 2 вказаної статті моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Статтями 13, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права та змінюють практику застосування національного закону відповідно до рішення цього Суду.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим та справедливим висновки суду першої інстанції про часткове задоволення вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь моральної шкоди, оскільки незаконне притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та подальше розповсюдження про це інформації серед працівників ПП «Стіл Сервіс» підірвало його авторитет серед колег, сформувала хибне враження про нього, як про недосвідченого, безвідповідального та легковажного працівника, звело нанівець роки бездоганної роботи на підприємстві.

Колегія суддів також враховує, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції приділив увагу лише неправомірному оголошенню позивачу догани, понесення ним певних моральних страждань, погіршення становища серед колег, при цьому проігнорував факт втрати свідомості ОСОБА_1 в результаті психологічного тиску на нього з боку керівництва підприємств відповідача, колегія судів вважає безпідставними та такими які зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

З огляду на те, що «розумність» і «справедливість» є оціночними поняттями, суди, насамперед першої та апеляційної інстанції, які заслуховують сторін та встановлюють фактичні обставини справи, мають широкий діапазон розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди.

Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17 (адміністративне провадження № К/9901/59673/18) дійшов висновку, що порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду.

Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (пункт 56).

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про необґрунтованість розміру моральної шкоди.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2023 року.

Судді І.В. Кішкіна

О.В. Агєєв

О.І. Корчиста