УХВАЛА

22 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 208/2910/23

провадження № 61-17921ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Вишневською Яною Ігорівною, на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 червня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та неустойки за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 . Звернулась до ОСОБА_2 з позовом, просила:

стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 31 грудня 2022 року до 31 березня 2023 року у розмірі 95 315,97 грн,

стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_1 , за період 31 травня 2021 року до 31 березня 2023 року у розмірі 23 292,30 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року, в позові відмовлено.

У грудні 2023 року ОСОБА_1 через адвоката Вишневську Я. І. направила до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 червня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Предметом позову у цій справі є стягнення аліментів та неустойки за прострочення сплати аліментів, а тому відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України справа є малоначною.

Малозначна справа є такою з урахуванням її властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

У касаційній скарзі заявник не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій зазначає, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах. Також, заявниця зазначає, що справа має для неї виняткове значення, оскільки відповідач ухиляється від сплати аліментів.

Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути вагомим питанням правозастосовчої практики, мати винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, значимістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

Заявниця не зазначила, в чому полягає значущість для держави і суспільства правового питання, яке на її думку, має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Зазначення підстав касаційного оскарження є лише вимогою до форми та змісту касаційної скарги відповідно до цивільного процесуального закону, проте не є безумовною підставою для відкриття провадження у малозначній справі.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявницею рішення судів ухвалені у малозначній справі, яка не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Вишневською Яною Ігорівною, на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 червня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та неустойки за прострочення сплати аліментів відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська