ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5925/23 Справа № 206/2163/23 Суддя у 1-й інстанції - Плінська А.В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Драгомерецької А.О.,

розглянувши відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Хорошманенко Наталія Сергіївна, про визнання заповіту недійсним, в якій подану апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року про відмову у забезпеченні позову,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Хорошманенко Наталія Сергіївна, про визнання заповіту недійсним.

Одночасно з позовною заявою, ОСОБА_1 подана заява про забезпечення позову, в обґрунтування якої заявник посилалася на те, що при подачі нею заяви про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_3 їй нотаріус повідомив, що крім неї є ще інший спадкоємець за законом та за заповітом її рідна сестра ОСОБА_2 . З текстом самого заповіту нотаріус їй ознайомитись не дала, однак з її слів вона зрозуміла, що належна матері квартира була повністю заповідана її сестрі. З метою захисту своїх законних прав та інтересів, з метою уникнення будь-яких дій, спрямованих на відчуження нерухомості іншим особам, що, в свою чергу, унеможливить виконання судового рішення у разі його задоволення, позивачка вважала за доцільне забезпечити позов шляхом заборони приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Хорошманенко Н.С. здійснювати будь-які нотаріальні дії пов`язані із видачею документів про право на спадщину, яка відкрилася після смерті матері позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, виклала вимогу про скасування ухвали та задоволення її заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування скарги позивачка посилається на те, що розгляд цієї справи у суді першої інстанції може зайняти досить тривалий час, у зв`язку з чим шестимісячний строк для прийняття спадщини сплине і нотаріус може у будь який момент видати свідоцтво про право на спадщину відповідачу спадкоємцю за заповітом, правомірність якого є предметом судового розгляду у даній справі. А тому, з метою збереження спадкового майна, є необхідність застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу вчиняти дії з видачі свідоцтва про право на спадщину щодо спадкового майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа і смс-повідомлення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту ухвали, яка оскаржена, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суддя першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано суду доказів того, що будь-ким вчиняються дії, спрямовані на відчуження будь якого спірного спадкового майна, як і не надано інших доказів, які підтверджують, що спірний заповіт існує та про яке саме майно в ньому йдеться. Крім того, суддя посилався на те, що свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті матері позивачки, нотаріусом ніяк не може бути видано, оскільки ще не закінчився строк для прийняття спадщини. Також, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено позасудовий спосіб недопущення порушення та ефективний захист прав позивачки в частині недопущення видачі свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після померлого спадкодавця, у тому числі на ім`я відповідача, до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Проте, суд апеляційної інстанції не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пунктах 1, 2 якої передбачено, що позов може забезпечуватись, зокрема, накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Судом апеляційної інстанції установлено, що предметом позову є оскарження позивачкою заповіту, складеного померлою матір`ю позивачки ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_2 , щодо нерухомого майна, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову, позивачка посилалася на можливість вчинення будь яких дій, спрямованих на відчуження спадкового майна іншим особам, що в свою чергу, унеможливить виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що заява про забезпечення позову за своїм змістом відповідає вимогам статті 151 ЦПК України і відповідає суті інституту забезпечення позову, як гарантії дотримання прав позивача в разі ухвалення судом рішення на його користь.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обраний позивачкою захід забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти нотаріальні дії з видачі свідоцтва про право на спадщину щодо спадкового майна відповідає вимогам співмірності, розумності та збалансованості інтересів сторін.

Враховуючи обґрунтованість ризиків невиконання можливого рішення суду, та те, що вжиття заходів забезпечення позову в даному випадку виступає як спосіб гарантування обов`язкового виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог і не створює невиправданих обмежень відповідачу в його правах, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 є достатніми для скасування ухвали судді першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, та наявності правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Хорошманенко Н.С. вчиняти нотаріальні дії з видачі свідоцтва про право на спадщину щодо спадкового майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа № 14/2023, до вирішення справи по суті.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції належним чином не перевірив та не встановив обставин, що мають значення для справи, не надав належної оцінки тому, що між сторонами дійсно виник спір щодо спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та оформлення спадщини може ускладнити виконання можливого рішення суду про задоволення позову в майбутньому, що свідчить про порушення судом порядку вирішення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи викладене, ухвала судді першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року про відмову у забезпеченні позову скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Хорошманенко Наталії Сергіївні вчиняти нотаріальні дії з видачі свідоцтва про право на спадщину щодо спадкового майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа № 14/2023, до вирішення справи по суті.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 липня 2023 року.

Судді: