Справа № 361/4103/21
Провадження № 2/361/432/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Лелеки В.А.

представник позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом у якому просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , грошові кошти в розмірі 285 693 грн. 50 коп. в якості боргу за договором позики від 01 грудня 2005 року.

Свій позов обґрунтовував тим, що 01 грудня 2005 року ОСОБА_2 , передав у борг за договором позики ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 285 693 грн. 50 коп., що підтверджується договором позики від 01.12.2005 року та письмовою розпискою від 01.12.2005 року.

Позика була надана позивачем з метою подальшого придбання позичальником квартири готівкою або шляхом виплати кредитного договору для придбання квартири. Договір позики був укладений ОСОБА_3 в інтересах його сім`ї, адже як позивачу відомо ОСОБА_5 мав на меті забезпечити свою сім`ю належними житловими умовами, а тому вирішив придбати квартиру за рахунок позичених позивачем коштів. Ними була досягнута домовленість, що гроші передаються ним на безвідсоткових умовах і виключно для забезпечення його сім`ї житлом. Відповідно до договору позики позичальник мав придбати квартиру готівкою та/або шляхом здійснення погашення кредитного договору для придбання квартири.

Відповідач - 1 та відповідач - 2 для підтвердження факту цільового використання позичених їм позивачем коштів надали йому копію договору № 014/1179/74/942 на відкриття та ведення поточного рахунку від 13.09.2006 року та додаток до кредитного договору, відповідно до якого сума кредиту склала 147 000, 00 грн., а згодом і довідку про стан кредиту від 15.07.2013 р. №Р1-В76/53/648 відповідно до якої ОСОБА_3 заборгованості по кредитному договору № 014/1179/74/942 від 13.09.2006 року станом на 15.07.2013 р. не мав. За словами відповідача - 1 решта позичених позивачем коштів була передана в рахунок оплати участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку згідно договору №СМ- 217 від 01.12.2005 року. Відповідно до акту №СМ-217 приймання-передачі квартири в житловому будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 було передано квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 72,90 кв.м.

Отже, з переданих позивачем грошових коштів у сумі 285 693, 50 грн. відповідно до договору позики від 01 грудня 2005 року, в якості часткового виконання договору №СМ- 217 від 01.12.2005 року ОСОБА_3 було сплачено 138 693, 50 грн , а решта позики - 147 000 грн. була витрачена на погашення суми кредиту за договором №014/1179/74/942 від 13.09.2006 року.

Таким чином за рахунок наданих позивачем коштів за договором позики від 01.12.2005 року відповідачами була набута у власність двокімнатна квартира.

Всупереч положенням договору позики від 01 грудня 2005 року ані відповідач 1 ані відповідач - 2 суму позики позивачу не повернули, хоча терміном повернення позики було визначено 01 березня 2021 року відповідно до п.4.1. Договору.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 на час укладення договору позики та отримання ним грошових коштів, то позивач змушений звернутись із даним позовом до відповідача - 1 та відповідача - 2 як до солідарних боржників.

09 червня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 29 вересня 2021 року.

26 липня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, представник позивача, в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, пояснення надав аналогічно викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав клопотання, в якому просив проводити розгляд справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Суд дослідивши письмові докази в справі, встановивши обставини в справі та відповідні правовідносини, дійшов до наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-якідані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Відповідно до частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Правовий аналіз частини четвертої статті 65 СК України дає підстави для висновку, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що 01 грудня 2005 року ОСОБА_2 , передав у борг за договором позики ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 285693 грн. 50 коп., що підтверджується договором позики від 01.12.2005 року та письмовою розпискою від 01.12.2005 року.

З переданих позивачем грошових коштів у сумі 285693,50 грн. відповідно до договору позики від 01 грудня 2005 року, в якості часткового виконання договору № СМ- 217 від 01.12.2005 року про участь у будівництві багатоквартирного житлового будинку ОСОБА_3 було сплачено 138693, 50 грн, а решта позики - 147000 грн. була витрачена на погашення суми кредиту за договором № 014/1179/74/942 від 13.09.2006 року.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 30 липня 2000 року у Балинській сільській раді Дунаєвського району Хмельницької області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , про що в книзі актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 6.

Таким чином на момент укладення договору позики від 01 грудня 2005 року відповідачі перебували у зареєстрованому шлюбі.

У п. 1.2. вказаного вище договору зазначено, що позика надається позичальнику з метою придбання квартири готівкою та/або здійснення позичальником погашення кредитного договору, укладеного між позичальником та банківською установою з метою придбання квартири.

У п. 4.1. терміном повернення позики за даним договором є 01 березня 2021 року.

Як вбачається із сайту судової влади у справі за № 361/5804/17 року, 15 червня 2019 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна між подружжям шляхом визнання права власності на частку квартири, у задоволенні позову було відмовлено. При зверненні до суду позивач вказувала на те, що у шлюбі з відповідачем перебувала з 30.07.2000 р., дана квартира була набута у власність шляхом внесення інвестицій у будівництво за договором дольової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 від 01.12.2005р., який був укладений на ім`я відповідача в інтересах сім`ї; інвестиція була зроблена за рахунок спільних коштів подружжя, обидва з подружжя працювали і мали доходи. По завершенню будівництва свідоцтво про право власності на квартиру було видане 29.07.2008р. на ім`я відповідача. Посилаючись на ст.ст. 63, 68, 69, 70, 71 СК України просила поділити вказану квартиру наступним чином: визнати за нею право приватної власності на частку квартири, виходячи з рівності часток кожного з подружжя.

Зважаючи на викладені вище обставини, позивачем доведені обставини укладання договору позики від 01 грудня 2005 року, договору № СМ -217 дольової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 від 01 грудня 2005 року, договору № 014/1179/74/942 про відкриття та ведення поточного рахунку від 13 вересня 2006 рокув інтересах сім`ї та використання отриманих у борг грошей в інтересах сім`ї для набуття майна у власність.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 та ОСОБА_4 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 грошові кошти в розмірі 285 693 грн. 50 коп. в якості боргу за договором позики від 01 грудня 2005 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.