справа № 361/8062/18
провадження № 2/361/35/23
УХВАЛА

06 квітня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Срібної Ю.О., Зазимко А.Ю., Панек А.С., Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив зобов`язати відповідача ОСОБА_2 у строк двох календарних місяців з моменту набрання судовим рішенням законної сили прибрати/перенести власний паркан із належної йому (позивачу) на праві приватної власності земельної ділянки площею 0,0376 га, кадастровий № :01:022:0110, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У вересні 2021 року від представника позивача адвоката Ананьєва Є.А. до суду надійшла заява, у якій він зазначав, що під час перебування цієї цивільної справи у провадженні суду відповідачем ОСОБА_2 у добровільному порядку здійснено перенесення її паркану із земельної ділянки, що належить позивачу ОСОБА_1 , та останній не має претензій до відповідача щодо предмета спору. Позивач ОСОБА_1 не підтримує позов у результаті задоволення його відповідачем, при цьому звертав увагу суду, що позивач не відмовляється від позову та не просить суд залишити позов без розгляду.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомили, їх неявка вирішенню судом питання про закриття провадження у справі не перешкоджає.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

У ч. 1 ст. 182 ЦПК України встановлено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ананьєв Є.А. подав до суду заяву, у якій вказував на те, що після пред`явлення позову відповідачем ОСОБА_2 задоволено позовні вимоги в повному обсязі та здійснено перенесення власного паркану із земельної ділянки позивача. На сьогоднішній день позивач не має претензій до відповідача, пов`язаних із предметом спору, що свідчить про відсутність між сторонами предмету спору.

Крім зазначеного вище, вказував на те, що ОСОБА_1 поніс витрати на сплату судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 142 ЦПК України суд повинен стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття юридичного спору має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття спір про право (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття спору про право має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 виклав правовий висновок та зазначив, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Враховуючи, що представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ананьєв Є.А. подав до суду заяву про непідтримання ним заявлених позовних вимог унаслідок задоволення їх після пред`явлення позову відповідачем ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що провадження у цій даній справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

У ч. ч. 1, 3 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що якщо позивач не підтримує своїх позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений останнім при подачі до суду вказаного позову відповідно до квитанції ПН 55 від 21 листопада 2018 року судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 133, 142, 182, 255, 256, 259, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном.

Стягнути із ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , сплачений згідно із квитанцією ПН 55 від 21 листопада 2018 року судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київської апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Дутчак І. М.