Справа № 761/6307/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Фролова І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Ярошенко Олесі Миколаївни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року, постановлену у складі судді Фролової І.В., у справі №761/6307/2023 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Просила розірвати шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів в м. Києві 10 серпня 2003 року між нею та ОСОБА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року відкрито провадження в даній цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні 29 серпня 2023 року представник ОСОБА_1 було заявлено клопотання про прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання. Відповідно до зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 просив встановити режим окремого проживання між ним та ОСОБА_2 на один рік з дня набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання, разом з долученими матеріалами - повернуто заявнику. Роз`яснено ОСОБА_1 право на звернення з цим позовом до суду в загальному порядку.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду адвокат Ярошенко О.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати. Зазначає, що суд першої інстанції формально підійшов до вирішення питання про прийняття зустрічної позовної заяви та повернула її навіть не ознайомившись із її змістом. Єдиним мотивом у поверненні зустрічної позовної заяви було те, що представник ОСОБА_2 повідомив про те, що ОСОБА_2 не бажає встановлювати режим окремого проживання зі своїм чоловіком. Однак, представник ОСОБА_2 навіть не ознайомився зі змістом зустрічної позовної заяви. Суддя повідомила, що ОСОБА_1 має право звернутися із зустрічною позовною заявою в загальному порядку. Однак, дана зустрічна позовна заява не може розглядатися окремо, оскільки вимоги про встановлення режиму окремого проживання подружжя та розірвання шлюбу є взаємопов`язаними.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Повертаючи зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання, разом з долученими матеріалами в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що предмет первісного та зустрічного позову є різними за своєю правовою природою, спільний розгляд первісного позову ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_1 є недоцільним.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом (ч. 3 ст. 193 ЦПК України).

Відповідно до ст 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Відповідно до положень вказаних норм зустрічний позов має певну специфіку, яка відрізняє його від інших видів позовів (зокрема, й від первісного). По-перше, право подання зустрічного позову має не будь-який учасник процесу, а лише відповідач за первісним позовом; пред`являється він до первісного позивача. По-друге, подання зустрічного позову є можливим лише у строк для подання відзиву. По-третє, зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може повністю або частково виключати задоволення первісного позову. Взаємна пов`язаність позовів може ґрунтуватися на спільності їх підстав і предмета. При цьому пов`язаність позовів не завжди є безумовною підставою для їх спільного розгляду.

При пред`явленні вимог одним із подружжя про розірвання шлюбу, які заявляються, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, та вимог про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно підлягають доведенню різні обставини. Хоча як вимоги про розірвання шлюбу, так і вимоги про встановлення для подружжя режиму окремого проживання, випливають із сімейних відносин подружжя, вони мають різний предмет, спільний розгляд таких вимог як первісних та зустрічних в одному провадженні є недоцільним.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання, роз`яснивши ОСОБА_1 право звернутися із таким позовом в загальному порядку, що не обмежує його у праві доступу до правосуддя.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення питання щодо прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга адвокат Ярошенко О.М., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року - без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Ярошенко Олесі Миколаївни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді