Справа № 2208/2971/12
Номер провадження 2/676/107/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Швець О. Д.

з участю секретаря Чекашкіній О.Л.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в спрощеному провадженні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ ФК «Форт» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит та просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт» заборгованість за кредитним договором № 13/10/2005/840-К/53 від 13.10.2005 р. в сумі 14 907,36 доларів США з яких: 5870,88 доларів США заборгованість за тілом кредиту; 2 993,16 доларів США - заборгованість по відсоткам; 775,97 доларів США - заборгованість за комісією; 4 498,76 доларів США - пеня за прострочення сплати кредиту; 768,60 доларів США штраф за порушення умов кредиту. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13 жовтня 2005 р. між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 13/10/2005/840-К/53 у відповідності до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 7686 доларів США зі сплатою 11% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення кредиту до 12 жовтня 2012 року. Сторони домовились, що позичальник зобов`язаний щомісячно повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами шляхом сплати щомісячної суми мінімального необхідного платежу в розмірі 180,94 доларів США. Проте позичальник порушує умови договору та з червня 2011 року не сплачує платежі. Загальний розмір заборгованості позичальника перед банком станом на 26.03.2012 р. становить 14 907,36 доларів США. ОСОБА_2 поручився перед банком за належне виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором своїм майном згідно договору поруки від 13 жовтня 2005 р. 29.12.2020 р. відповідно Договору про відступлення прав вимоги № б/н набуло прав кредитора позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 13/10/2005/840-К/53 від 13.10.2005 р.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 22.05.2012 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Заочним рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 20.08.2012 р. позов задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Надра та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Надра солідарно заборгованість за кредитним договором № 13/10/2005/840-К/53 від 13.10.2005 року в сумі 14 138.77 доларів США, що за курсом НБУ становить 112912,14 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі по 564 грн. 56 коп. з кожного відповідача. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 26.04.2021 р. поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2012 року у справі № 2208/2971/12. Заочне рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 20 серпня 2012 року ухвалене у цивільній справі №2208/2971/12 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано і призначено справу в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 21 жовтня 2021 року залучено ТОВ «ФК Форт» як правонаступника ПАТ КБ «Надра» до участі в справі за позовом ПАТКБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідачів адвокат Сивак Т.М. в судове засідання не з`явився, направив до суду відзив на позов. Заперечує проти задоволення позову з тих підстав, що умовами договору передбачений строк кредитування 60 місяців, кінцевий термін повернення кредиту 12.10.2010 р. Згідно з поданим позивачем розрахунком заборгованості нарахування здійснено за межами кредитування, а саме до 25.03.2012 року. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати проценти за користування кредитними коштами згідно ч. 2 ст. 1048 ЦК України припиняється, нарахування процентів після 12.10.2010 р. є незаконним. Крім того строк позовної давності щодо вимог про стягнення пені на момент подання позову сплив. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», базується на власних припущеннях позивача і не є безспірним доказом існування заборгованості саме в такому розмірі. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне.

Встановлено, що 13 жовтня 2005 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 13/10/2005/840-К/53.

За умовами кредитного договору банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 7 686,00 доларів США на придбання транспортного засобу ГАЗ 31105, 2005 року випуску з витратами страхувальника. За умовами договору позичальник зобов`язалась сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 11% річних та щомісячну комісію за управління кредитом в розмірі 0,18% від суми кредиту (п.1.3 кредитного договору). Строк кредитування становить 60 місяців (п.1.4 кредитного договору). Моментом надання кредиту вважається день фактичного перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника в повній або частковій сумі кредиту (п.3.2 кредитного договору). Позичальник повертає кредит та сплачує передбачені цим договором проценти банку шляхом здійснення перерахування на рахунок № НОМЕР_1 мінімально необхідного платежу у валюті кредиту (п.3.3.1 кредитного договору). Щомісячна сума мінімально необхідного платежу по кредиту складає 180,94 доларів США (п.3.3.2 кредитного договору). Позичальник вносить черговий мінімальний платіж щомісячно до 05 числа поточного місяця (п.3.3.3 кредитного договору). Кінцевий термін повернення кредиту 12.10.2010 року (п.3.3.4 кредитного договору).

Позичальник зобов`язалась сплачувати мінімальні необхідні платежі в розмірі та порядку, визначеного у п.3.3.2, 3.3.3 договору (п.4.3.7 кредитного договору); у випадку порушення виконання зобов`язань, передбачених цим договором, сплатити банку штрафні санкції, визначені у п.5.-5.3 цього договору.

Позичальник ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору щодо дотримання строків поверенння кредиту.

У разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, зазначено у п.3.3.3 договору, а також у випадку прострочення строку дострокового виконання зобов`язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п.4.2.3 цього договору позичальник сплачує пеню в розмірі 1% від несплаченої суми за кожний день прострочення (п.5.2 кредитного договору).

За розрахунком позивача станом на 26.03.2012 року залишок по поверненню кредиту складає 5 870,88 доларів США (46884,85 грн. за курсом НБУ); заборгованість по сплаті нарахованих відсотків складає 2 993,16 доларів США (23 903,37 грн.); плата за управління кредитом складає 775,97 доларів США (6 196,86 грн); пеня у відповідності до п. 5.2 договору 4 498,76 доларів США (35 927,06 грн.); штраф згідно п.5.3 договру - 768,60 доларів США (6 138,04 грн.).

В якості забезпечення виконання зобов`язань за цим договором 13 жовтня 2005 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки відповідно до умов якого останній поручився перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, що витякають з договору кредиту № 13/10/2005/840-К/53, в тому числі повернути до 12 жовтня 2010 р. кредит у сумі 7 868,00 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, штрафи, пеню у випадках та розмірах, передбачених основним договором.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

ЦК України передбачає спеціальні способи, які забезпечують захист майнових інтересів кредитора на випадок невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань боржником, які є видами забезпечення виконання зобов`язання.

Таке забезпечувальне зобов`язання має акцесорний, додатковий до основного зобов`язання характер і не може існувати окремо від основного (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 757/31762/14-ц (провадження № 14-662цс18)).

Одним із видів акцесорного зобов`язання є порука (частина перша статті 546 ЦК України).

Відповідно до частин першої та третьої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручителем може бути одна або кілька осіб.

Згідно із частиною першою статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, чи встановлено договором або законом строк її дії, його сплив припиняє відповідне право кредитора.

Визначення в договорі поруки, що дія договору припиняється після погашення кредиту й інших платежів, пов`язаних з виконанням основного зобов`язання боржника за основним договором не свідчать, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя .

З аналізу частини четвертої статті 559 ЦК України можна зробити висновок, що строк поруки відноситься до преклюзивних, це строк існування самого зобов`язання поруки, а застосоване в цій нормі поняття «строк чинності поруки» повинне розглядатися як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов`язання.

Тому і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Такі висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27 березня 2019 року у справі № 200/15135/14-ц (провадження № 14-23цс19).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Таким чином встановивши, що позичальник ОСОБА_1 отримавши кредитні кошти належним чином не виконала зобов`язання за кредитним договором, зокрема в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних про стягнення зазначених сум з ОСОБА_1 .

Із представленого банком розрахунку заборгованості встановлено, що станом на день закінчення дії кредитного договору зобов`язання позичальником виконано частково, не повернуто 5870,88 доларів США тіла кредити.

Звертаючись з позовом до суду кредитор просив стягнути заборгованість станом на станом на 26.03.2012 року.

Згідно п. 3.3.4 кредитного договору кінцевий термін повернення кредиту 12.10.2010 року.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, вимоги банку про стягнення процентів та пені після 12.10.2010 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Такі правові висновки, що не були враховані судами під час вирішення спору, узгоджуються з позицією Великої палати ВС, висловленою у постанові від 28.03.2018 у справі №14-10цс18.

З урахуванням наведеного підлягають стягненню з ОСОБА_1 проценти за користування кредитом №13/10/2005/840-К/53 від 13.10.2005 в розмірі 2078,36 доларів США, заборгованість по комісії - 558,78 доларів США.

Згідно п. 1, ч. 2, ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Враховуючи, що позов пред`явлений 06.04.2012 р. після спливу кінцевого терміну повернення кредиту понад один рік, вимоги щодо стягнення пені та штрафу не підлягають задоволенню.

У відповідності до п. 3.ч. 2, ч. 13 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог (57,07%) в розмірі 679,42грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт» заборгованість за кредитним договором № 13/10/2005/840-К/53 від 13.10.2005 року в сумі 8508,02 доларів США, з яких: 5870,88 доларів США заборгованість за тілом кредиту, 2078,36 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 558,78 доларів США заборгованість за комісією та витрати по сплаті судового збору в сумі 679 грн. 42 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт», , юридична адреса: вул. Солом`янська площа, 2, 102 Б, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 лютого 2023 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д/