Провадження №2/447/379/23
Справа №447/1321/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

( заочне)

27.06.2023 Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Друзюк М.М.,

секретар судового засідання Мазуркевич І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням( викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщеням,

за участю позивача ОСОБА_1

встановив:

Позивач подала до Миколаївського районного суду Львівської області позов про визнання відповідача ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого позову позивач покликається на те, що вона є головою домогосподарства по АДРЕСА_1 .

Зазначила, що на даний час у будинку зареєстрований, проте більше двох років, не проживає ОСОБА_2 який є колишнім чоловіком її доньки ОСОБА_3 ,його особистих речей в будинку немає, комунальні послуги не сплачує , участі в утриманні житла не бере.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 15.05.2023 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 13.06.2023

Розгляд справи відкладався двічі та призначений до розгляду 27.06.2023. .

Позивач у судовому засіданні 27.06.2023 позовні вимоги підтримала, пояснення надала аналогічні викладеним у позовній заяві , просила позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений у належний спосіб, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті « Судова влада України».

У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з наступних підстав.

Як вбачається з довідки ( витяг з по господарської книги) № 82 виданої виконавчим комітетом Тростянецької сільської ради Стрийського району Львівської області 26.04.2023, ОСОБА_1 є головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , крім неї у будинку зареєстровані: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 -дочка, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , -син, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 -син, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 - внук, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 - внучка, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 - зять.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 20.06.2011 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 20.06.2011 , прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка- ОСОБА_8 , дружини ОСОБА_9 .

Судом встановлено , що рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 17.05.2022, яке набрало законної сили 17.06.2022, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Згідно з актом про встановлення факту не проживання № 81 від 26.04.2023 , комісією встановлено , що ОСОБА_2 1980 р.н. зареєстрований в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично не проживає понад два роки. Зі слів ОСОБА_1 вони спільного побуту та господарства не ведуть, не допомагає ні матеріально , ні фізично.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , пояснила, що проживає у АДРЕСА_2 , є сусідкою позивачки. Зазначила, що ОСОБА_11 не проживає в будинку АДРЕСА_1 , з березня 2020 року, їй відомо, що він перебуває закордоном в Республіці Польща.

Свідок ОСОБА_12 ,пояснила , що проживає у АДРЕСА_3 , є сусідкою позивачки. Зазначила,що ОСОБА_11 , який є зятем ОСОБА_1 не проживає в с. Стільсько в будинку, разом з дружинолю та дітьми, з березня 2020 року.

Вирішуючи спір між сторонами, суд враховує, що статтею 47 Конституції України та статтею 9 ЖК Української РСР гарантовано право громадянина на житло, відповідно до якого ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 64 ЖК Української PCP члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Статтею 9 ЖК Української PCP передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.

Відповідно до статті 71 ЖК Української PCP при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Постановою Верховного Суду у справі № 756/5142/19 від 26 травня 2021 року вказано, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК Української PCP), необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутній понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На підтвердження вибуття суд може брати до уваги будь-які -фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

У справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, на позивача покладається обов язок із доведення відсутності відповідача у спірному приміщенні понад строк, із яким законом пов`язана можливість збереження права користування житлом за відсутнім наймачем(користувачем), а на відповідача, відповідно, покладається обов`язок із доведення поважності причин відсутності у спірному приміщенні понад встановлений законом строк.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, в осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Такий висновок викладений, зокрема, в постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 182/6536/13-ц (провадження № 61-23089св19).

Визначаючи наявність правових підстав для визнання відповідача ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 , суд враховує, що матеріали справи містять переконливі докази щодо не проживання та не користування відповідачем спірним житлом протягом строку із яким законом пов`язана можливість збереження права користування житлом за відсутнім наймачем(користувачем),.

Докази поважності причин непроживання відповідача у спірному приміщенні протягом строку встановленого нормами законодавства у матеріалах справи відсутні.

Відтак, враховуючи встановлені обставини, зокрема невикористання без поважних причин відповідачем свого права на користування належним позивачу житлом понад шість місяців, відсутність між сторонами іншої домовленості щодо порядку та строків користування житлом, не виконання відповідачем обов`язків по утриманню житла, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенямзадоволити.

Визнати ОСОБА_2 таким , що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач : ОСОБА_1 - РНОКПП : НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 - РНОКПП : НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

Повний текст рішення складено 03.07.2023

Суддя Друзюк М. М.