Справа № 643/496/23
Провадження № 2/643/319/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2023 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Харченко А.М.

за участю секретаря Мітягіна К.В.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

24.01.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просить визначити додатковий строк на прийняття спадщини після матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у два місяці для звернення до нотаріальної контори. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що її мати ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона звернулася до приватного нотаріуса ХМНО Мустафаєвої Є.Б. з заявою про прийняття спадщини, однак 20 січня 2023 року нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину із посиланням на пропуск строку для прийняття спадщини. Також зазначила, що вона, ОСОБА_1 та треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , рідна сестра та брати по лінії матері. Батько позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 24 лютого 2009 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , позивачу ОСОБА_1 та її брату ОСОБА_3 в рівних частках, тобто по 1/3 частині. Також за матір`ю позивача та третіх осіб ОСОБА_4 зареєстровано автомобіль Nissan, держномер НОМЕР_1 , 2011 року випуску. Їх мати раптово померла ІНФОРМАЦІЯ_1 від ускладнень після COVID. Позивач дуже тяжко перенесла смерть матері, усі витрати на її поховання взяла вона. Таким чином, спадкове майно складається із 1/3 частки квартири та автомобіля. Однак у зв`язку із введенням у країні воєнного стану внаслідок військової агресії рф проти України, позивач не змогла подати заяву своєчасно. Остання зі своїми синами ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкала в квартирі АДРЕСА_2 . В перші дні військової агресії рф їх квартира була ушкоджена внаслідок артилерійського обстрілу, та, рятуючи дітей, вона виїхала до с. Терешки Полтавського району Полтавської області, і з 04 березня 2022 року набули статусу внутрішньо переміщених осіб на території Терешківської ОТГ Полтавського району Полтавської області. Діти позивача перебувають на диспансерному обліку за станом здоров`я у невролога. З метою відновлення психологічного стану та здоров`я дітей, позивач влаштувала їх до Микільского навчально-реабілітаційного центру Полтавського району, Полтавської обласної ради, де вони з 01 червня 2022 року, під наглядом фахівців центру проходять реабілітаційні заходи по відновленню фізичного, психологічного та психічного здоров`я. У 2023 році приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мустафаєвою Є.Б. було заведено спадкову справу за № 3/2023 і постановою від 20 січня 2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Ухвалою суду від 23.02.2023 відкрито провадження у цивільній справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15 березня 2023 року витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мустафаєвої Есміральди Бахлул-кизи належним чином засвідчену копію спадкової справи №70167517 (03/2023) від 20.01.2023 року, відкритої після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити.

Представник відповідача Харківської міської ради направив суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, справу розглядати без участі представника відповідача. Розглянувши позовні вимоги ОСОБА_1 . вважають їх безпідставними. необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Предметом доказування у цій справі є встановлення наявності або відсутності поважних причин пропущеного позивачем строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. не подав заяву про прийняття спадщини. він вважається таким. що не прийняв її. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Зі змісту позовної заяви та доданих копій документів встановлено, що Позивач є донькою померлої ОСОБА_4 . Відповідно до Свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_2 ), що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . З цього часу розпочався шестимісячній строк для прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на те, що нею пропущено законодавчо встановлений строк з поважних причин. Позивач вказує, що вона не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з початком повномасштабної війни на території України, зупиненням роботи нотаріальних контор у місті, проживанням позивача у іншому місті як внутрішньо переміщеної особи. Окрім того, позивач вказує інші причини пропуску зазначеного строку, а саме, догляд за неповнолітніми дітьми та необхідність проходження дітьми реабілітаційних заходів у зв`язку з погіршенням фізичного та психічного здоров`я дітей внаслідок пережитих ними воєнних дій. Частиною третьою ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом, спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. У листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Про неповажність причин пропуску строку для прийняття спадщини, які зазначив позивач, свідчить наявна судова практика щодо визнання неповажними причин пропуску строку для прийняття спадщини. Зокрема, у постанові Верховного Суду від 12.11.2018 у справі № 136/200/17 суд дійшов висновку, що хвороба дітей позивача не може вважатися підставою для визнання поважними причинами пропуску строку для. подання заяви про прийняття спадщини, оскільки заяву мав би подати особисто чи надіслати поштовим зв`язком саме позивач. Також, відповідно до постанови Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 709/769/19 колегія суддів дійшла висновку, що чинне законодавство не позбавляє спадкоємця права направити заяву про прийняття спадщини за допомогою засобів поштового зв`язку. За змістом абз. 2 пп. 2.1 п. 2 глави 10 розділу II та пп. 3.5 п. З глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, (далі - Порядок) спадкоємець може подати до нотаріальної контори письмову заяву про прийняття спадщини за допомогою засобів поштового зв`язку. В умовах воєнного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини. Таким чином, позивач, перебуваючи за межами міста Харкова, мав можливість звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте позивачем не здійснено можливих та необхідних заходів для прийняття спадщини в установлений законом строк. Відповідно до постанови Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 398/3651/19, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Вищенаведене свідчить про недоведеність поважності причин пропуску Позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 15. 30 Житлового кодексу України, відповідні сільські, селищні, міські ради, їхні виконавчі комітети здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду.

Частинами 1, 2 ст. 1277 ЦК України визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Зі змісту позовної заяви вбачається, що визначення додаткового строку для прийняття спадщини необхідно Позивачу з метою оформлення нею права на спадщину за законом на відповідну частку у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 та автомобіль марки та моделі NISSAN QASHQAI, 2011 року випуску, які залишилися після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 . Надання додаткового строку позивачу прямо впливає на права та інтереси Харківської міської ради щодо визнання спадщини відумерлою, тому Харківська міська рада, як орган місцевого самоврядування, оспорює право Позивача на визначення додаткового строку для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що Позивач не довела поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на вищевикладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Позивач ОСОБА_1 направила суду відповідь на відзив, в якій просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_2 направив суду заяву, в якій проти позову ОСОБА_1 не заперечує, просить позов задовольнити та справу розглядати без його участі.

Третя особа ОСОБА_3 направив суду заяву, в якій проти позову ОСОБА_1 не заперечує, просить позов задовольнити та справу розглядати без його участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

Третя особа ОСОБА_2 народився від шлюбу між матір`ю заявника та третіх осіб, до шлюбу - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який було розірвано 19.12.1978 року у відділі актів цивільного стану виконкому Тихорецької райради депутатів трудящих (а.с.10, 11).

Позивач ОСОБА_1 народилася від шлюбу ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , зареєстрованого відділом Мало-Данилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області 15 листопада 1980 року, актовий запис № 101. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_11 (а.с. 13,17).

Згідно з Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 19 серпня 1982 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьки: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_12 (а.с. 17).

Батько позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть (а.с. 18).

Третя особа ОСОБА_3 народився від шлюбу ОСОБА_12 із ОСОБА_13 , зареєстрованого 24 лютого 1990 року у Дзержинському відділі ЗАГС м. Харкова, актовий запис № 17. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище ОСОБА_14 (а.с. 19, 20).

Згідно з копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 13 листопада 2021 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 13 листопада 2021 року складено відповідний актовий запис №23434 (а.с. 8).

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №71221503 від 20.01.2023, приватним нотаріусом Мустафаєвою Е.Б. 20.01.2023 заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 70167517, номер у нотаріуса 03/2023, спадкодавець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мустафаєвою Е.Б. від 20.01.2023 №09/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки з матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємиця ОСОБА_1 не проживала зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини та не звернулася до нотаріуса протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини з заявою про прийняття спадщини, вона вважається такою, що спадщину не прийняла. З матеріалів спадкової справи також вбачається, що інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Згідно з Свідоцтвами про народження, копії яких знаходяться в матеріалах справи, позивач ОСОБА_1 має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с. 21, 22).

З копій Консультативних висновків дитячих неврологів за 2019-2021 роки та Консультативних висновків спеціалістів вбачається, що діти позивача знаходяться під постійним наглядом лікарів (а.с. 23-34).

Згідно з довідкою Микільського навчально-реабілітаційного центру Полтавського району Полтавської обласної ради від 26.12.2022 № 219, копія якої знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_1 разом з дітьми ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 04.03.2022 по грудень 2022 проживали на території Терешківської ОТГ Полтавського району Полтавської області. З 01.06.2022 по грудень 2022 діти ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які потребували кваліфікованої допомоги, проходили реабілітацію в ОСОБА_21 навчально-реабілітаційному центрі по питанню відновлення фізичного та психічного здоров`я.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1статті 1270 ЦК України).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

З 29.06.2022 діють нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, п. 3 постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив наступний висновок.

Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч.2 ст. 4 ЦК України).

Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином, можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 в справі № 490/7071/16-ц (провадження № 61-25815св18).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України).

Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Отже, виходячи із вказаної правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивач, звернувшись 20.01.2023 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пропустила шестимісячній строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті матері і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.03.2020 у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає, що із введенням воєнного стану на території України, з метою ризику загибелі або отримання шкоди для здоров`я, вона вимушена була виїхати за межі міста Харкова.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Введення воєнного стану на території України, постійний обстріл міста Харкова у період з 24.02.2022 і по день звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що є загальновідомою обставиною, а також виїзд позивача за межі міста Харкова, слід розцінювати як об`єктивну перешкоду, яка істотно перешкоджала позивачу здійснити передбачені законом дії щодо прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наявність зазначених позивачем обставин свідчить про те, що у неї були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», оцінку якої було надано Верховним Судом, про що зазначено вище у рішенні, встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці.

Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (статті 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.

З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 264-265, 268, п.3 розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , місце народження м. Харків, РНОКПП НОМЕР_4 , додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Харкові.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складений протягом десяти днів.

Суддя Харченко А.М.