Справа № 283/655/20
Номер провадження 6/289/60/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2023 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Кириленка О.О.,

з участю секретаря судового засідання Романенко К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання Коростишівського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про примусовий привід боржника,

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділу виконавчої служби звернулась до суду з вищевказаним поданням, в якому просить суд вирішити питання про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Коростишівського ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). В обґрунтування якого зазначає, що на виконанні у вказаному відділі виконавчої служби знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення аліментів з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини. Однак, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до відділу ДВС та попередженим про відповідальність за ухилення від явки до відділу, без поважних причин не з`являється за викликом до виконавця.

Заявник в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини своєї неявки суд не повідомила.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, подання про примусовий привід боржника просить задовольнити.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання також не з`явився, однак від його представника - адвоката Свінцицького Л.В. надійшло заперечення по вказаній справі, в якому останній просив відмовити у задоволенні вказаного подання та зазначив, що боржник не ухиляється від явки до відділу виконавчої служби, а навпаки ходив та долучав копії квитанцій про сплату аліментів за виконавчим провадженням. Вказав, що борг зі сплати аліментів за 2020-2021 роки виник не з вини боржника, оскільки останній не отримував письмових викликів з виконавчої служби, так як державний виконавець повідомляла його в телефонному режимі. Крім того, у вказаному запереченні захисник просив оглянути справу про адміністративне правопорушення №289/2495/23 на підтвердження викладених доводів. Розгляд вказаної справи захисник просив проводити без його участі та участі боржника ОСОБА_1 .

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні у Коростишівського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №70533911 з примусового виконання виконавчого листа №283/655/20, виданого 29.11.2022 Малинським районним судом Житомирської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.03.2020 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3).

У відповідності до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV копія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Пунктами 1, 2 розділу V Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України 30.01.2018 за № 64/261/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2018 за № 140/31592, визначено, що підставою для здійснення приводу боржника є ухвала суду.

Привід полягає у примусовому супроводженні боржника, до якого він застосовується, поліцейським, який виконує ухвалу суду про здійснення приводу, до місця його виклику в зазначений в ухвалі час. У разі відмови особи прибути до місця її виклику, якщо застосування превентивних поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, застосовуються поліцейські заходи примусу відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи для забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

На підтвердження вказаних обставин державним виконавцем має бути надано належні та допустимі докази, зокрема, розписка боржника про вручення рекомендованого поштового відправлення.

До матеріалів подання долучено виклики державного виконавця №4918 від 21.04.2023, №31929 від 22.09.2023 (а.с. 7-10) та вимогу державного виконавця про надання боржником для опису та арешту одну з належних йому на праві власності одиниць транспортного засобу (а.с. 11-12), однак матеріали справи не містять належних доказів надіслання боржнику ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням вищевказаних вимог державного виконавця, а також доказів їх отримання боржником, що позбавляє суд можливості встановити чи дійсно останній ухиляється від явки до відділу без поважних причин.

Долучена до матеріалів подання копія конверту не являється належним доказом у справі, оскільки не містить відомостей про вручення або не вручення ОСОБА_1 документу, надісланого Коростишівським ДВС, до того ж, вказаною копією неможливо встановити, що саме направлялось боржнику виконавчою службою та у який період.

З оглянутої в судовому засіданні за клопотанням представника боржника справи про адміністративне правопорушення №289/2495/23 вбачається, що 06.10.2023 державним виконавцем було ознайомлено ОСОБА_1 зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та з матеріалами виконавчого провадження, а тому суду не зрозуміло, що перешкоджало виконавцю одночасно у вказаний день вручити боржнику виклики, зобов`язавши його надати відповідні пояснення та відомості. Таким чином, вказані матеріали підтверджують доводи представника боржника про те, що ОСОБА_1 не ухилявся від виклику державного службовця.

Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто державний виконавець звертаючись до суду із поданням про привід боржника повинен довести, що викликав боржника, останній будучи належним чином повідомлений про виклик до виконавця не з`явився без поважних причин.

Однак, надані державним виконавцем документи не підтверджують факт того, що ОСОБА_1 отримував виклики державного виконавця та умисно уникав явки до нього.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подання державного виконавця про примусовий привід боржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 438 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання Коростишівського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про примусовий привід боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Кириленко