Провадження №4-с/369/13/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Фінагеєвої І. О.,

при секретарі Світлак Ю. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу № 369/16984/21 за скаргою ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловської Юлії Олександрівни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову головного державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловської Юлії Олександрівни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Обґрунтовуючи доводи скарги, посилається на те, що на виконанні у Вишневому відділі ДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відділ ДВС) перебуває виконавчий лист № 369/9560/20, виданий 08 жовтня 2021 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , аліментів на утримання ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття щомісячно, починаючи з 04 серпня 2020 року.

На підставі виконавчого листа головним державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 67139918.

28 жовтня 2021 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 67139918 прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Скаржник вважає, що оскаржуваною постановою порушено його цивільне право, оскільки були відсутні підстави для її прийняття.

ОСОБА_1 вважає, що у державного виконавця були відсутні підстави для прийняття оскаржуваної постанови з огляду на те, що стягувач не перебуває за адресою, зазначеною у виконавчому листі. Водночас, скаржник надає копії сторінок паспорта стягувача, з яких вбачається, що зміни щодо місця реєстрації у паспорт були внесенні органом державної служби російської федерації. Скаржник вважає, що такий паспорт є недійсним з огляду на те, що зміни до паспорту громадянина України має право вносити міграційна служба України, водночас за умови вчинення таких дій органом державної служби іншої держави такий документ на переконання скаржника є недійсним.

Крім того, представник ОСОБА_6 на думку скаржника неправомірно вказав у виконавчому листі як стягувача громадянку російської федерації ОСОБА_2 . В той же час скаржник наголошує, що вказаний представник не мав повноважень представляти інтереси ОСОБА_2 , оскільки договір про надання правової допомоги укладений з громадянкою України, водночас як особа стягувача на переконання скаржника посвідчується паспортом російської федерації. Скаржник переконаний, що представник ОСОБА_6 не уповноважений представляти інтереси іноземної громадянки у виконавчому провадженні.

За таких обставин скаржник вважає, що постанова державного виконавця про звернення стягнення на доходи боржника є неправомірною та просить суд скасувати постанову державного виконавця від 18 жовтня 2021 року у виконавчому провадженні № 67139918, якою звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 квітня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Правом на подання пояснень інші учасники справи не скористалися.

В судове засідання скаржник не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив.

Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 березня 2021 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини від всіх його видів заробітку до досягнення дитиною повноліття щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 серпня 2020 року.

Києво-Святошинським районним судом Київської області 29 березня 2021 року видано виконавчий лист у справі № 369/9560/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 1/3 від всіх його видів заробітку до досягнення дитиною повноліття щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 серпня 2020 року.

15 жовтня 2021 року представник ОСОБА_6 звернувся до Києво-Святошинського РВДВС ЦМУМЮ (м. Київ) з заявою про примусове виконання судового рішення, в якій просив державну виконавчу службу прийняти до виконання виконавчий лист від 29 березня 2021 року № 369/9560/20, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Постановою головного державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловської Юлії Олександрівни від 18 жовтня 2021 року відкрито виконавче провадження № 67139918 в прядку виконання вищевказаного виконавчого листа.

28 жовтня 2021 року постановою головного державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловської Юлії Олександрівни звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , який отримує дохід у Центральному управлінні НАБУ. Постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника на користь стягувача на розрахунковий рахунок Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) у розмірі 50%, починаючи стягнення з 04 серпня 2020 року, до виплати загальної суми боргу, після погашення заборгованості здійснювати відрахування у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зобов`язано установу здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховувати кошти у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат, а у разі якщо такий строк не встановлено - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення, а також щомісячно надсилати звіт про здійснені відрахування та виплати. Заборонено відповідальній особі за утримання коштів з боржника самостійно змінювати порядок стягнення суми боргу та розмір відрахувань.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стосовно строку на звернення з вказано скаргою слід зазначити таке.

Відповідно до вимог статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Щодо дотримання строку на звернення зі скаргою на дії державного виконавця, ОСОБА_1 зазначає, що ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження 28 жовтня 2021 року вперше направив скаргу на постанову державного виконавця від 28 жовтня 2021 року, яка ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/15535/21 була повернута скаржнику.

З текстом ухвали скаржник ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень 24 листопада 2021 року (на наступний день після дня оприлюднення тексту ухвали - 23 листопада 2021 року).

Вдруге скаргу заявником було подано та отримано Києво-Святошинським районним судом Київської області 30 листопада 2021 року.

За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість підстав для поновлення строку для звернення зі скаргою на постанову державного виконавця.

Так скаржник вважає незаконною постанову державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Отже, суду належить оцінити дії державного виконавця на відповідність чинному законодавству під час застосування такого засобу, спрямованого на забезпечення ефективного виконання судового рішення.

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом статті 1, частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, в межах якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи із норм статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Розділом ІХ Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) в редакції, чинній на час прийняття державним виконавцем постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника передбачено порядок та умови прийняття такої постанови.

Відповідно до статті 68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Стягнення аліментів здійснюється шляхом перерахування періодичних платежіви, а отже державним виконавцем прийнято оскаржувану постанову у відповідності вимогам статті 68 Закону.

Частиною другою статті 70 Закону передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків.

Водночас, законодавець у статті 73 Закону визначив вичерпний перелік видів доходу, на які не може бути звернуто стягнення. За змістом вказаної норми

1.Стягнення не може бути звернено на такі виплати:

1)вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника;

2)компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням;

3)польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних;

4)матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю;

5)допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами;

6)одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини;

7)допомогу при усиновленні дитини;

8)допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування;

9)допомогу на дітей одиноким матерям;

10)допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом;

11)допомогу на лікування;

12)допомогу на поховання;

13)щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення;

14)дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

2.Стягнення не здійснюється також із сум:

1)неоподатковуваного розміру матеріальної допомоги;

2)грошової компенсації за видане обмундирування і натуральне постачання;

3)вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в поліції та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом;

4)одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві;

5)грошової допомоги, пов`язаної з безоплатним забезпеченням протезування (ортезування) учасника антитерористичної операції, учасника здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, які втратили функціональні можливості кінцівок, благодійної допомоги, отриманої зазначеними особами, незалежно від її розміру та джерела походження.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог скарги, оскільки приймаючи в межах виконавчого провадження постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи ОСОБА_1 , головний державний виконавець діяв в межах передбачених законом вимог, правомірно та у передбаченому законом розмірі звернув стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, а останнім не доведено, що його доходи, з яких здійснюється утримання аліментів, належать до передбаченого законом переліку видів доходу, на які не може бути звернуто стягнення.

Суд надає також оцінку доводам скаржника про відсутність повноважень у представника стягувача подавати від її імені заяву про примусове виконання судового рішення, а також про недійсність паспорта стягувача, недійсну адресу проживання, зазначену у виконавчому листі, та наголошує на тому, що вказані скаржником обставини не несуть юридичного значення під час прийняття державним виконавцем постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, оскільки жодним чином не впливає на наявність чи відсутність підстав для вжиття державним виконавцем в межах відкритого виконавчого провадження заходів для належного примусового виконання судового рішення зі стягнення аліментів. Суд зауважує, що обставини щодо перевірки обсягу цивільної дієздатності стягувача та його представника перевіряються державним виконавцем на стадії вирішення питання про відкриття виконавчого провадження, водночас не доводять наявність чи відсутність підстав для реалізації державним виконавцем передбаченого законом повноваження для забезпечення належного виконання судового рішення в межах вже відкритого виконавчого провадження.

Таким чином, розглянувши скаргу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог скарги ОСОБА_1 , в зв`язку з чим у задоволенні скарги слід відмовити

Керуючись ст. ст. 12, 13, 48, 51, 76, 81, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Стебловської Юлії Олександрівни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту судового рішення.

Суддя: І. О. Фінагеєва