Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2212/22

Провадження № 2/348/210/23

29 червня 2023 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ланчинської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно.

Процесуальні дії у справі.

30.11.2022 ОСОБА_1 пред`явила позов до Ланчинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, відповідно до якого просить визнати за нею право власності на спадщину, яка відкрилася після смерті її чоловіка, а саме: на незавершений будівництвом житловий будинок, площею забудови 126,7 кв.м, готовність - 67%, літню кухню, площею 30,4 кв. м; сарай, площею 27,1 кв. м; майстерню, площею 22,8 кв. м; вбиральню, площею 1,4 кв. м; ворота, довжиною 5,6 м; огорожу, довжиною 134,3 м; колодязь питний - 5,0 м.п., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . У ході судового розгляду, 19.04.2023, позовні вимоги змінила та просить визнати за нею права забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок, площею забудови 126,7 кв.м, готовність - 67%, літню кухню, площею 30,4 кв. м; сарай, площею 27,1 кв. м; майстерню, площею 22,8 кв. м; вбиральню, площею 1,4 кв. м; ворота, довжиною 5,6 м; огорожу, довжиною 134,3 м; колодязь питний - 5,0 м.п., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті її чоовіка ОСОБА_2 . Позов обгрунтовує таким. 08.05.1975 ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого заповів чоловікові позивача все належне йому майно, а також все на що він за законом матиме право. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. На день смерті йому належало будинковолодіння, яке складалося з житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_2 , а також йому було виділено у користування земельні ділянки за цією ж адресою. В подальшому адреса житлового будинку двічі змінювалася у зв`язку з переіменуванням вулиць. Після смерті ОСОБА_3 . ОСОБА_2 спадщину прийняв, однак, документально право власності на майно не оформив. 20.09.2004 позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік позивача помер. 23.02.2022 позивач звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивач не подала документ, що засвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно.

01.12.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановивши розглядати за правилами загального позовного провадження.

14.12.2022 відповідач подав заяву про проведення розгляду справи за його відстуності, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позову.

01.05.2023 суд постановив ухвалу щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, витребував докази.

09.05.2023 на виконання ухвали суду щодо витребування доказів надано копію спадкової справи до майна ОСОБА_2

29.05.2023 суд витребував докази.

20.06.2023 ухвалу суду про витребування доказів було виконано.

29.06.2023 позивач та її представник у судове засідання не з"явилися, представник позивача, адвокат Зварищук В.В., 29.05.2023 подав заяву в якій просить позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд встановив:

Відповідно до свідоцтва про смерть від 30.03.2022 серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя, а саме з 22.10.1935 до дня смерті, ОСОБА_3 був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 . З того часу, двічі відбувалося перейменування вулиць. Спершу адресу було змінено на: АДРЕСА_3 , а потім - на: АДРЕСА_1 . Станом на день смерті ОСОБА_3 за місцем його проживання був зареєстрований та проживав ОСОБА_2 ОСОБА_3 08.05.1975 склав заповіт, який зареєстрований в реєстрі за №124. Це підтверджується довідкою від 13.04.2022 №362/02.2-09. На підтвердження обставини перейменування вулиць надано також довідку від 09.06.2022 №516/02.2-09.

Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не була заведена, що підтверджується довідкою від 21.09.2022 №643/01-21 та інформаційною довідкою від 07.06.2023 №72747624.

Відповідно до довідки від 05.04.2022 №331/02.2-09, за господарством на АДРЕСА_1 обліковано земельну ділянку, площею 0,2496 га, з них для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,0996 га.

Згідно з копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 31.10.1961, власником домоволодіння на АДРЕСА_2 є ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_3 заповів все належне йому майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося і все те, що йому буде належати на час смерті і на що він за законом матиме право, ОСОБА_2 , що підтверджується копією заповіту від 08.05.1975, який зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під №124.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20.04.1956 серії НОМЕР_2 .

Позивач зареєструвала шлюб і ОСОБА_2 20.09.2004, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 20.09.2004 серії НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 09.11.2021 серії НОМЕР_4 .

Відповідно до довідки від 24.11.2021 №250/02.2-19, ОСОБА_2 на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . Заповіт від імені ОСОБА_2 сільська рада не посвідчувала. Станом на 08.11.2021 за вказаною адресою також проживали позивач та ОСОБА_4

23.02.2022 позивач подала заяву про прийняття спадщини, у якій зазначила, що на день смерті її чоловіка залишилася спадщина, яку вона приймає, інших спадкоємців немає.

Згідно з технічним паспортом на незавершений будівництвом житловий будинок, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться незавершений будівництвом житловий будинок, площею забудови 126,7 кв.м, готовність - 67%, літню кухню, площею 30,4 кв. м; сарай, площею 27,1 кв. м; майстерню, площею 22,8 кв. м; вбиральню, площею 1,4 кв. м; ворота, довжиною 5,6 м; огорожу, довжиною 134,3 м; колодязь питний - 5,0 м.п.

Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності №28852 щодо незавершеного будівництвом будинку та господарських будівель і споруд, вказано, що будівельні роботи завершені у 1978 році, об`єкт житловий будинок садибного типу.

Відповідно до постанови від 12.09.2022 №02-31/228 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , оскільки вона не надала документ, який засвідчує належність майна спадкодавцеві.

Оцінка суду.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно з ч.1 ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема, довідка органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем, а також наявність у спадкоємця документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 у ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина до його майна, домоволодіння АДРЕСА_2 за яким рахується земельна ділянка, площею 0,2496 га, у тому числі земельна ділянка, площею 0,0996 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівлеь та споруд.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт на підставі якого заповів все належне йому на день смерті майно та все на що він за законом матиме право ОСОБА_2 ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою орагну місцевого самоврядування, а також наявністю правовстановлюючого документа на житловий будинок у спадкоємця.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не була заведена, що підтверджується архівною довідкою, а також інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи). ОСОБА_2 за життя право власності на спадщину не оформив. Та незважаючи на це, відповідно до ст. 548 ЦК УРСР прийнята ним спадщина визнається належною ОСОБА_2 з моменту відкриття спадщини - 15.06.1976 у складі визначеному заповітом, а саме: усього майна та сукупності майнових прав, які належали ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом при розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач доводиться йому дружиною. Спадщину вона прийняла, оскільки в межах визначеного законом строку подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В позасудовому порядку не може успадкувати майно, оскільки на спадкове майно відсутній правовстановлюючий документ. А враховуючи те, що ОСОБА_2 за життя не завершив будівництво житлового будинку і не здав його в експлуатацію, позивач також не може скористатися такою позасудовою процедурою через смерть чоловіка.

Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.

Обставин, які б вказували, що на вказану спадщину окрім позивача претендують інші особи не встановлено.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Ланчинської селищної ради про визнання прав забудовника, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок, площею забудови 126,7 кв.м, готовність - 67%, літню кухню, площею 30,4 кв. м; сарай, площею 27,1 кв. м; майстерню, площею 22,8 кв. м; вбиральню, площею 1,4 кв. м; ворота, довжиною 5,6 м; огорожу, довжиною 134,3 м; колодязь питний - 5,0 м.п., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складено повного тексту рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач - Ланчинська сільська рада, ідентифікаційний код 04354545, місцезнаходження: вул. Шкільна, 3, смт Ланчин, Надвірнянський район, Івано-Франківська область.

Повний текстрішення складено 29.06.2023.

Суддя Матолич В.В.