Ухвала

28 червня 2023 року

м. Київ

справа № 451/1086/22

провадження № 61-8967ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на постанову Львівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року та Львівської обласної прокуратури на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 11 січня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 23 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Львівська обласна прокуратура, про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Львівська обласна прокуратура, про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду в розмірі 699 716,40 грн.

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 11 січня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 699 716,40 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями

чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Постановою Львівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року рішення Радехівського районного суду Львівської області від 11 січня

2023 року змінено, стягнуто з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 200 000 грн моральної шкоди.

15 червня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 23 травня

2023 року в указаній справі, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права

та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року і залишити в силі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 11 січня

2023 року.

23 червня 2023 року Львівська обласна прокуратура, засобами поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 11 січня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року в указаній справі, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційні скарги подані в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі

про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема, зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі

№ 686/23731/15-ц та постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року

у справі № 357/14357/17.

У касаційній скарзі Львівська обласна прокуратура посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема, зазначає,

що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував статті 23, 1166, 1176, 1173, 1174 ЦК України та статті 4-13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених

у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року

у справі № 686/23731/15-ц, від 22 квітня 2019 року у справі № 236/893/17

та постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі

№ 295/692/17 та від 19 березня 2020 року у справі № 686/13212/19.

Отже, наведені в касаційних скаргах доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Крім того, Львівською обласною прокуратурою заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Радехівського районного суду Львівської області від 11 січня 2023 року та постанови Львівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Вказане клопотання мотивоване тим, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції, яке відповідно змінено за результатами перегляду справи постановою Львівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року, стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 значну суму за завдану моральну шкоду в розмірі 200 000 грн і може спричинити надмірне навантаження на видатки Державного бюджету, що неможливо допустити саме зараз, коли Україна перебуває у військовому стані.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 18 ЦПК України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Клопотання про зупинення дії та виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови). У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Також суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункт 55), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем існують процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними в деяких випадках.

Доводи клопотання Львівської обласної прокуратури не свідчать про необхідність зупинення виконання рішення Радехівського районного суду Львівської області від 11 січня 2023 року та постанови Львівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року, оскільки вони

є лише припущенням про ймовірність настання певних наслідків

у майбутньому.

Ураховуючи вищевказане, у задоволенні клопотання Львівської обласної прокуратури про зупинення виконання рішення Радехівського районного суду Львівської області від 11 січня 2023 року та постанови Львівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати з Радехівського районного суду Львівської області цивільну справу № 451/1086/22 за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Львівська обласна прокуратура, про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Відмовити Львівській обласній прокуратурі у задоволенні клопотання

про виконання рішення Радехівського районного суду Львівської області

від 11 січня 2023 року та постанови Львівського апеляційного суду

від 23 травня 2023 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційних скарг та доданих до них документів, роз`яснити їм право подати відзиви на касаційні скарги, які за формою і змістом мають відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

В. А. Стрільчук

І. М. Фаловська