Справа № 476/135/22
Провадження № 22-ц/812/119/23
У Х В А Л А

27 грудня 2023 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Крамаренко Т.В., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Євроінс Україна"» на рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Чернякової Н.В. в приміщенні того ж суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3 , до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Євроінс Україна"» про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

В квітні 2022 року представник позивачки ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3 , до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Євроінс Україна"» про стягнення страхового відшкодування та просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 22338 грн відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 134028 грн відшкодування на утримання та 22338 грн відшкодування моральної шкоди, а також на користь ОСОБА_2 пеню в сумі 28803,17 грн, інфляційні втрати в сумі 31648,95 грн, три проценти річних від простроченої суми в сумі 12734,50 грн та судові витрати у справі.

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2022 року позов задоволено частково та стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_2 - 22 338 грн відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - 134028грн відшкодування на утримання та 22338 грн відшкодування моральної шкоди, а також на користь ОСОБА_2 - 28 803 грн 17 коп. пені, 31648 грн 95 коп. інфляційних втрат, 12 734 грн 50 коп. три проценти річних.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що 14 липня 2018 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відбулося зіткнення між автомобілем ВАЗ-21083 номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобілем ЗАЗ-1102 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , внаслідок якої пасажир автомобіля ЗАЗ-1102 ОСОБА_7 загинув.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2018 року за № 0001337 внесено відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Чоловік позивачки та батько ОСОБА_3 - ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Згідно матеріалів справи у провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до довідки № 9874 від 14.09.2018 року ОСОБА_7 був зареєстрований за місцем проживання разом з позивачкою ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3 .

Цивільно-правова відповідальність автомобіля ЗАЗ-1102 номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_6 , застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за полісом №АМ1798235.

Проаналізувавши положення частин першої і другої статті 509 ЦК України та статей 11, 22, 23, 599, 999, 1166-1168, 1187, 1200, п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України, статей 3,5,6,22,27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, у постановах Верховного Суду: від 05.06.2019 у справі № 466/4412/15-ц; від 15.08.2019 у справі № 756/16649/13-ц; від 02.10.2019 у справі № 447/2438/16-ц; від 11.12.2019 справі № 601/1304/15-ц, суд першої інстанції констатував, що відповідачем не доведено, що дорожньо-транспортна пригода трапилась внаслідок умислу потерпілого або непереборної сили, а тому володілець джерела підвищеної небезпеки за встановлених обставин зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що володільцем джерела підвищеної небезпеки - автомобілем ЗАЗ-1102 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , відповідальність якого була застрахована відповідачем ПАТ "СК "Євроінс Україна", була завдана шкода ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пов`язана з відшкодуванням моральної шкоди та відшкодуванням на утримання у зв`язку з втратою годувальника внаслідок ДТП, яку зобов`язаний виплатити страховик замість завдавача шкоди.

Також суд погодився з наданим стороною позивача розрахунком пені в розмірі 28803,17 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 12734,50 грн. та інфляційних втрат в розмірі 31648,95 грн. (а.с. 5-7), які відповідач повинен сплатити в силу приписів ст. 625 ЦК України.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, а також невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі скаржник, зокрема, зазначив, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому, що з наданих відповідачу документів, зокрема витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, вбачається, що за фактом вищезазначеної ДТП, органами Національної поліції України 14.07.2018 р. було розпочато досудове розслідування (номер кримінального провадження 0001337 від 14.07.2018 р. за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України. Проте, станом на 05 грудня 2022 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» не отримувало рішення суду про закриття кримінального провадження № 0001337 від 14.07.2018 р. (чи іншого процесуального документа правоохоронного органу про закриття кримінального провадження), яке набрало законної сили, відносно ДТП, що мала місце 14.07.2018 р. на автодорозі Р-55 Одеса - Вознесенськ - Новий Буг, за участю транспортного засобу «ВАЗ 21083», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_5 , та транспортного засобу «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 .

За загальним правилом завдана шкода відшкодовується відповідною особою, яка її заподіяла, якщо дії особи були неправомірними, наявний причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями за наявною шкодою та вина відповідно особи. Отже, підставою для майнової відповідальності особи є сукупність наступних складових: 1) неправомірність рішень, дій або бездіяльності особи, 2) існування майнової шкоди та 3) причинний зв`язок між неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особи та спричиненою майновою шкодою.

Тобто, саме ці обставини, в тому числі і вина ОСОБА_6 в ДТП, що спричинило смерть ОСОБА_7 , підлягали доказуванню в даній цивільній справі.

Не погоджуючись з висновком суду про те, що відповідачем не доведено, що ДТП трапилась внаслідок умислу потерпілого або непереборної сили, а тому володілець джерела підвищеної небезпеки за встановлених обставин зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини, апелянт зазначає, що наявність умислу потерпілого або непереборної сили якраз і може бути встановлено судом при розгляді ДТП в кримінальній справі. Так само рішенням суду в кримінальній справі можуть бути встановлені і інші обставини, які можуть вплинути на права та обов`язки як осіб, що претендують на отримання страхового відшкодування, так і скаржника, наприклад встановлення обопільної вини, факт відшкодування виною особою витрат на лікування, на поховання, та інші обставини.

Також апелянт не погоджується із рішенням суду і в частині задоволених позовних вимог про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду- без змін.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було встановлено, що вироком Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області від 29 грудня 2022р. ОСОБА_6 за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_7 , а потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, було виправдано, за відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Даним вироком серед іншого встановлено, що відповідно до висновку експерта №194 від 06.09.2018 року смерть ОСОБА_7 настала внаслідок багато осколкового та багато фрагментарного перелому правої стегнової кістки, який ускладнився жировою емболією малого та великого кіл кровообігу. Тілесні ушкодження виникли до госпіталізації у Вознесенську ЦРЛ, куди він поступив 14.07.2018 року о 10 год. 10 хв. Мається прямий причинний зв`язок між тілесними ушкодженнями та настанням смерті. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень у постраждалого внаслідок зіткнення передньою правою частиною легкового автомобіля, в салоні якого постраждалий перебував на передньому сидінні, з передньою правою частиною іншого легкового автомобіля, що рухався у зустрічному напрямку та ударі (ударах) об деталі (деталями) салону автомобіля.

Проте на даний час вирок Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області від 29 грудня 2022р. не набрав законної сили.

Із наданих апеляційному суду представником позивачки висновків експертів, зокрема, висновку експертів №17535/17771/20-52 від 08.07.2022 року, зіткнення (первинне контактування) автомобілів ЗАЗ та ВАЗ відбулося між їх передніми частинами (правою кутовою частиною переднього бампера автомобіля ЗАЗ та передньою правою частиною переднього бампера автомобіля ВАЗ). Автомобілі розташовувались під тупим кутом один відносно одного. В дорожній ситуації, що склалась, водію автомобіля ЗАЗ необхідно було діяти у відповідності до вимог п.12.9 б ПДР, а з моменту виникнення небезпеки для руху у відповідності до вимог п.12.3 ПДР. ОСОБА_6 міг не мати технічної можливості своїми односторонніми діями попередити зіткнення з автомобілем ВАЗ. Технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів не залежала від дій лише водія ОСОБА_6 , а полягала у зупинці обох транспортних засобів до місця зіткнення. З урахуванням результатів дослідження у експертів не має підстав технічного характеру вважати дії водія ОСОБА_6 , такими що не відповідали вимогам п.12.3 ПДР. В дорожній ситуації, що склалась, водію автомобіля ВАЗ ОСОБА_5 необхідно було діяти у відповідності до вимог дорожньої розмітки 1.1. «вузька суцільна смуга», вимог п.1.5 ПДР та вимог п.12.9. б ПДР.

Під час розгляду справи представником позивачки було заявлено клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи ОСОБА_5 .

Інші учасники процесу до судового засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника позивачки, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 п.1 ст. 365 ЦПК України у разі встановлення, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

З матеріалів справи вбачається, що чоловік позивачки ОСОБА_7 їхав в автомобілі ЗАЗ-1102, номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого був ОСОБА_6 , який був залучений до участі у справі судом у якості третьої особи без самостійних вимог. Іншим учасником ДТП, яка сталася 14 липня 2018 року був водій автомобіля ВАЗ-21083, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 , який до участі у справі залучений не був.

Згідно ч.2 ст. 1188 ЦК України, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

У разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб (пункт 36.3 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 констатувала про необхідність конкретизувати висновки про застосування частини другої статті 1188 ЦК України, сформульовані у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 2 липня 2019 року № 689/1388/16-к і Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 грудня 2018 року у справі № 715/1586/17, таким чином:

«За змістом частини першої статті 614 ЦК України вина як підстава відповідальності за порушення зобов`язання - це невжиття особою всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання, зокрема для запобігання заподіянню шкоди. З огляду на це припис частини другої статті 1188 ЦК України застосовний не тоді, коли встановлена вина кожного з власників (володільців), наприклад, транспортних засобів, внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки яких завдана шкода третій особі (тобто не тоді, коли встановлено невжиття залежних від цих власників (володільців) заходів для запобігання заподіянню такої шкоди), а тоді, коли поведінка кожного із власників (володільців) була неправомірною (зокрема, якщо кожен із них порушував правила безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, у зв`язку з чим відбулася вказана взаємодія та була завдана шкода третій особі). Встановлення неправомірності діяння кожного з власників (володільців), які спільно завдали шкоди третій особі внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, достатньо для покладення на цих власників (володільців) солідарного обов`язку з відшкодування шкоди».

За змістом частини другої статті 1188 ЦК України іншою особою, якій унаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки власники (володільці), наприклад, транспортних засобів спільно завдали шкоди, є будь-яка третя особа. Вона може бути, зокрема, пішоходом або пасажиром транспортного засобу, від зіткнення із яким іншого транспортного засобу завдано шкоди. Іншою, ніж та, яка завдала шкоди, особою може бути і власник транспортного засобу, який передав право керування, а сам був пасажиром.

Отже, під час розгляду даної справи необхідно встановлювати чи була поведінка кожного із учасників ДТП правомірною чи неправомірною, тобто чи не порушував кожен із них правила безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, у зв`язку з чим відбулася вказана взаємодія та була завдана шкода третій особі.

Враховуючи зазначені обставини, а також зміст заявлених у цій справі вимог, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення може вплинути на права та обов`язки не тільки водія автомобіля ЗАЗ-1102, номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 , а й на права водія автомобіля ВАЗ-21083, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 , а тому його слід залучити до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Керуючись ст. ст. 53, 365, 367, 381 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

Клопотання представника позивачки ОСОБА_1 задовольнити.

Залучити до участі у справі ОСОБА_5 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Направити третій особі ОСОБА_5 копію позовної заяви та апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Євроінс Україна"» з доданими до неї додатками.

Роз`яснити право на подачу до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі, який має відповідати ст. 360 ЦПК України, в строк до 27 січня 2024 року.

До відзиву на апеляційну скаргу необхідно додати докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.І. Темнікова

Судді : Т.В. Крамаренко

Ж.М. Яворська

Повний текст ухвали складено 27 грудня 2023 року.