Справа номер 487/1952/23 Головуючий суду першої інстанції Гаврасієнко В. О.
Провадження номер 22-ц/812/1386/23 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Коломієць В. В., Ямкової О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана через його представника ОСОБА_2 , на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2023 року, ухвалене за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

У С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2023 року ОСОБА_1 подала до суду вищезазначений позов, який в подальшому уточнювала та обґрунтовувала наступним.

Судовим наказом Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 жовтня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до її повноліття.

Починаючи з лютого 2022 року, ОСОБА_1 перестав сплачувати аліменти, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 48 857,25 грн.

Посилаючись на те, що відповідач неналежно виконував свої зобов`язання з утримання дитини, ОСОБА_1 просила стягнути з нього пеню за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2022 року по квітень 2023 року у сумі 50 021,85 грн.

Позиція відповідача у суді першої інстанції

ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечував, вказуючи на неправильність розрахунку розміру пені за несвоєчасну сплату аліментів, оскільки, по-перше, неправильно розраховано кількість днів прострочення за кожен платіж, а по-друге, позивачем не враховано сплату ОСОБА_5 (цивільна дружина відповідача) в його інтересах аліментів 17 квітня 2022 року на суму 5025,13 грн та 22 листопада 2022 року на суму 4020,10 грн.

Посилаючись на зазначене, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 50 021,85 грн.

Також з ОСОБА_1 на користь держави стягнуто судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки ОСОБА_1 не виконував своїх зобов`язань щодо сплати аліментів, він має сплатити неустойку у сумі, вказаній позивачем. На думку суду, розмір пені позивачем розраховано з урахуванням вимог чинного законодавства. З огляду на зазначене суд вважав позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Додатковим рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 грудня 2023 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 стягнуто витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9500 грн.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи свою скаргу, відповідач наполягав на неправильності розрахунку пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Доводи інших учасників справи

Позивачем через представника подано відзив на апеляційну скаргу, у якому нею наголошено на тому, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовим наказом Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 жовтня 2018 року, який набрав законної сили 10 січня 2019 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

29 січня 2019 року державним виконавцем Заводського ВДВС у м.Миколаєві відкрито виконавче провадження №58213164 з виконання зазначеного вище судового наказу.

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, складеного державним виконавцем 16 травня 2023 року, у період з лютого 2022 року по квітень 2023 року відповідач мав щомісячно сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти у сумі 3758,25 грн. Однак, сплатив лише 1880 грн у березні 2023 року. Повністю заборгованість ним сплачена у травні 2023 року. Станом на квітень відповідач мав заборгованість по сплаті аліментів у сумі 54 493,75 грн.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В силу статей 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із нормами статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.04.2019 у справі №333/6020/16, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Загальний розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів у цій справі становить 119 061,10 грн: за лютий 2022 року 16 010,15 грн (3758,25 х 426 х 1%); за березень 2022 року 14 845,09 грн (3758,25 х 395 х 1%); за квітень 2022 року 13 717,61 грн (3758,25 х 365 х 1%); за травень 2022 року 12 552,56 грн (3758,25 х 334 х 1%); за червень 2022 року 11 425,08 грн (3758,25 х 304 х 1%); за липень 2022 року 10 260,02 грн (3758,25 х 273 х 1%); за серпень 2022 року 9094,97 грн (3758,25 х 242 х 1%); за вересень 2022 року 7967,49 грн (3758,25 х 212 х 1%); за жовтень 2022 року 6802,43 грн (3758,25 х 181 х 1%); за листопад 2022 року 5674,96 грн (3758,25 х 151 х 1%); за грудень 2022 року 4509,90 грн (3758,25 х 120 х 1%); за січень 2023 року 3344,84 грн (3758,25 х 89 х 1%); за лютий 2023 року 2292,53 грн (3758,25 х 61 х 1%); за березень 2023 року 563,48 грн (1878,25 х 30 х 1%).

Заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на квітень 2023 року становила суму 54 493,75 грн.

Позивач, звертаючись до суду з позовом просила стягнути пеню у сумі 50 021,85 грн.

Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши наявні у справи докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення районного суду, виходячи з диспозитивності процесу, є правильним.

Судом встановлено і не спростовано відповідачем, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з його вини, тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Стягнута судом сума пені не перевищує 100 % заборгованості зі сплати аліментів.

Посилання відповідача на те, що судом безпідставно не враховано два платежі, які були здійснені на погашення аліментів його цивільною дружиною, колегія суддів відхиляє.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У справі, що переглядається, встановлено, що стягувачем (одержувачем) аліментів є ОСОБА_1 , а боржником (платником) ОСОБА_1 .

У матеріалах справи немає підтверджень того, що боржник ОСОБА_1 уповноважував ОСОБА_5 перераховувати грошові кошти на користь ОСОБА_1 як аліменти.

За таких обставин судом першої інстанції обґрунтовано не було враховано надані боржником квитанції про сплату ОСОБА_5 коштів на користь ОСОБА_1 .

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана через його представника ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді В. В. Коломієць

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 27 грудня 2023 року.