Провадження № 2/161/3931/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Гарбарук І.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу №161/14888/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

встановив:

18 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно з дня подання позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що 11 листопада 2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був розірваний рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2015 року. Вказує, що на даний час діти проживають з нею, при цьому, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Ухвалою суду від 13 вересня 2023 року заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 1 листопада 2021 року у цивільній справі №161/14888/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів скасовано, призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 22 листопада 2023 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.

Ухвалою суду від 20 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про призупинення провадження у справі у частині призначення аліментів на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_2 , долучено до матеріалів справи докази.

У судовому засіданні позивачка просила позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги визнавала частково, погоджувалася на стягнення аліментів на одну дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 25% від доходу ОСОБА_4 , але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стверджувала, що ОСОБА_4 не є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги визнавала частково, просила стягувати аліменти на утримання дітей у частці 1/3 частки доходу платника, але не менше. Ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2011 року, однак рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2015 року у справі №161/2304/15-ц шлюб між сторонами був розірваний (а.с. 7).

У сторін є спільні діти - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9).

Протилежного суду не доведено та судом у судових засіданнях не здобуто.

Також встановлено, що діти проживають разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач є працездатною особою, не надав належних та допустимих доказів щодо неможливості працевлаштуватися чи заборону працювати у зв`язку із захворюванням, на його утримані немає інших неповнолітніх чи малолітній дітей.

Визначаючи розмір аліментів, суд врахував, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, потреби дітей, матеріальний стан відповідача, загальновідомі обставини про щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, постійне зростання цін на товари та послуги для дітей.

Cуд зауважує, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків обов`язку по утриманню дитину.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошові сумі у розмірі 2 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви та до досягнення старшою дитиною повноліття.

Суд зауважує, що діюче законодавство надає саме позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його.

Позивач скористалася своїм правом, визначивши способом стягнення аліментів - їх присудження у твердій сумі.

Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Решта доводів та заперечень сторін не спростовують висновків суду.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 908,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошові сумі у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви 18 серпня 2021 року та до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено

та підписано 25.12.2023.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк