ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7649/23 Справа № 215/2734/23 Суддя у 1-й інстанції - Камбул М.О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 215/2734/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,

на рішення Тернівського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 28 червня 2023 року,

встановив:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом.

В обґрунтування позову зазначив, що з 04 травня 2015 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі.

Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2021 року шлюб між ними було розірвано.

Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з відповідачем.

01 вересня 2021 по справі № 215/4604/21 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області був виданий судовий наказ за заявою ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 19 липня 2021 року.

Також зазначав, що з 21 грудня 2022 року він несе військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

На теперішній час перебуває в шлюбі з ОСОБА_4 , та на його утриманні перебуває їх спільна дитина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року про усиновлення ОСОБА_5 . Він утримує нову родину, та, враховуючи, що на його утриманні перебуває малолітня дитина, він був змушений звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 всіх видів заробітку (доходу) на тверду грошову суму в розмірі 4000 гривень, що становить 1,5 розміри мінімального прожиткового мінімуму на дитину, оскільки змінився його сімейний та майновий стан, стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 гривень.

Рішенням Тернівського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 28 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, стягнутих судовим наказом Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року по справі № 215/4604/21 за заявою про видачу судового наказу ОСОБА_2 щодо стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_1 , з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно, аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, від дня набрання рішенням законної сили. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 5000 гривень. Відкликано судовий наказ №215/4604/21; 2-н/215/1460/21 від 01 вересня 2021 року, виданий Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення Тернівського районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 28 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем жодним чином не підтверджено погіршення його матеріального становища, починаючи з дати ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання їхньої дитини. Посилається, що у 2021 році вона отримувала аліменти від позивача у значно меншому розмірі ніж у 2023 році. Позивачем не надано довідки про його доходи за останні пів року, оскільки крім заробітної плати, яку він отримує під час служби в ЗСУ, він також отримує заробітну плату за місцем своєї постійної роботи в ПАТ «КЗК» і, згідно копії рішення про усиновлення, яка надана з позовною заявою, розмір його прибутків складав більше 40 944,51 гривень на місяць.

Зазначає, що, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що усиновив іншу неповнолітню дитину у 2023 році, позивач не надав суду доказів щодо стягнення аліментів з біологічного батька дитини, яку усиновив позивач.

Наголошує, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що в нього значно змінилось матеріальне становище та за своїм матеріальним станом або ж через стан здоров`я він не здатен сплачувати аліменти на утримання свого рідного сина ОСОБА_3 в розмірі, визначеному рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі про зменшення розміру аліментів з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і яка не входить до переліку справ зазначених у ч. 4 ст. 274 ЦПК України, які не можуть бути розглянуті в прядку спрощеного позовного провадження, враховуючи характер спірних правовідносин, справа розглядається без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення суду в повній мірі не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2021 року по справі № 215/4605/21 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Згідно судового наказу від 01 вересня 2021 року по справі №215/4604/21 Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з ОСОБА_1 щомісячно стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь його матері ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до його повноліття, починаючи з 19 липня 2021 року.

14 лютого 2022 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_6 (після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_7 »), який зареєстрований Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 47.

Від даного шлюбу позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року по справі № 212/767/23 про усиновлення, та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 02 травня 2023 року.

Згідно довідки № 972 від 10 січня 2023 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в ВЧ НОМЕР_1 з 21 грудня 2022 року та має ІІІ групу інвалідності з 02 листопада 2022 року, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії №796137 від 10 листопада 2023 року.

Відповідно до наданої довідки відповідач ОСОБА_2 на даний момент займає посаду машиніста конвеєра на АТ «КЗРК», її дохід за період з 01 грудня 2022 року по 31 травня 2023 року склав 71 767,18 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 з 21 грудня 2022 року несе військову службу в ВЧ НОМЕР_1 , має постійний дохід, є особою з ІІІ групою інвалідності з 02 листопада 2022 року, однак у позивача відбулися зміни в сімейному стані, він одружився, від шлюбу має малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого згідно з рішення суду про усиновлення та свідоцтва про народження є ОСОБА_1 , дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можливо за наступних підстав.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (статті 182 СК «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», статті 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі»).

Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України (Постанова ВС від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження 61-51сво18)).

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Наведена правова норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1,2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач посилався на те, що від шлюбу з ОСОБА_4 у нього є син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого він усиновив згідно рішення Жовтневого районного суду міста Кривогу Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року. Посилаючись на те, що він утримує нову родину він змушений звернутися до суду з позовом про зменшення аліментів.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що в даному випадку, саме ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, повинен довести обставини, які мають істотне значення, та є для нього перешкодою для сплати аліментів у встановленому раніше розмірі, так, як на підставу для зменшення розміру аліментів, позивач посилається на погіршення його матеріального стану.

Однак, колегія суддів критично ставиться до тверджень позивача про погіршення його матеріального стану, оскільки матеріали справи не містять належних доказів про зменшення його доходів за період після ухвалення рішення Тернівським районним судом Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22серпня 2022року у справі № 712/6313/21.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доказами наявними в матеріалах справи, погіршення матеріального стану позивача не доведено.

В свою чергу, посилання позивача на те, що у другому шлюбі у нього мається малолітня дитина без підтвердження належними та допустимими доказами погіршення його матеріального стану, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Такий висновок апеляційного суду зроблений з урахуванням правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2017/19.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021року у справі № 715/2073/20.

Окрім факту народження іншої дитини, платник аліментів повинен також довести суду і надати відповідні докази на підтвердження того, що тепер його матеріальний стан погіршився.

Діти від попереднього шлюбу не повинні бути звужені у правах через народження у платника аліментів іншої дитини, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61- 1031св21).

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Колегія суддів апеляційного суду також враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, матір.

Крім того, посилання позивача на встановлення йому ІІІ групи інвалідності без підтвердження у в`язку з цим значного погіршення матеріального становища, що перешкоджає сплаті ним аліментів у визначеному судом розмірі не може бути самостійною підставою для зменшення розміру аліментів.

Таким чином, ОСОБА_1 належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про наявність підстав для зменшення розміру аліментів не надано, а тому підстави для задоволення таких позовних вимог до ОСОБА_2 відсутні.

Встановлений судовим наказом Тернівського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без доведення значного погіршення матеріального становища платника аліментів, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_2 та суперечитиме її інтересам.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на те, що судом першої інстанції при розгляді даної справи неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно п.п «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 підстав для розподілу судових витрат, понесених в суді першої інстанції немає.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, то на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 червня 2023 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування витрат по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції в сумі 1 610,40 гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 26 грудня 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста