Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/3042/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області - одноособово суддя Довгий І.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тарасюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сарненської міської ради Рівненської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства померлими протягом п`яти років,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Сарненської міської ради Рівненської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , в житловому будинку АДРЕСА_1 протягом більше п`яти років.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 2,43 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №089267, виданий Сарненською районною державною адміністрацією Рівненської області 20.08.2004 року. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 була її донька ОСОБА_2 , яка постійно з нею проживала та успадкувала в порядку спадкування за законом земельну ділянку площею 2,43 га.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_2 , після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 1,79 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №070158, виданий Сарненською районною державною адміністрацією Рівненської області 20.08.2004 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер брат позивача ОСОБА_3 , після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 1,85 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №070165, виданий Сарненською районною державною адміністрацією Рівненської області 20.08.2004 року. У 6-місячний строк, після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки на час смерті ОСОБА_3 не мав інших близьких родичів. Нотаріус повідомив, що у позивача відсутні належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 набув право власності на дві земельні ділянки площею 2,43 га та 1,79 га право власності на які підтверджується Державними актами після смерті ОСОБА_2 , як спадкоємець четвертої черги.

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , проживав з нею та вів спільне господарство з 1974 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 - часу смерті ОСОБА_2 .

В зв`язку з викладеним в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно та вимушений звернутися за захистом права до суду.

Позивач згідно заяви позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача Сарненської міської ради Рівненської області в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданого 09.03.2004 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2 виданого 08.10.2007 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_3 виданого 13.09.2010 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №089267 підтверджується право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2,43 га на території Любиковицької сільської ради Сарненського району.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №070158 підтверджується право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 1,79 га на території Любиковицької сільської ради Сарненського району.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №070165 підтверджується право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 1,85 га на території Любиковицької сільської ради Сарненського району.

Згідно довідки №684 від 07.09.2022 року на день смерті ОСОБА_4 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки №685 від 07.09.2022 року на день смерті ОСОБА_2 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно довідки №686 від 07.09.2022 року на день смерті ОСОБА_3 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 був зареєстрований: ОСОБА_3 .

Заявою від 28.09.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зазначила, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 проживали однією сім`єю та вели спільне господарство.

Відповідно до заяви від 28.09.2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 зазначила, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 проживали однією сім`єю та вели спільне господарство.

З довідки виконавчого комітету Сарненської міської ради (Старостинський округ №11) №13/11-694 від 28.09.2022 року вбачається, що згідно погосподарських книг №2 с. Любиковичі 1974-1976 роки, №2 с. Любиковичі 1977-1979 роки, №2 с. Любиковичі 1980-1982 роки, №2 с. Любиковичі 1983-1985 роки, №2 с. Любиковичі 1986-1990 роки, №4 с. Любиковичі 1991-1995 роки, №2 с. Любиковичі 1996-2000 роки, №1 с. Любиковичі 2001-2005 роки, №2 с. Любиковичі 2006-2010 роки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 проживав однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_4 виданого 26.11.1956 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , батьками зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного сану громадян про дежавну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_11 , батьками зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За змістом ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Крім того, для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року (справа № 6-148цс12) та постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року (справа № 129/2115/15-ц).

При зверненні до суду позивач просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження вказаних обставин факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу позивач посилалася на надані суду письмові докази.

В той же час, вищенаведені обставини, які слід довести, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та на які у позовній заяві посилався позивач не підтвердженні достатніми засобами доказування.

Суд враховує, що саме на позивача покладений обов`язок доказування вищевказаного факту належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

Дослідивши вищевказані докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом більше п`яти років.

Так, вищевказаними доками не доведено факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу вищевказаних осіб, що передбачає: спільний побут; взаємні права та обов`язки, зокрема, наявність спільного бюджету, спільне харчування, купівлю майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги та інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Таким чином, позивачем не надано доказів на підтвердження вищевказаних вимог.

Статті 1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно зі ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами ст.ст.77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Достатність доказів їх належність та допустимість, встановлюється при розгляді справи по суті, відсутність достатніх належних та допустимих доказів є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Із приводу заяв ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , то суд враховує, що дані докази мають враховуватися судом лише при оцінці достовірності їх показань та їх значення у сукупності з іншими доказами у справі. Окрім того, стороною позивача не було заявлено клопотання про допит даних осіб як свідків.

Щодо довідок №684, 685, 686 від 07.09.2022 року, що видані Любиковицьким старостинським округом Сарненської міської ради Рівненської області, то зазначені відомості в довідках не відповідають відомостям погосподарських книг щодо власника господарства, а саме: ОСОБА_4 , а також членів сім`ї: ОСОБА_10 .

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зазначеної сукупності наявних в матеріалах справи доказів для встановлення факту проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства померлими протягом п`яти років між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 не достатньо, а отже цей факт в судовому засіданні не встановлений, і документально не підтверджений, що виключає можливість задоволення позову, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 95, 247, 258-259, 264-265, 273, 319, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сарненської міської ради Рівненської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства померлими протягом п`яти років - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне рішення складено 17 травня 2023 року.

Суддя: