Справа № 495/7714/22
Провадження №2/521/3159/23
15 червня 2023 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючий суддя - Плавич І.В.,
секретар судового засідання - Петренко Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припиненя стягнення аліментів на утримання дітей,-
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив припинити стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2000 грн. щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття з моменту подання позову.
Вважати виконавчий лист, виданий Білгород - Дністровським міськрайонним судом Одеської області по справі №495/7266/14 від 06.11.2014 року таким, що не підлягає виконанню та повернути його стягувану без виконання.
Стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір та витрати пов`язані із розглядом справи.
Вимоги обґрунтовує тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .
Сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.08.2014 року №495/4553/14, шлюб між сторонами розірвано. Вказане рішення суду набрало законної сили.

Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.11.2014 року по справі №495/7266/14, з позивача стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання дітей в розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно,але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Підставою для стягнення аліментів на користь відповідачки слугували обставини того, що діти проживали разом із відповідачкою за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного судового рішення відкрито виконавче провадження. З часу відкриття виконавчого провадження до моменту звернення до суду, позивач не мав заборгованості по виплаті аліментів. Більш того, позивач періодично надавав додаткову матеріальну допомогу дітям та відповідачці та приймав участь у додаткових витратах у виховані дітей.

На момент стягнення аліментів діти періодично проживали разом з ним в с. Шабо та відповідачкою в м. Білгород - Дністровському на її орендованій квартирі. В цей час діти навчались в ЗОШ м. Білгород - Дністровського.

На прикінці 2018 року, відповідачка без його відома та погодження, за власною заявою відрахувала дітей з навчальних закладів м. білгород - Дністровського. Діти не перебувають в жодному навчальному закладі м. Білгород - Дністровського.

Відповідачка не надала жодної інформації ані позивачу ані відповідним службам у справах дітей про місце постійного проживання дітей, так само відповідачка не надала інформацію про навчальний або виховний заклад, де діти зможуть продовжити навчання.

Відповідачка не проживає за адресою реєстрації дітей по АДРЕСА_1 .

За інформацією наданою відділом освіти Білгород - Дністровської міської ради підставою для відрахування дітей слугувала заява відповідачки про виїзд на постійне місце проживання відповідачки та дітей до Іспанії м. Барселона.

Із відповіді, наданої Генеральним консульством України в Іспанії встановлено, що відповідачка та діти не перебувають на консульському обліку та відсутня інформація про місце проживання та пербування як відповідачки так і дітей.

Точне місце (країна, місто, вулиця, номер будинку тошо) перебування відповідачки та дітей не відомі.

Не зважаючи на це, весь час з моменту виїзду відповідачки із дітьми з України він продовжує виплачувати аліменти на утримання дітей, шляхом безготівкового перерахування грошей на рахунок виконавчої служби. Поряд з цим ща інформацією, наданою державною виконавчою службою, відповідачка вказані кошти (аліменти) не знімає зі свого рахунку та не використовує їх за призначенням - на утримання дітей.

У позивача немає інформації стосовно тог, чи мають його діти необхідне для нормальної життєдіяльності, чи мають діти можливість медичного обслуговування, чи продовжують вони навчатися в школі. Та взагалі відсутня інформація чи проживають діти разом з відповідачкою.

Позивач звернувся до національної поліції з відповідною заявою. За вказаною заявою позивача розпочате досудове розслідування. Виконавчий комітет Білгород - Дністровської мічської ради, як орган опіки та піклуванняз метою захисту прав та законних інтересів дітей також звернувся до національної поліції, щодо здійснення невідкладних заходів з розшуку місця проживання та перебування дітей. За вказаними заявами розпочате досудове розслідування.

Окремо державний виконавець намагалася зв`язатися із відповідачкою, щодо вирішення вказаного спірного питання. Натомість відповідачка надіслала державному виконавцю голосові та письмові повідомлення, зміст яких зводиться до того, що відповідачка не бажає надавати адресу свого місця проживання, інформацію про місцезнаходження дітей, їх умови виховання, годування, лікування, тощо. Так само відповідачка вказує на свідоме ухилення від використання отримуваних від позивача аліментів, вказуючи, що вона не бажає витрачати аліменти на дітей.

Позивач з метою досудового врегулювання спору звернувся до Міністерства юстиції України для подальшого врегулювання спору за допомогою дипломатичного відомства. Однак, саме через неправомірні дії відповідачки (в частині не постановки на облік в Посольстві України в Королівстві Іспанія) та відсутність відомостей про місце проживання та перебування дітей неможливо вирішити це питання дипломатичним шляхом.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином та своєчасно, надав заяву про розгляд срави у його відсутності та просив задовольнити його позов.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення сповіщалася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від неї до суду не надходило.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

Сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.08.2014 року №495/4553/14, шлюб між сторонами розірвано. Вказане рішення суду набрало законної сили.

Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.11.2014 року по справі №495/7266/14, з позивача стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання дітей в розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно,але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до Сімейного кодексу України, аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Припинення стягнення аліментів можливе, якщо одержувач аліментів не витрачає отримані ним гроші на дитину.

Контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей.

За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці.

Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів того, що відповідач не використовує кошти (аліменти) на утримання дитини, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 180, 192 СК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 258, 273, 280-283, 354 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припиненя стягнення аліментів на утримання дітей - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повні відомості про учасників справи згідно ст. 265 ч.5 п.4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя: І.В. Плавич