Провадження № 2/185/3814/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2023 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Перекопського М.М.,
з участю секретаря судового засідання Іжболдіної І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Рубіжанський відділ державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про припинення стягнення аліментів та звільнення від заборгованості по аліментах,
У вересні 2023 року до суду надійшла вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Рубіжанський відділ державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.
Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків.
Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження.
До 07.07.2020 дитина сторін проживала з відповідачкою, про що в позовній заяві вказав сам позивач.
14.03.2019 року Рубіжанським міським судом Луганської області було видано судовий наказ по справі №425/748/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.02.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Вказане підтверджується копією зазначеного судового наказу.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно копії акта про встановлення фактичного місця проживання від 27.08.2020 року, встановлено, що позивач мешкає разом із своїм сином ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 з 07.06.2020 року.
Відповідно до копії відповіді на звернення Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області вказала, що до 01.08.2020 року дитина мешкала із матір`ю, а з 01.08.2020 року з батьком.
Суд беручи до уваги надані докази, а також покази представника поизвача, суд вважає за доцільне вважати початком перебування дитини з батьком з 01.08.2020 року.
Зі змісту ст. 181 СК вбачається, що право на пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини належить тому з батьків, з ким проживає дитина.
Відповідно довідкам про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 29.03.2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мешкають за адресою: АДРЕСА_2 .
Проте, за період проживання дитини з позивачем, з нього було безпідставно відраховано грошові кошти на користь відповідача, сумарний розмір яких значно перевищує суму заборгованості позивача. Зазначене також підтверджується копією розрахунку заборгованості.
При цьому, відповідно до ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
За ч. 3 ст. 181, ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Аналіз частини другої статті 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї.
Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Відповідно до положень ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Згідно зі ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави звільнення від сплати.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.
Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання спільної дитини сторін, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів.
Відповідно до ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За таких обставин, враховуючи те, що судом встановлено факт проживання дитини сторін з позивачем з 01.08.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , а також те, що позивач просив звільнити його від сплати заборгованості з 07.06.2020 року, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково.
У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.
Керуючись ст.2,12,13,81,89,141,259,265 ЦПК України, суд
Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Рубіжанський відділ державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про припинення стягнення аліментів та звільнення від заборгованості по аліментах.
Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються на підставі судового наказу, виданого Рубіжанським міським судом Луганської області від 14.03.2019 року у справі №425/748/19.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виникла з 01.08.2020 року при виконанні судового наказу Рубіжанського міського суду Луганської області від 14.03.2019 року у справі №425/748/19.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 1073,60 (одна тисяча сiмдесят три гривнi 60 копiйок) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційну скаргу може бути подано безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Суддя Микола ПЕРЕКОПСЬКИЙ