Дата документу 12.12.2023
Справа № 333/7415/23
Провадження № 2-о/334/487/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року Ленінський районний суд міста Ззапоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

за участі секретаря - Прийменко А.В.

заявника - ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі в порядку окремого позовного провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2023 до Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, на підставі ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя №333/7415/23 від 04 вересня 2023 року про передачу справи за підсудністю для розгляду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 грудня 2023 року визначено головуючого - суддю Ісакова Д.О.

Ухвалою №333/7415/23 від 06 грудня 2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку окремого провдження на 07 грудня 2023 о б 11 год. 00 хв.

В обгрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом без реєстрації шлюбу у квартирі заявниці за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ними проживав син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 неодноразово застосовував до заявниці заходи психологічного та фізичного насилля, в тому числі в присутності дитини. Через переживання за своє життя і здоров`я заявниця не зверталась до правоохоронних органів. Однак домашнє насилля лише зростало, тяжкість завданих тілесних ушкоджень збільшувалась.

12.08.2023, після чергових побоїв, заявниця викликала поліцію, оскільки ОСОБА_2 побив заявницю та її брата в присутності малолітнього сина. Працівники правоохоронних органів видали тимчасовий обмежувальний припис до 22.08.2023.

Постійні побоювання, що ОСОБА_2 може продовжити вчиняти фізичне насильство не дають заявниці покою. ОСОБА_2 продовжує погрожувати їй вбивством та завданням тілесних ушкоджень.

Просить видати обмежувальний припис строком на 6 місяців стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони останньому спілкуватись з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; наближатися до них на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; вести листування, телефонні переговори або контактувати з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В судовому засіданні заявник надала пояснення по суті заявлених вимог, просила заяву задовольнити та видати обмежувальний припис сстосовно ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні заяви, оскільки обмежувальний припис позбавить його можливості спілкування із сином.

Згідно розділу IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Пунктом першим частини першої статті 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначенихЗаконом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до положень статті 350-5 ЦПК України суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

При вирішенні заяви суд виходить з наступного.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як наголошує п. 3, 6, 7, 8 ч.1, ст. 1 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII право звернутисядо суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування .

Частиною другою статті 26 Закону № 2229-VIII визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (ч. 3 ст. 26 Закону № 2229-VIII).

За визначенням п.9 ч.1 ст.1 Закону № 2229-VIII оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону № 2229-VIII до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків упорядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України.

Порядок проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства затверджено спільним наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства внутрішніх справ України від 13.03.2019 № 369/180, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 02.04.2019 за № 333/33304 (далі Порядок).

Відповідно до п. 5 розділу І Порядку уповноважені органи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству можуть використовувати результати оцінки ризиків під час застосування заходів протидії такому насильству відповідно до Закону № 2229-VIII.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку визначено, що оцінка ризиків проводиться за факторами небезпеки/ризиків щодо вчинення домашнього насильства, передбачених у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, згідно з додатком до цього Порядку, шляхом спілкування/бесіди з постраждалою особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи.

За змістом ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч. 3 ст. 26 цього Закону).

Ч.1-4 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Заявницею до заяви, в якості доказу надана ксерокопія термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_2 , який 12.08.2023 о 13:52 год. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 штовхнув свою колишню співмешканку ОСОБА_1 , термін дії строком на 10 діб з 16:30 год. 12.08.2023 по 16:30 год. 22.08.2023.

Строк тимчасового заборонного припису сплинув чотири місяці тому.

Жодних доказів того, що ОСОБА_2 після серпня 2023 скоював протиправні дії щодо заявниці до заяви не надано, адже такі обставини можуть бути встановлені лише постановою суду у справі про адміністративне правопорушення або вироком суду у кримінальному провадженні.

Крім того, заявником не підтверджено факту домашнього насильства з боку кривдника відносно малолітнього сина ОСОБА_3 .

Заявником не доведено існування ризиків, передбачених Порядком, відповідної форми, заповненої поліцейським уповноваженого підрозділу поліції, до заяви не додано та не заявлено клопотання про її витребування.

Аналізуючи викладене та надані заявницею докази, суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки заявницею не надано належних та достатніх доказів, які б підтвердили наявність підстав для застосування обмежувального припису.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Керуючись статтями: 258, 259, 263-265, 268, 273, 350-5, 350-6 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Запорізького апеляційного суду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Ісаков Д.О.