Справа № 288/596/21
Провадження № 2/288/10/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,

позивача за первісним позовом - ОСОБА_1 ,

представника позивача за первісним позовом - ОСОБА_2 ,

відповідача за первісним позовом - ОСОБА_3 ,

представника відповідача за первісним позовом - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування її державної реєстрації та відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач за первісним позовом) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі Відповідач за первісним позовом) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування її державної реєстрації та відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав в якому з врахуванням уточнених позовних вимог /т.2 а.с.107-112/ вказує, що вона є власником земельної ділянки площею 0.2064 га, кадастровий номер :02:004:0164, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передана їй для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на якій розташований житловий будинок та межує із земельною ділянкою площею 0.1812 га, яка належить Відповідачу за первісним позовом на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку.

Позивач за первісним позовом зазначає, що Відповідач за первісним позовом почав поступово змінювати межі між вказаними вище земельними ділянками за рахунок її земельної ділянки, самостійно розібрав паркан, який розмежовував земельні ділянки, змістив межу в бік земельної ділянки Позивача за первісним позовом, шляхом підсипання ґрунту зі сторони своєї земельної ділянки (з боку земельної ділянки Відповідача за первісним позовом рівень земельної ділянки вищий), зокрема підсипав ґрунт під стіну господарської будівлі Позивача, не залишивши місця для її обслуговування.

Для встановлення паркану, Відповідач за первісним позовом почав заливати фундамент, будуючи його не на межі, а на земельній ділянці Позивача за первісним позовом. На неодноразові прохання припинити вказані роботи не реагує, в зв`язку з чим Позивач за первісним позовом зверталась до селищної ради, проте отримала листа, що вказаний спір слід вирішувати у суді, при цьому фахівці, які входили до складу комісії по розгляду земельного спору підтвердили, що фундамент знаходиться на земельній ділянці Позивача за первісним позовом, на відстані близько 1 метра від межі.

Координати місця розташування земельної ділянки Позивача за первісним позовом встановлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на (місцевості) станом на 2015 рік.

Координати місця розташування земельної ділянки Відповідача за первісним позовом встановлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на (місцевості) станом на 2008 рік.

На підставі заяви Позивача за первісним позовом від 09 лютого 2021 року про виправлення помилки у координатах поворотних точок меж земельної ділянки, кадастровий номер :02:004:0164, було внесено виправлені відомості до ДЗК про координати поворотних точок меж ЗД.

З проведеної додаткової судової земельно-технічної експертизи № 484/10-2022 від 20 жовтня 2022 року вбачається, що після внесення виправлень відомостей до ДЗК про координати поворотних точок меж земельної ділянки Позивача за первісним позовом на підставі вищевказаної заяви, до ДЗК внесено правильні координати, згідно технічної документації із землеустрою, а до того в ДЗК, з невідомих причин були внесені координати, які не відповідають тим, що вказані в технічній документації.

Відповідно до вказаного висновку експерта, земельна ділянка Відповідача за первісним позовом, технічна документація на яку складена станом на 2008 рік та земельна ділянка Позивача за первісним позовом, технічна документація на яку складена станом на 2015 рік, частково накладаються в площині та утворюють пляму накладання в розмірі 0.08965 га (896.5 кв.м.).

Із земельної ділянки, яка належить Відповідачу за первісним позовом, у його фактичному користуванні перебуває лише частина ділянки площею 395.6 кв.м., що становить 21.83 % від загальної площі, а із земельної ділянки, яка належить Позивачу за первісним позовом, у її фактичному користуванні перебуває лише частина ділянки площею 1993.2 кв.м., що становить близько 97 % від загальної площі. При цьому у висновку зазначено, що у фактичному користуванні Відповідача за первісним позовом перебуває частина земельної ділянки, яка належить Позивачу за первісним позовом, а саме ділянка площею 64.2 кв.м., у тому числі 24.4 кв.м., яка є частиною плями накладення належних сторонам земельних ділянок.

Таким чином, земельна ділянка, яка належить Відповідачу за первісним позовом, згідно координат поворотних точок, які містяться в технічній документації із землеустрою, значно зміщена в бік земельної ділянки, яка належить Позивачу за первісним позовом та перебуває у її фактичному користуванні, і тільки частково розташована на земельній ділянці, яка перебуває у його фактичному користуванні.

Крім того, координати поворотних точок земельної ділянки, яка належить Відповідачу за первісним позовом, що містяться в технічній документації із землеустрою не відповідають тим, що містяться в Національній кадастровій системі та електронних носіях, в той час як координати земельної ділянки Позивача за первісним позовом, вказані в технічній документації із землеустрою, співпадають з тими, які містяться в Національній кадастровій системі.

За наведених обставин, невірно вказаний каталог координат земельної ділянки Відповідача за первісним позовом в технічній документації із землеустрою, порушує право Позивача за первісним позовом на вільне володіння та користування належною їй земельною ділянкою, а також є причиною для постійних суперечок та непорозумінь щодо визначення спільної межі.

Виявивши вказані помилки, Позивач за первісним позовом звернулась до ГУ Держгеокадастру в Житомирській області із заявою про виправлення помилок щодо місця розташування земельної ділянки Відповідача за первісним позовом, проте листом від 29 грудня 2022 року їй було відмовлено з тих підстав, що вказані виправлення можуть бути здійснені за заявою власника земельної ділянки або уповноваженою ним особою на підставі технічної документації із землеустрою, з виправленими відомостями, тобто за заявою Відповідача за первісним позовом, проте він цього робити не бажає.

Так як в Поземельній книзі невірно зазначено каталог координат поворотних точок спірної земельної ділянки Відповідача за первісним позовом, поземельну книгу також потрібно скасувати, як і скасувати її державну реєстрацію.

В зв`язку з тим, що технічною документацією із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності Відповідача за первісним позовом на земельну ділянку невірно встановлені координати поворотних точок, що вплинуло на неправильне розташування вказаної земельної ділянки та її накладення на земельну ділянку Позивача за первісним позовом, належним способом захисту порушеного права Позивача за первісним позовом є також, визнання недійсним державного акту та скасування її державної реєстрації.

На підставі вищевикладеного, Позивач за первісним позовом просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 616256, виданого 20 березня 2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 14, який посвідчує право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, площею 0.1812 га, кадастровий номер :02:004:0029, що має цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд і скасувати її державну реєстрацію та зобов`язати Відповідача не чинити перешкоди у користуванні Позивачу земельною ділянкою площею 0.2064 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:004:0164, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, шляхом припинення користування частиною даної земельної ділянки у площі 64.2 кв.м. та демонтувавши збудований ним фундамент під паркан.

06 лютого 2023 року ОСОБА_3 (далі Позивач за зустрічним позовом) звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач за зустрічним позовом) про скасування державної реєстрації права власності в якому з врахуванням уточнених позовних вимог /т.2 а.с.123-126/ вказує, що він є власником земельної ділянки площею 0.1812 га, кадастровий номер :02:004:0029, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на якій розташований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 616256.

Відповідач за зустрічним позовом є власником земельної ділянки площею 0.2064 га, кадастровий номер :02:004:0164, яка розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

На межі вказаних земельних ділянок, від кута (стовпа) бетонного паркану, який встановила Відповідач за зустрічним позовом фактично визначивши межі своєї земельної ділянки, Позивач за зустрічним позовом розпочав будівництво бетонної основи для паркану, без зміни межі суміжних земельних ділянок. Позивачем за зустрічним позовом збудовано бетонну основу для паркану від кута (стовпа) бетонного паркану, який встановила Відповідач за зустрічним позовом на довжині 3.36 м та встановлено металеву арматуру довжиною 6 метрів від кута (стовпа) бетонного паркану, який встановила ОСОБА_1 , металева арматура не пов`язана із земельною ділянкою, будь-які інші будівельні роботи ОСОБА_3 не проводяться та не проводились.

З наданих до суду при зверненні з первісним позовом фотознімків з доказами будівництва паркану вбачається, що від кута (стовпа) бетонного паркану, який встановила ОСОБА_1 фактично визначивши межі своєї земельної ділянки, розпочато будівництво бетонної основи для паркану, без міни межі суміжних земельних ділянок.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку ОСОБА_1 складена станом на 2015 рік, а технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку ОСОБА_3 складена станом на 2008 рік та визначено координати розташування земельних ділянок, проте відповідно до заяви ОСОБА_1 від 09 лютого 2021 року, були внесені виправлені відомості до ДЗК про координати поворотних точок меж належної їй земельної ділянки.

В подальшому, висновком експерта за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи № 484/10-2022 від 20 жовтня 2022 року (пункт 3.4 висновку), що в результаті зміни каталогу координат поворотних точок земельної ділянки ОСОБА_1 , межі належної їй земельної ділянки були переміщені (зміщені) у просторі у північно-західний напрямок (убік земельної ділянки ОСОБА_3 ) внаслідок чого збільшилась пляма накладання із належною ОСОБА_3 земельною ділянкою з 0.0032 кв.м. до 45.8 кв.м., тобто Відповідач за зустрічним позовом свідомо вчинила дії щодо переміщення у просторі земельної ділянки, що збільшило площу накладення.

Вказаним висновком експерта встановлено, що земельна ділянка Позивача за зустрічним позовом та земельна ділянка Відповідача за зустрічним позовом частково накладаються в площині та утворюють пляму накладання в розмірі 0.08965 га (896.5 кв.м.). Із земельної ділянки ОСОБА_3 у його фактичному користуванні перебуває лише частина ділянки, що становить 21.83 % від загальної площі, із земельної ділянки ОСОБА_1 у її фактичному користуванні перебуває лише частина ділянки, що становить 96.57 % від загальної площі.

Крім того, встановлено, що у фактичному користуванні ОСОБА_3 перебуває частина земельної ділянки ОСОБА_1 , а саме ділянка площею 64.2 кв.м., в тому числі 24.4 кв.м. є частиною плями накладання земельних ділянок, а в результаті зміни ОСОБА_1 каталогу координат поворотних точок земельної ділянки, межі ділянки були переміщені у просторі, внаслідок чого пляма накладання збільшилась з 0.0032 кв.м. до 45.8 кв.м.

Згідно висновку експерта, місце накладання земельних ділянок площею 0.0032 кв.м. знаходиться у тому місці, де розпочав будівництво бетонної основи паркану ОСОБА_3 і де межу земельної ділянки визначила ОСОБА_1 встановивши бетонний стовп свого паркану.

Таким чином, земельна ділянка, яка належить ОСОБА_1 , згідно координат поворотних точок, які містяться в технічній документації із землеустрою, зміщена в бік земельної ділянки ОСОБА_3 та перебуває у його фактичному користуванні, при цьому координати поворотних точок земельної ділянки ОСОБА_1 , що містяться в технічній документації із землеустрою не відповідають тим, які містяться в Національній кадастровій системі та електронних носіях.

Позивач за зустрічним позовом вказує, що саме координати поворотних точок, які містяться в технічній документації із землеустрою на земельні ділянки, які належать сторонам мають пріоритет перед тими, які містяться на електронних носіях, і саме координати земельної ділянки, які вказані в технічній документації із землеустрою, співпадають з тими, які містяться в Національній кадастровій системі.

За таких умов, невірно вказаний каталог координат земельної ділянки Відповідача за зустрічним позовом в технічній документації із землеустрою, порушує право Позивача за зустрічним позовом на вільне володіння та користування належною йому земельною ділянкою, а також є причиною для постійних суперечок та непорозумінь щодо визначення спільної межі.

Так як в поземельній книзі невірно зазначено каталог координат поворотних точок спірної земельної Відповідача за зустрічним позовом, поземельну книгу також потрібно скасувати, як і скасувати її державну реєстрацію.

На підставі вищевикладеного, Позивач за зустрічним позовом просить скасувати державну реєстрацію права власності (номер запису 13125045 від 01 лютого 2016 року, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 47) земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0164, площею 0.2064 га, яка належить ОСОБА_1 , шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки.

Позивач за первісним позовом та її представник в судовому засіданні заявлений первісний позов підтримали, просили його задовольнити, зустрічний позов не визнали, заперечували проти його задоволення.

Відповідач за первісним позовом та його представник в судовому засіданні заявлений первісний позов не визнали, заперечували проти його задоволення, заявлений зустрічний позов підтримали, просили його задовольнити.

Суд, вислухавши сторони та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 01 лютого 2016 року зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0.2064 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:004:0164, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). /т.1 а.с.5/

ОСОБА_1 звернулась 25 лютого 2023 року до Попільнянської селищної ради з заявою в якій просить розібратися у вирішенні проблеми з сусідом ОСОБА_5 , так як він будує свій паркан на її земельній ділянці по АДРЕСА_1 . /т.1 а.с.125/

09 березня 2021 року за № П-103/02-10 Попільнянською селищною радою повідомлено ОСОБА_1 , що спеціалістами селищної ради неодноразово було зроблено виїзди на місце розташування її земельної ділянки, органи місцевого самоврядування не можуть встановлювати межі земельної ділянки та закріплювати їх межовими знаками, так як ці роботи повинні проводитися сертифікованими землевпорядниками. В зв`язку з тим, що у суміжних землекористувачів наявні правовстановлюючі документи на землю, спірне питання може бути вирішено лише у судовому порядку. /т.1 а.с.6, 124/

Згідно заяви від 01 лютого 2021 року, ОСОБА_3 звернувся до Попільнянської селищної ради з заявою про розгляд земельного спору в якій просить відновити межу між земельними ділянками, розташованими по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 . /т.1 а.с.23-24, 72/

03 вересня 2020 року за вих. № У-399/02-10 Попільнянською селищною радою повідомлено ОСОБА_3 про те, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів, однак встановити межі земельної ділянки та закріпити їх межовими знаками не можуть, дані роботи зі встановлення меж земельної ділянки відносяться до землевпорядних робіт. Рекомендовано для вирішення вказаного питання звернутись до спеціалістів, які виконують відповідні роботи. /т.1 а.с.25/

02 березня 2021 року за № У-32/02-10 Попільнянською селищною радою повідомлено ОСОБА_3 , що спеціалістами селищної ради неодноразово було зроблено виїзди на місце розташування його земельної ділянки, органи місцевого самоврядування не можуть встановлювати межі земельної ділянки та закріплювати їх межовими знаками, так як ці роботи повинні проводитися сертифікованими землевпорядниками. В зв`язку з тим, що у суміжних землекористувачів наявні правовстановлюючі документи на землю, спірне питання може бути вирішено лише у судовому порядку. /т.1 а.с.26, 71/

До матеріалів справи додано копію технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 на території Попільнянської сільської ради в АДРЕСА_3 , виготовленої Попільнянським районним відділом Житомирської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» в 2008 році, яка містить: - пояснювальну записку; - каталог координат кутів зовнішніх меж землекористування; - державний акт на право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку, площею 0.1812 га, яка розташована в АДРЕСА_2 ; - план меж земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0029; - витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08 липня 2008 року, про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 01 липня 2008 року на будинок за адресою АДРЕСА_2 ; - рішення виконавчого комітету Попільнянської сільської ради від 25 вересня 2008 року № 97 про надання дозволу ОСОБА_3 на будівництво індивідуального житлового будинку і господарчих будівель по АДРЕСА_3 ; - викопіровку земельної ділянки; - технічне завдання; - висновок про погодження технічної документації та наявності обмежень; - висновок відділу Держкомзему від 31 грудня 2008 року; - кадастровий план земельної ділянки площею 0.1812 га, кадастровий номер :02:004:0029; - технічну документацію із землеустрою щодо складання документів що посвідчують прав власності ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0.1812 га, яка розташована в АДРЕСА_2 ; - план встановлених меж; - кадастровий план земельної ділянки; - протоколом погодження меж земельної ділянки ОСОБА_3 на території АДРЕСА_2 ; - договір дарування від 01 липня 2008 року, яким передано в дар ОСОБА_3 житловий будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 ; - кадастровий план земельної ділянки; - зведену експлікацію земельної ділянки. /т.1 а.с.28-49, 73-96/

Відповідно до Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 08 квітня 2021 року, складеного між власником ОСОБА_3 та представником Житомирської філії ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», межі земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0029, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.1812 га, яка надана власнику земельної ділянки ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) не закріплювались в натурі (на місцевості) межовими знаками на бажання власника, межа земельної ділянки збігається з штучними лінійними спорудами і рубежами (огорожею), межові знаки не встановлюються згідно п.3.8 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками». Власник земельної ділянки претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не має. Власниками суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено. /т.1 а.с.51/

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 616256 від 20 березня 2009 року, ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 01 липня 2008 року є власником земельної ділянки площею 0.1812 га, яка розташована в АДРЕСА_3 , цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :02:004:0029, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 14. /т.1 а.с.52-53/

В судовому засіданні було оглянуто долучені до матеріалів справи оптичні диски: - який містить інформацію (обмінний файл) про земельну ділянку в АДРЕСА_2 /т.1 а.с.54/; - на земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0164 /т.1 а.с.220/; - на земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0029 /т.1 а.с.221/; - електронна версія Поземельної книги файл обміну даними на земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0029 /т.2 а.с.9/.

До матеріалів справи додано копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 загальною площею 0.2064 га, в тому числі: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0.2064 га, на території АДРЕСА_1 , виготовленої ТОВ «Еліт-Центр» в 2015 році, яка містить: - пояснювальну записку; - заяву ОСОБА_1 від 23 липня 2015 року; - рішення 43 сесії V скликання Попільнянської сільської ради від 16 червня 2015 року про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі; - державний акт на право приватної власності на землю серії ЖТ 2017 04-18-007103, згідно якого ОСОБА_7 на підставі рішення виконкому Попільнянської сільської ради від 17 лютого 1994 року № 15 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.2064 га, яка розташована на території с.Попільня, Попільнянської сільської ради, для обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства; - договір купівлі-продажу від 15 травня 2006 року, за умовами якого Продавець ОСОБА_8 передала у власність Покупця ОСОБА_9 житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_4 ; - витяг про реєстрацію нерухомого майна від 03 січня 2007 року про реєстрацію на підставі договору купівлі-продажу від 15 травня 2006 року права власності ОСОБА_9 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; - свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 про реєстрацію 07 грудня 2007 року шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на « ОСОБА_11 »; - схему розташування земельної ділянки; - висновок про погодження технічної документації; - кадастровий план земельної ділянки; - каталог координат кутів зовнішніх меж землекористування; - експлікацію земельних угідь; - схема геодезичної прив`язки земельної ділянки ОСОБА_1 ; - відомість вирівнювання лінійно-кутової мережі; - акт про передачу на зберігання власнику земельної ділянки межових знаків; - протокол погодження меж земельної ділянки від 23 липня 2015 року. /т.1 а.с.97-122/

Під час розгляду вказаної справи судом було призначено земельно-технічну експертизу та відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 12 листопада 2021 року № 358/11-2021: - 1.2. Земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:0029 площею 0.1812 га, яка перебуває у власності ОСОБА_3 (підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 20 березня 2009 року (бланк серії № 616256) /т.1 а.с.52/) та земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:0164 площею 0.2064 га, яка перебуває у власності ОСОБА_1 (підтверджується інформаційною довідкою від 09 листопада 2020 року (номер інформаційної довідки 231609944) /т.1 а.с.5/), частково накладаються в площині та утворюють пляму накладання, площею 0.0046 га (46.0 кв.м.), яка проходить по точках: 1-2-3-4-5-1, зі сторонами: 0.29 м-27.16 м-25.29 м-1.53 м-52.97 м /рис. № 13/. Фактичне землекористування (по огорожі) будинковолодіння АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , не відповідає межам земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:004:0029 та :02:004:0164, а саме в користуванні: ОСОБА_3 перебуває ділянка площею 1853.7 кв.м., що більше на 41.7 кв.м. від належної площі земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0029; ОСОБА_1 перебуває ділянка площею 2494.3 кв.м., що більше на 430.3 кв.м. від належної площі земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0164 /рис. № 14/. Разом з тим у фактичному користуванні: ОСОБА_3 перебуває частина земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0164, яка перебуває у власності ОСОБА_1 , а саме ділянка площею 64.2 кв.м. /рис. № 15/ та проходить по точках: 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-16-17-18-19-20-1 зі сторонами: 0.54м-2.18м-3.64м-3.27м-6.49м-0.46м-7.72м-1.05м-1.83м-2.61м-1.33м-1.96м-0.63м-2.3м-3.22м-6.99м-10.04м-04м-27.97м-25.29м, в тому числі 40.7 кв.м, є частиною плями накладання земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:004:0029 та :02:004:0164; ОСОБА_1 перебуває частина земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0029, яка перебуває у власності ОСОБА_3 , а саме ділянки загальною площею 5.9 кв.м, зокрема: - ділянка площею 4.9 кв.м /рис. № 16/ та проходить по точках: 1-2-3-4-5-6-7-8-1, зі сторонами: 0.26м-3.27м-3.64м-2.32м-0.08м-0.19м-1.07м-9.88м; - земельна ділянка площею 1.0 кв.м /рис. № 16/ та проходить по точках: 9-10-11-12-13-9, зі сторонами: 1.49м-1.33м-2.61м-0.09м-5.41м. Будівлі будинковолодінь АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 розташовані в межах відповідних земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:004:0029 та :02:004:0164 та не виступають за їх межі. /т.1 а.с.146-178/

11 січня 2022 року за вих.№ 61/35-22 відділом № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області повідомлено, що: - земельна ділянка загальною площею 0.2064 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: АДРЕСА_1 , була зареєстрована за ОСОБА_1 27 жовтня 2015 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо становлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробленої ТОВ «Еліт-Центр». Реєстрація земельної ділянки проводилась за допомогою програмного забезпечення ДЗК при обов`язковій наявності електронного документа (Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку додається); - відповідно до заяви ЗВ-021, яка надійшла на розгляд 09 лютого 2021 року від заявника ОСОБА_1 , щодо виправлення помилки у координатах поворотних точок меж земельної ділянки, кадастровий номер :02:004:0164, було внесено виправлені відомості до ДЗК про координати поворотних точок меж ЗД, електронний документ виготовлений ТОВ «Еліт-Центр»; - інформація про внесення змін до ДЗК про земельну ділянку міститься в Поземельній книзі; - інформацією чи змінилось взаємне розташування ділянки з кадастровим номером :02:004:0164 по відношенню до межі з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:004:0029 після здійснення виправлення 09 лютого 2021 року, а саме: про просторове місце розташування зазначених земельних ділянок відділ не володіє. Слід зазначити, що відповідно до ДЗК станом на 10 січня 2022 року має місце перетин між земельними ділянками з кадастровими номерами :02:004:0164 та :02:004:0029. /т.1 а.с.203-204/

ОСОБА_1 звернулась до відділу у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з заявою про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру № ЗВ-021 від 09 лютого 2021 року, в якій просила відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру виправити помилку, допущену у координатах поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0164, внаслідок помилки у документації із землеустрою, а саме земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 . /т.1 а.с.205/

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27 жовтня 2015 року, земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництві і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0.2064 га, присвоєно кадастровий номер - :02:004:0164. /т.1 а.с.206-208/

27 жовтня 2015 року відділом Держземагенства у Попільнянському районі Житомирської області відкрито Поземельну книгу на земельну ділянку з кадастровим номером - :02:004:0164, яка містить: - загальні відомості про земельну ділянку, запис від 27 жовтня 2015 року № 001; - кадастровий план земельної ділянки та експлікацію земельних угідь запис від 27 жовтня 2015 року № 002; - відомості про право власності на земельну ділянку від 01 липня 2016 року № 003; - загальні відомості про земельну ділянку, запис від 09 лютого 2021 року № 004; - кадастровий план земельної ділянки та експлікацію земельних угідь запис від 09 лютого 2021 року № 005; - відомості про право власності на земельну ділянку від 18 лютого 2021 року № 006. /т.1 а.с.209-219/

13 травня 2022 року за вих.№ 9-6-0.62-1015/2-22 Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області повідомлено, що згідно наявного паперового примірника технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :02:004:0029 ОСОБА_3 , обмінний файл та паперовий примірник поземельної книги відсутній, у зв`язку з чим неможливо надати інформацію та перевірити існування розбіжностей щодо каталогу координат даної земельної ділянки в документації із землеустрою в обмінному файлі. На даний час роботу автоматизованої системи Державного земельного кадастру призупинено, що не дає технічної можливості надати запитувану інформацію, а саме: копії електронного документу (обмінного файлу), інформацію щодо розбіжності каталогу координат в документації із землеустрою та відомостях Державного земельного кадастру та поземельну книгу на земельну ділянку за кадастровим номером :02:004:0029. /т.2 а.с.1/

Згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 08 червня 2022 року № 824/35-22, земельна ділянка за кадастровим номером :02:004:0029 була зареєстрована 13 березня 2009 року в базі Державного земельного кадастру Житомирської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», на ім`я ОСОБА_3 . Згідно наявного паперового примірника технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :02:004:0029 ОСОБА_3 , обмінний файл в документації відсутній, у зв`язку з чим неможливо надати інформацію та перевірити існування розбіжностей щодо каталогу координат даної земельної ділянки в документації із землеустрою в обмінному файлі. /т.2 а.с.8/

20 березня 2009 року відділом Держземагенства у Попільнянському районі Житомирської області відкрито Поземельну книгу на земельну ділянку з кадастровим номером - :02:004:0029, яка містить: - загальні відомості про земельну ділянку, запис від 08 квітня 2016 року № 001; - кадастровий план земельної ділянки та експлікацію земельних угідь запис від 08 квітня 2016 року № 002; - відомості про право власності на земельну ділянку від 08 квітня 2016 року № 003. /т.2 а.с.10-20/

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи від 20 жовтня 2022 року № 484/10-2022:

1. В технічній документації із землеустрою на земельні ділянки із кадастровими номерами: :02:004:0029 та :02:004:0164 відсутні значення каталогів координат розташування будівель і споруд або прив`язок до зовнішніх меж в зв`язку із чим провести порівняння фактичного розташування будівель і споруд із даними технічної документації не вбачається за можливе. Фактичне землекористування (по наявній огорожі) будинковолодіння АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 частково не відповідає межам земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:004:0029 та :02:004:0164, визначених згідно технічної документації, а саме:

- за адресою: АДРЕСА_1 : - у фактичному користуванні ОСОБА_3 перебуває частина земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0164, яка належить ОСОБА_1 , а саме ділянка площею 64.2 кв.м., що на рисунках № 9-10 (з таблицею № 4) позначена під № 1-1 та проходить по точках: 29-7-8-9-10-11-12-13-14-15-16-17-18-21-22-23-24-25-26-27-28-29, зі сторонами: 0.74м-0.31м-1.83м-2.61м-1.33м-1.96м-0.63м-2.3м-3.22м-6.99м-10.04м-0.4м-27.97м-25.29м-0.54м-2.18м-3.64м-3.27м-6.49м-0.46м-7.72м, в тому числі 24.4 кв.м є частиною плями накладання земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:004:0029 та :02:004:0164; - із земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0029, яка перебуває у власності ОСОБА_3 , у фактичному користуванні ОСОБА_3 , перебуває лише частина ділянки, а саме ділянка площею 395.6 кв.м., що на рисунку № НОМЕР_2 (з таблицею № 4) позначена під № 1-2 та проходить по точках: 11-10-9-8-7-6-5-4-3-2-1-14-13-12-11, зі сторонами: 2.61м-1.33м-1.96м-0.63м-2,3м-3.22м-6.99м-10.04м-2.02м-11.66м-23.79м-18.13м-0.31м-1.83м, що становить: 21.83 ? 22 % від загальної площі земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0029.

- за адресою: АДРЕСА_1 : - у фактичному користуванні ОСОБА_1 перебуває частина земельної ділянки із кадастровим номером :02:004:0029, яка належить ОСОБА_3 , а саме ділянка площею 1291.3 кв.м., що рисунках № 9-10 (з таблицею № 5) позначена під № 2-1та проходить по точках: 5-30-4-3-2-1-20-19-18-17-16-15-14-13-12-11-10-9-8-7-6-5, зі сторонами: 2.31м-3.82м-10.3м-25.5м-2.92м-14.07м-3.8м-1.61м-0.4м-10.04м-6.99м-3.22м-2.3м-0.63м-1.96м-1.33м-2.61м-1.83м-0.31м-24.89м-36.92м, в тому числі 871.5 кв.м є частиною плями накладання земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:004:0029 та :02:004:0164; - із земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0164, яка перебуває у власності ОСОБА_1 у фактичному користуванні ОСОБА_1 перебуває лише частина ділянки, а саме ділянка площею 1993.2 кв.м, що на рисунку № НОМЕР_3 (з таблицею № 5) позначена під № 2-2 та проходить по точках: 3-2-1-25-24-23-22-21-20-19-18-17-16-15-14-13-12-11-10-9-8-7-6-5-4-3, зі сторонами: 6.99м-25.66м-0.09м-0.4м-10.04м-6.99м-3.22м-2.3м-0.63м-1.96м-1.33м-2.61м-1.83м-1.05м-7.72м-0.46м-6.49м-3.27м-3.64м-2.18м-34.87м-8.28м-28.58м-21.04м-14.78м, що становить: 96.57 ? 97 % із загальної площі земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0164.

2. Земельна ділянка з кадастровим номером: - :02:004:0029, площею 0.1812 га, як перебуває у власності ОСОБА_3 (із межами прийнятими по технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують прав власності на земельну ділянку ОСОБА_3 на території Попільнянської сільської ради в АДРЕСА_3 , складена Попільнянським районним відділом Житомирської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах», станом на 2008 рік; - :02:004:0164 площею 0.2064 га, яка перебуває у власності ОСОБА_1 (із межами прийнятими по технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 загальною площею 0.2064 га, в тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0.2064 га на території АДРЕСА_1 , складена ТОВ «Еліт-Центр» станом на 2015 рік), частково накладаються в площині та утворюють пляму накладання в розмірі 0.08965 га (896.5 кв.м.), що детально описано та графічно зображено на рисунку № 8 в дослідницькій частині висновку.

3. 4. В результаті зміни каталогу координат поворотних точок земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0164, згідно поданої заяви від 09 лютого 2021 року ОСОБА_12 , межі земельної ділянки були зміщені (переміщені) в просторі у північно-західний напрямок (рисунок № 14) в результаті чого збільшилась пляма накладання із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:004:0029 (межі якої визначені в технічній документації із землеустрою складеної Попільнянським районним відділом Житомирської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» станом на 2008 рік) на 31.7 кв.м., а межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0164, а саме точки: - № 6 (Х: 5 527 604,868; Y: 3 296 122,181) розташовується за межами земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0029; - № 7 (Х: 5 527 627,217; Y: 3 296 134,005) розташовується в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0029, що графічно наведено в дослідницькій частині висновку (рисунок № 16). /т.2 а.с.43-79/

14 лютого 2023 року за вих.№ 29-6-0.2-509/2-23 Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області повідомлено, що згідно даних Державного земельного кадастру, земельна ділянка за кадастровим номером :02:004:0029 містить перетин із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:004:0164, державним кадастровим реєстратором 09 лютого 2021 року здійснено внесення виправлених відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки за кадастровим номером :02:004:0164, на підставі поданої заяви ОСОБА_1 /т.2 а.с.138, 139/

Під час розгляду справи було надано роздруковану електронну форму Поземельної книги на земельну ділянку ОСОБА_3 , загальною площею 0.1812 га, кадастровий номер :02:004:0029, яка розташована на території АДРЕСА_2 , вказану Поземельну книгу відкрито 20 березня 2009 року та вона містить: - загальні відомості про земельну ділянку; - кадастровий план земельної ділянки; - координати поворотних точок меж земельної ділянки; - експлікацію земельних угідь; - запис про виникнення права. /т.2 а.с.151-163/

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 дав покази про те, що він працює техніком-інженером з землеустрою та в кінці весни 2020 року, точної дати він не пам`ятає, ОСОБА_3 звернувся до нього з метою встановлення земельних меж на місцевості, він подивився обмінні файли на дані земельні ділянки та виявив, що вони зміщені, по паркану межа відповідає, а ближче до дороги межа зміщена в праву сторону. Він порадив виготовити обом власникам суміжних земельних ділянок нову технічну документацію, а оглянувши координати земельної ділянки ОСОБА_1 виявив, що її земельна ділянка виходить за межі та накладається на земельну ділянку ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 дав покази про те, що він працював інженером-землевпорядником в Попільнянському відділені ДП «Центр Державного земельного кадастру» і в 2008 році до нього звернувся ОСОБА_3 щодо виготовлення технічної документації на земельну ділянку в зв`язку зі зміною власника. Технічна документація виготовлялась по спрощеному варіанту без виконання топографічно геодезичних робіт, оскільки координати земельних ділянок вже були встановлені. На земельну ділянку ОСОБА_1 він технічну документацію не виготовляв, але ОСОБА_3 виготовив документи раніше, карта по якій приймали була лише в ДЗК м.Житомир, а тому неможливо було виявити накладення земельних ділянок. ОСОБА_1 пізніше звернулася до ДП «Центр Державного земельного кадастру» в м.Житомир, директор Центру виїжджав на місцевість та звіряв електронні версії земельних ділянок, виявив відхилення, а тому земельна ділянка була приведена у відповідність, тобто не міняючи паперової версії вніс відомості у електронну версію. Щодо земельної ділянки ОСОБА_3 вона на місцевості відповідала встановленим межам, а в електронній версії є відхилення. Виправлення вказаних недоліків можливо лише за згоди власників, необхідно виготовляти нові технічні документації, зміни каталогу координат та погоджувати межі.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач за первісним позовом звернулась до суду з позовом в якому просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, який посвідчує право власності Відповідача за первісним позовом, скасувати державну реєстрацію земельної ділянки та зобов`язати Відповідача за первісним позовом не чинити їй перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою, шляхом припинення користування частиною даної земельної ділянки у площі 64.2 кв.м. та демонтувавши збудований ним фундамент під паркан.

Заявлені позовні вимоги Позивача за первісним позовом мотивовані тим, що вони з Відповідачем за первісним позовом є власниками суміжних земельних ділянок та Відповідач за первісним позовом поступово почав змінювати межі земельної ділянки в бік її земельної ділянки, самостійно розібрав паркан, розташований на межі, підсипав ґрунт під стіну господарчої будівлі, не залишивши місця для її обслуговування, залив фундамент для обслуговування паркану, проте робить це на земельній ділянці Позивача за первісним позовом. При проведенні експертизи встановлено, що координати поворотних точок земельної ділянки Відповідача за первісним позовом, що містяться в технічній документації не відповідають тим, що містяться в НКС, суміжні земельні ділянки сторін частково накладаються в площині, а у фактичному користуванні ОСОБА_3 перебуває ділянка, яка становить 21.83 % від загальної площі, у фактичному користуванні ОСОБА_1 перебуває ділянка, яка становить 96.57 % від загальної площі. Позивач за первісним позовом зазначає, що невірно вказаний каталог координат земельної ділянки в технічній документації із землеустрою порушує її права на вільне володіння та користування належною їй земельною ділянкою.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України) та Земельним кодексом України (далі ЗК України).

Статтею 2 ЗК України визначено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до статті 3 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною четвертою статті 13 Конституції України передбачено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом.

Відповідно до статті 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Основний Закон України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону (стаття 41).

Частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Відповідно до пункту 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України (частина перша статті 153 ЗК України).

Пунктами г, е частини першої статті 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства.

Статтею 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до статті 107 ЗК України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Способи захисту прав на земельні ділянки визначені статтею 152 ЗК України. За приписами наведеної норми держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди (частина третя статті 386 ЦК).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року в справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20) зазначено, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Надаючи правову оцінку доводам Позивача за первісним позовом, з урахуванням вище встановлених обставин та положень діючого законодавства щодо заявленої вимоги про зобов`язання Відповідача за первісним позовом не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом припинення користування частиною належної їй земельної ділянки у площі 64.2 кв.м та демонтувати збудований ним фундамент під паркан, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 станом на 2015 рік замовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), загальною площею 0.2064 га, розташовану за адресою АДРЕСА_4 та власником суміжної земельної ділянки ОСОБА_3 погоджено межі вказаної земельної ділянки. /т.1 а.с.122/

Підставою для звернення Позивача за первісним позовом до суду стало порушення на її думку Відповідачем за первісним позовом сумісної межі землекористування, а саме те, що він поступово почав змінювати межі в бік земельної ділянки ОСОБА_1 , самостійно розібрав паркан, який розмежовував земельні ділянки, змістив межу в бік земельної ділянки ОСОБА_1 , шляхом підсипання ґрунту зі своєї сторони під стіну господарської будівлі, не залишивши місця для її обслуговування, для встановлення паркану почав заливати фундамент і виконував це на земельній ділянці Позивача за первісним позовом, в зв`язку з чим в поданому позові просить демонтувати збудований ним фундамент під паркан.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14-ц (провадження № 14-552цс18), для висновків про порушення прав позивача визначенням меж сусідніх земельних ділянок мають бути надані належні та допустимі докази, які б беззаперечно вказували, яка саме земельна ділянка перебувала у власності (користуванні) позивача, де проходить її межа, чи порушена межа земельної ділянки відповідачем. Такі докази зазвичай можуть підтверджуватися висновками експерта чи спеціаліста.

Під час розгляду справи за клопотанням представника Позивача за первісним позовом було призначено 09 червня 2021 року земельно-технічну експертизу та 15 червня 2022 року було призначено додаткову судово земельно-технічну експертизу, проте на вирішення вказаних експертиз питання, щодо невідповідності розташування фундаменту під паркан даним, відображеним у Державному земельному кадастрі не ставилось.

Зазначені обставини унеможливлюють задоволення позову в цій частині заявлених позовних вимог в зв`язку з тим, що надані Позивачем за первісним позовом докази, зокрема і Висновки експерта та встановлені під час розгляду справи обставини не містять фактичних та беззаперечних даних про те, що Відповідач за первісним позовом при розташуванні фундаменту під паркан, перешкоджає їй користуватись належною їй земельною ділянкою.

Разом з тим, при проведенні земельно-технічної експертизи /т.1 а.с.146-178/ встановлено, що суміжні земельні ділянки сторін частково накладаються в площині та утворюють пляму накладання, площею 0.0046 га, фактичне землекористування (по огорожі) будинковолодінь не відповідає межам земельних ділянок, у фактичному користуванні: - ОСОБА_3 перебуває частина земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_1 , а саме ділянка площею 64.2 кв.м., в тому числі 40.7 кв.м, є частиною плями накладання земельних ділянок; - ОСОБА_1 перебуває частина земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_3 , а саме ділянка загальною площею 5.9 кв.м. Будівлі будинковолодінь розташовані в межах відповідних земельних ділянок та не виступають за їх межі.

В зв`язку з тим, що при проведенні судової земельно технічної експертизи, експертом виявлено розбіжності щодо каталогу координат та необхідності поставити додаткові питання, які експертом не досліджувались, судом було призначено додаткову судову земельно технічну експертизу /т.2 а.с.44-78/ за результатами проведення якої встановлено, що фактичне землекористування (по наявній огорожі) будинковолодінь частково не відповідає межам земельних ділянок, а саме:

- у фактичному користуванні ОСОБА_3 перебуває частина земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 , а саме ділянка площею 64.2 кв.м., в тому числі 24.4 кв.м є частиною плями накладання земельних ділянок та із земельної ділянки ОСОБА_3 у його фактичному користуванні, перебуває лише частина ділянки, а саме ділянка площею 395.6 кв.м., що становить: 21.83 ? 22 % від загальної площі земельної ділянки.

- у фактичному користуванні ОСОБА_1 перебуває частина земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3 , а саме ділянка площею 1291.3 кв.м., в тому числі 871.5 кв.м є частиною плями накладання земельних ділянок та із земельної ділянки ОСОБА_1 у її фактичному користуванні перебуває лише частина ділянки, а саме ділянка площею 1993.2 кв.м, що становить: 96.57 ? 97 % із загальної площі земельної ділянки.

Визначено, що земельна ділянка, як перебуває у власності ОСОБА_3 та земельна ділянка, яка перебуває у власності ОСОБА_1 , частково накладаються в площині та утворюють пляму накладання в розмірі 0.08965 га (896.5 кв.м.).

Крім того, додатковою експертизою встановлено, що в результаті зміни каталогу координат поворотних точок земельної ділянки ОСОБА_12 , межі земельної ділянки були зміщені (переміщені) в просторі у північно-західний напрямок в результаті чого збільшилась пляма накладання із земельною ділянкою ОСОБА_3 на 31.7 кв.м.

Таким чином, вищезазначеними експертними висновками встановлено, що фактичне землекористування суміжних земельних ділянок сторін не відповідає межам земельних ділянок, а тому враховуючи вказані висновки Позивач за первісним позовом також просить зобов`язати Відповідача за первісним позовом не чинити їй перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою шляхом припинення користування частиною даної земельної ділянки у площі 64.2 кв.м., мотивуючи це встановленими у висновках експерта обставинами.

В абзаці 3 пункту 1.2 Висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 12 листопада 2021 року встановлено, що у фактичному користуванні ОСОБА_3 перебуває частина земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_1 , а саме ділянка площею 64.2 кв.м., в тому числі 40.7 кв.м, є частиною плями накладання земельних ділянок.

В абзаці 2 пункту 1 Висновку експерта за результатами проведення додаткової судової земельно технічної експертизи від 20 жовтня 2022 року встановлено, що у фактичному користуванні ОСОБА_3 перебуває частина земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 , а саме ділянка площею 64.2 кв.м., в тому числі 24.4 кв.м є частиною плями накладання земельних ділянок.

Тобто, встановлені вищезазначеними Висновками експерта обставини щодо фактичного користування Відповідачем за первісним позовом частини земельної ділянки Позивача за первісним позовом є суперечливими та з огляду на заявлені в первісному позові вимоги про усуненні перешкод в користуванні земельною ділянкою саме у площі 64.2 кв.м. не можуть бути враховані судом, як беззаперечні підстави для задоволення позову в цій частині, оскільки Позивачем за первісним позовом не враховано, що до загальної площі фактичного користування її земельною ділянкою увійшла також і частина плями накладання земельних ділянок, розміри якої за результатами проведених експертиз є різними. Крім того, враховуючи наявність висновків експерта, заявлені Позивачем за первісним позовом вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою не були конкретизовані, зокрема не визначено конкретну прив`язку до місцевості, розміру та у який спосіб.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 року у справі № 466/1058/15-ц (провадження № 61-6732св22) зазначено, що: «Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства - без оформлення права користування, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо).

На підставі частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Позивач за первісним позовом на підтвердження заявлених вимог про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою не довела на підставі належних, допустимих та достатніх доказів факту порушення її прав та інтересів, що полягало у самовільному зайнятті Відповідачем за первісним позовом частини земельної ділянки, яка належить Позивачу за первісним позовом, тобто відсутні підстави, які б в сукупності вказували на те, що Відповідач за первісним позовом порушує її право власності чи законного володіння на належну їй земельну ділянку, що є підставою для відмови в задоволенні первісного позову в цій частині.

Щодо заявленої Позивачем за первісним позовом вимоги про визнання недійсним державного акту на право власності Відповідача за первісним позовом на належну йому земельну ділянки та скасування її державної реєстрації, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 21 ЗК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до статті 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19).

В постанові Верховного Суду від 22 червня 2022 року у справі № 545/1575/21 (провадження № 61-4168св22) визначено, що належними відповідачами у справах про визнання недійсними та скасування актів про право власності на земельну ділянку є особа, якій видано державний акт про право власності на відповідну земельну ділянку та орган місцевого самоврядування чи орган виконавчої влади, що прийняв рішення про його видачу.

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року по справі № 581/478/18 (провадження № 61-183св20) вказано, що «належними відповідачами у справах про визнання недійсними актів про право власності на земельну ділянку є особа, якій видано державний акт про право власності на відповідну земельну ділянку та орган місцевого самоврядування чи орган виконавчої влади, що прийняв рішення про його видачу. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Під час розгляду даної справи встановлено, що оспорюваний державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 616256 від 20 березня 2009 року, виданий Відповідачу за первісним позовом на підставі договору дарування від 01 липня 2008 року № 3350 земельної ділянки площею 0.1812 га, яка розташована в АДРЕСА_3 /т.1 а.с.52-53/, разом з тим право власності попереднього власника вказаної земельної ділянки ОСОБА_6 підтверджувалось державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення 20 сесії V скликання Попільнянської сільської ради від 09 квітня 2008 року /т.1 а.с.32-33/, тобто первинною підставою набуття права власності на земельну ділянку є рішення Попільнянської сільської ради.

Таким чином, належним відповідачем у справах про визнання недійсними та скасування актів про право власності на земельну ділянку є особа, якій видано державний акт про право власності на відповідну земельну ділянку та орган місцевого самоврядування чи орган виконавчої влади, що прийняв рішення про його видачу.

Разом з тим, Позивачем за первісним позовом заявлено позов лише до ОСОБА_3 , позовних вимог до Попільнянської селищної ради Житомирського району, Житомирської області, як правонаступника Попільнянської сільської ради Попільнянського району, Житомирської області, пред`явлено не було, клопотань про залучення до участі у справі як співвідповідача не заявлялось, а тому в задоволенні позову в частині визнання недійсним державного акту на право власності належить відмовити в зв`язку з неналежним складом відповідачів.

Не підлягає також задоволенню і заявлена вимога про скасування державної реєстрації належної Відповідачу за первісним позовом земельної ділянки, так як вона є похідною від заявленої вимоги про визнання недійсним державного акту в задоволенні якої судом відмовлено.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до Позивача за первісним позовом в якій просить скасувати державну реєстрацію права власності земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 , шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію вказаної земельної ділянки з тих підстав, що в результаті зміни ОСОБА_1 каталогу координат поворотних точок земельної ділянки, межі належної їй земельної ділянки були переміщені (зміщені) у просторі внаслідок чого збільшилась пляма накладання із належною ОСОБА_3 земельною ділянкою з 0.0032 кв.м. до 45.8 кв.м., тобто Відповідач за зустрічним позовом свідомо вчинила дії щодо переміщення у просторі земельної ділянки, що збільшило площу накладення, а так як в поземельній книзі невірно зазначено каталог координат поворотних точок спірної земельної ділянки Відповідача за зустрічним позовом, поземельну книгу також потрібно скасувати, як і скасувати її державну реєстрацію.

Вирішуючи заявлені в зустрічному позові вимоги, суд приходить до наступного висновку.

Спеціальний Закон, який установлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру, є Закон України «Про Державний земельний кадастр» (далі Закон).

Відповідно до статті 1 Закону, державна реєстрація земельної ділянки, це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до статті 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

За правилами частини першої статті 15 Закону, до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

На підставі частини шостої статті 16 Закону, кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Цим же законом визначено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

В разі скасування - кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці, а інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

За змістом частини першої статті 18 Закону, документами Державного земельного кадастру, які створюються під час його ведення, є, зокрема, Поземельні книги.

Відповідно до статті 21 Закону, відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі: відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 ЗК України, при їх формуванні, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 ЗК України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

Згідно зі статтею 23 цього Закону, документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подається органу, що здійснює внесення таких відомостей, також у формі електронного документа. Вимоги до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру. Електронний документ подається Державному кадастровому реєстратору, який здійснює внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, разом із документацією, яка є підставою для такого внесення, у паперовому вигляді.

Частинами першою, дев`ятою статті 24 Закону передбачено, що при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника. Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Також, згідно з положеннями частин другої - шостої статті 25 Закону, Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. До Поземельної книги в паперовій формі долучаються всі документи, які стали підставою для внесення відомостей до неї. Форма Поземельної книги та порядок її ведення визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі - Порядок).

За приписами підпункту 4 пункту 31 вищеназваного Порядку, документами Державного земельного кадастру, які створюються під час його ведення, є Поземельні книги.

Згідно з пунктами 49-51 Порядку, Поземельна книга ведеться за формою згідно з додатком 8 під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об`єднання, а також відновлення їх меж) відповідно до пунктів 107 - 137 цього Порядку.

Поземельна книга в електронній (цифровій) формі відкривається шляхом її формування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру з використанням даних електронного документа.

Поземельна книга в електронній (цифровій) формі засвідчується кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора. Не завірені кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора записи у Поземельній книзі в електронній (цифровій) формі вважаються недійсними.

Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки.

Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки.

Внесення відомостей до Поземельної книги в електронній (цифровій) формі є внесенням відомостей до Державного земельного кадастру.

В той же час, Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156-2 цього Порядку.

У разі закриття Поземельної книги Державний кадастровий реєстратор: 1) за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру проставляє на титульному аркуші Поземельної книги в електронній (цифровій) формі електронну позначку про факт її закриття за власним кваліфікованим електронним підписом; 2) проставляє на титульному аркуші Поземельної книги в паперовій формі позначку про факт її закриття за формою згідно з додатком 9.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що скасування державної реєстрації земельної ділянки здійснюється шляхом закриття Поземельної книги.

Відповідно до пункту 60 Порядку, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Пунктом 61 Порядку передбачено, що скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора; у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою.

У постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року в справі № 449/1165/17 (провадження № 61-22096св19) зазначено про те, що згідно із пунктом 4 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом (частина четверта, п`ята статті 158 ЗК України). Сторони у позасудовому порядку мають можливість скористатися визначеним у пункті 4 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», способом відновлення своїх порушених прав, шляхом усунення технічних помилок, і лише у разі, якщо цей спосіб виявиться недієвим, чи згоди щодо визначення конкретних меж земельних ділянок не буде досягнуто, позивачі, чиї права порушені у результаті невідповідності інформації землевпорядної документації фактичним даним щодо площі, лінійних розмірів та конфігурації земельних ділянок, так і даним, визначеним державними актами, що є порушення вимог земельного законодавства, можуть звернутись до суду за захистом порушених прав.

Звертаючись до суду з зустрічним позовом ОСОБА_3 визначає підставою для скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку шляхом виключення з Державного земельного кадастру відомостей про реєстрацію земельної ділянки те, що проведеними під час розгляду даної справи експертизами встановлено наявність накладення суміжних земельних ділянок та зміщення належної Відповідачу за зустрічним позовом земельної ділянки в бік належної йому земельної ділянки, що стало зокрема і в зв`язку з тим, що 09 лютого 2021 року Відповідач за зустрічним позовом звернулась до державного кадастрового реєстратора з заявою про виправлення помилки, допущеної у координатах поворотних точок меж належної їй земельної ділянки /т.1 а.с.205/.

Разом з тим, наявність накладення земельних ділянок в площині має місце з обох сторін суміжних землекористувачів, проте Позивач за зустрічним позовом, при зверненні до суду з зустрічним позовом вказуючи на наявність зміщення в сторону належної Відповідачу за суміжним позовом земельної ділянки не надав суду підтверджень того, що він звертався до державного кадастрового реєстратора з заявою про виправлення помилки, враховуючи те, що і належна йому земельна ділянка також накладається в площині на земельну ділянку, яка належить Відповідачу за зустрічним позовом та чинним законодавством встановлено порядок виправлення технічних помилок, допущених під час визначення меж суміжних земельних ділянок, а тому Позивач за зустрічним позовом не позбавлений можливості внести відповідні відомості щодо належної йому земельної ділянки до Державного земельного кадастру.

Наведені вище обставини в їх системному зв`язку вказують на те, що в задоволенні заявленого зустрічного позову належить відмовити.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони за первісним та зустрічним позовами в ході розгляду справи не довели обставин викладених ними в поданих позовах, які вказують на наявність порушення їх прав, які підлягають відновленню у визначений ними спосіб.

Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні первісного та зустрічного позовів.

Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Не підлягають, відповідно до статті 141 ЦПК України, до подальшого розподілу понесені сторонами судові витрати, оскільки в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Керуючись статтями 13, 14, 41 Конституції України; Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»; Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»; Законом України «Про Державний земельний кадастр»; статтями 2, 3, 79-1, 91, 106, 107, 152, 153 ЗК України; статтями 15, 16, 21, 316, 317, 319, 321, 328, 391, 393 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 48, 51, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 223, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування її державної реєстрації та відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник