Ухвала

07 червня 2023 року

м. Київ

справа № 521/12361/16-ц

провадження № 61-11202св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М.,

суддів: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Сердюка В. В., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Одеська універсальна товарна біржа «GIP» в особі ліквідатора -представника Спеціалізованої державної податкової інспекції

у Приморському районі м. Одеси, Скіба Тетяна Сергіївна,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув заяву ОСОБА_1 про виправлення описки

у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2022 року, прийнятій за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_7 на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 15 березня 2019 року

в складі судді Гуревського В. К. та постанову Одеського апеляційного суду

від 08 червня 2021 року в складі колегії суддів: Погорєлової С. О.,

Князюка О. В., Таварткіладзе О. М.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який було уточнено, до Одеської універсальної товарної біржі «GIP» (далі - ОУТБ «GIP») в особі ліквідатора - представника Спеціалізованої державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси, Скіби Т. С., треті особи:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 15 березня

2019 року в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1

у дохід держави судовий збір у розмірі 1 960,80 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 08 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 15 березня 2019 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про задоволення позову частково. Визнано недійсним договір від 03 грудня 2001 року № 01/1232 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений на ОУТБ «GIP» між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Витребувано з володіння ОСОБА_7 та повернуто у володіння ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто зі ОСОБА_7 на користь держави судовий збір у розмірі 2 941,20 грн.

03 липня 2021 року ОСОБА_7 надіслала касаційну скаргу на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 15 березня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 червня 2021 року.

Постановою Верховного Суду від 23 листопада 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_7 задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного суду

від 08 червня 2021 року скасовано в частині вирішення позовної вимоги про визнання договору купівлі-продажу недійсним, рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 15 березня 2019 року в цій частині залишено в силі. Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 15 березня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 червня 2021 року в частині вирішення позовної вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про витребування майна з чужого незаконного володіння закрито.

У квітні 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про виправлення описки

у мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 23 листопада

2022 року, просить зазначити, що у справі № 815/340/16 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені. Заява мотивована тим, що у мотивувальній частині постанови Верховного Суду від 23 листопада 2022 року помилково зазначено про відмову в задоволенні вимог у справі № 815/340/16.

Так, у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2022 року, в якій

ОСОБА_1 просить виправити описку, у розділі «Фактичні обставини справи, встановлені судами» в абзаці 4 на сторінці 13 зазначено про мотиви постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 815/340/16,

а саме вказано, що «Відмовляючи в задоволенні позовних вимог у справі

№ 815/340/16, суди виходили з того, що державним реєстратором протиправно прийнято рішення про державну реєстрацію припинення обтяження (арешту), накладеного на квартиру АДРЕСА_1 на підставі ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 05 квітня 2013 року у справі № 20826/2012, яка не містила інформації щодо набрання вказаним судовим рішення законної сили та зміст якої відрізняється від оригіналу вказаного судового рішення, з якого вбачається, що судом не приймалося рішення про зняття арешту зі спірного нерухомого майна».

Із заяви ОСОБА_1 про виправлення описки вбачається, що він не погоджується з першою частиною речення вказаного абзацу, а саме із зазначенням: «Відмовляючи в задоволенні позовних вимог у справі

№ 815/340/16…», вказує, що позовні вимоги у справі № 815/340/16 були задоволені.

Заява ОСОБА_1 про виправлення описки не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Положення вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. Виходячи із системного аналізу приписів ЦПК України описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).

Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер

і можуть ускладнити виконання рішення. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених

у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення.

У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року в справі

№ 300/765/15-ц (провадження № 61-7654св20) вказано, що «судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо».

Переглядаючи судові рішення у цій справі (№ 521/12361/16-ц), Верховний Суд у постанові від 23 листопада 2022 року лише посилався на обставини, встановлені у справі № 815/340/16 (пов`язаній справі), та на висновок постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у цій справі

(№ 815/340/16), зокрема, що «відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що державним реєстратором Зіборовою В. В. протиправно прийнято рішення про державну реєстрацію припинення обтяження (арешту), накладеного на квартиру АДРЕСА_1 на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 05.04.2013 по справі № 20826/2012, яка не містила інформації щодо набрання вказаним судовим рішенням законної сили та зміст якої відрізняється від оригіналу вказаного судового рішення, з якого вбачається, що судом рішення про зняття арешту зі спірного нерухомого майна не приймалося».

Верховний Суд у справі №521/12361/16-ц не змінював суті вказаного судового рішення в адміністративній справі № 815/340/16, а лишевикористав зміст частини тексту постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року, який мав значення для справи.

Отже, зазначення у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2022 року

(у розділі «Фактичні обставини справи, встановлені судами» в абзаці 4 на сторінці 13) висновків постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року

у справі № 815/340/16 (пов`язаній справі) не впливає на результат вирішення спору по суті у цій справі (№ 521/12361/16-ц). Викладені у заяві

ОСОБА_1 доводи не є істотними і не спростовують правосудність постанови Верховного Суду від 23 листопада 2022 року, а зазначені у цьому судовому рішенні обставини не створюють перешкод для його реалізації.

Таким чином, заява про виправлення описки не підлягає задоволенню, оскільки зі змісту прийнятої постанови не вбачається, що судом допущено описку у тексті судового рішення у розумінні статті 269 ЦПК України, тому правові підстави для задоволення вказаної заяви відсутні.

Керуючись статтею 269 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки

у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2022 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. М. Фаловська

Судді В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

В. А. Стрільчук