Справа № 156/545/23
Номер провадження: 2-с/156/13/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року смт. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Бахаєв І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про скасування судового наказу від 30.05.2023 року в справі №156/545/23 за заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ВОЛИНЬГАЗ" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення боргу за розподіл природного газу в сумі 7245, 41гривень та судових витрат в розмірі 268,40 гривень з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

28.06.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу Іваничівського районного суду Волинської області від 30.05.2023 року в справі №156/545/23, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ВОЛИНЬГАЗ" боргу за розподіл природного газу в сумі 7245, 41 гривень та судових витрат в розмірі 268,40 гривень.

В поданій заяві про скасування судового наказу ОСОБА_1 зазначає, що 26.06.2023 року вона особисто отримала судовий наказ Іваничівського районного суду Волинської області від 30.05.2023 року, тому просить поновити їй строк на звернення до суду із заявою про скасування вказаного судового наказу та скасувати вказаний наказ.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Судом встановлено, що Іваничівським районним судом Волинської області від 30.05.2023 року винесено судовий наказ в справі №156/545/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ВОЛИНЬГАЗ" боргу за розподіл природного газу в сумі 7245, 41 гривень та судових витрат в розмірі 268,40 гривень (а.с. 13).

Згідно із ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно Розділу ХІІ ЦПК України, в редакції Закону № 731-IX від 18.06.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

В рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 (яке міститься в матеріалах цивільної справи) маються відмітки про отримання останньою особисто під підпис вказаного судового наказу 03.06.2023. Однак, 09.06.2023 на адресу суду надійшов лист із довідкою, про повернення кореспонденції, у зв`язку із відмовою адресата її отримувати.

Зі змісту заяви про скасування судового наказу та заяви від 26.06.2023, яка міститься в матеріалах вказаної цивільної справи, вбачається, що заявник особисто отримала копію судового наказу від 30.05.2023 року, лише 26.06.2023 року.

З огляду на реєстраційний номер вхідної кореспонденції Іваничівського районного суду Волинської області за №1928/2023, заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 30.05.2023 отримана судом поштовою кореспонденцією 28.06.2023 року, яка була прийнята відповідним поштовим відділенням до відправки 27.06.2023 року.

Отже, заявником було пропущено процесуальний строк подачі заяви про скасування судового наказу, встановлений ч. 1 ст. 170 ЦПК України.

При цьому, подана заява не містить обґрунтування поважності причини його пропуску, а тільки клопотання про його поновлення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (статті 55 Конституції України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 листопада 2021 року 2019 у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21) зазначила, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Оскільки, заявник пропустив процесуальний строк звернення до суду, враховуючи відсутність обґрунтованих та об`єктивних доказів поважності причини пропуску строку звернення до суду, заяву ОСОБА_1 , про скасування судового наказу, на підставі ч. 2 ст. 171 ЦПК України, слід повернути заявнику.

Керуючись ст. 120, 123, 124, 126, 127, 160, 170, 171, 259, 260, 261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу Іваничівського районного суду Волинської області від 30.05.2023 року в справі №156/545/23, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ВОЛИНЬГАЗ" боргу за розподіл природного газу в сумі 7245, 41 гривень та судових витрат в розмірі 268,40 гривень - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 30.05.2023 року по справі № 156/545/23 за заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ВОЛИНЬГАЗ" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення боргу за розподіл природного газу в сумі 7245, 41 гривень та судових витрат в розмірі 268,40 гривень з ОСОБА_1 - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя - І.М.Бахаєв