РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року, місто Звягель Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

(Справа № 273/2285/22, провадження у справі № 2/0285/1374/23)

розглянув у судовому засіданні у спрощеному порядку без повідомлення сторін цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

В обгрунтування вимог позивач зазначив, що рішенням Баранівського районного суду від 26.02.2018 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 9300 грн. щомісячно. З часу стягнення судом дочка підросла, її потреби зросли, значно зросли ціни на товари та послуги, самостійно утримувати дочку позивач не має можливості. Відповідач є військовослужбовцем, де має офіційну заробітну плату, розмір якої дозволяє сплачувати аліменти у значно більшій сумі ніж та, що була визначена судовим рішенням.

Відповідач ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнає в повному обсязі та зазначає, що доводи позивача щодо покращення його матеріального стану є необґрунтовані, оскільки він був звільнений з військової служби 28.12.2012. 03.04.2023 йому була встановлена ІІІ група інвалідності загального захворювання, тому він має протипоказання до важкої фізичної праці. У зв`язку з відсутністю страхового стажу для призначення пенсії йому виплачується соціальна допомога у розмірі 2 100 грн. Крім того, на теперішній час, він має на утриманні дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 а також непрацездатну дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Вказані обставини унеможливлюють сплату ним аліментів у більшому розмірі ніж визначено рішенням Баранівського районного суду Житомирської області.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 26.02.2018 з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. (а.с.6).

Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 ч.1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пред`являючи вимогу про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_1 належним чином не обґрунтувала та не підтвердила належними доказами факт зміни обставин, які мали місце за період з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів та станом на час звернення до суду з даним позовом.

Позивачем не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про збільшення її витрат на утримання неповнолітньої дочки

Доводи позивача з приводу необхідності зміни способу стягнення аліментів у зв`язку з тим, що законом кожен рік збільшується прожитковий мінімум в розрахунку на місяць на дитину віком від 6 до 18 років, суд також вважає необґрунтованими, оскільки законодавче збільшення гарантованого мінімального розміру аліментів має застосовуватися в силу положень закону і не є підставою для ухвалення нового судового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів, згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 12 вересня 2018 року у справі №459/2181/17 та від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17.

Вказівка позивача на те, що мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання дитини, не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не може бути підставою для ухвалення рішення про зміну встановленого судом розміру аліментів, оскільки такі гарантовані обмеження встановлені законодавством, застосовуються на стадії виконання судового рішення, а механізм застосування такої гарантії полягає в тому, що незалежно від розміру аліментів, які встановлені рішенням суду, їх фактичний розмір не може бути меншими ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, для чого ухвалення додаткового рішення з цього приводу не потребується.

Зазначене у повній мірі узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 березня 2020 року у справі №682/3112/18, зокрема зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення фактичної суми аліментів або заборгованості.

Тривале зростання загального рівня цін, що відображує зниження купівельної спроможності грошової одиниці (інфляція) саме по собі не потребує звернення отримувача аліментів до суду з відповідним позовом про збільшення розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, оскільки законодавством передбачено відповідний механізм індексації (підвищення) розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших змін, які на підставі ст.192 СК України, є підставою для зміни способу стягнення аліментів.

В свою чергу, відповідач надав суду докази на підтвердження зміни як його сімейного стану, а саме укладення нового шлюбу та народження дитини від даного шлюбу, так і на зміни його матеріального стану - відомості про його звільнення з військової служби та встановлення ІІІ групи інвалідності.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що при пред`явленні позову позивач не сплачувала судовий збір, оскільки на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», вона звільнена від його сплати. Разом з цим, у задоволенні пред`явленого нею позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 26.12.2023.

Головуючий