Дата документу 19.12.2023 Справа № 334/1325/16-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/1325/16-ц Головуючий у І інстанції: Козлова Н.Ю.
Провадження № 22-ц/807/2389/23 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

секретар: Смокотіна В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Андрія Юрійовича в особі представника адвоката Іваниці Олени Олександрівни на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Андрія Юрійовича, заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал»,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю., заінтересована особа ТОВ «Вердикт капітал».

В обґрунтування скарги зазначено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2021 задоволено заяву ТОВ «Вердикт капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, замінено стягувача - ПАТ «АльфаБанк» на правонаступника - ТОВ «Вердикт капітал» щодо виконання рішення у справі № 334/1325/16-ц за позовом ТОВ «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 58577,94 грн та судового збору в розмірі 1378 грн.

30.11.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до приватного виконавця з заявою про відкриття виконавчого провадження, надавши виконавчий лист Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2017 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 58577,94 грн та судового збору у розмірі 1378 грн. На підставі вказаної заяви, 01.12.2021 приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. відкрив виконавче провадження № 67705978.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 30.11.2023 ухвалу Ленінського районного м. Запоріжжя у справі №334/1325/16-ц про заміну сторони виконавчого провадження скасовано, у задоволенні вимог ТОВ «Вердикт капітал» щодо заміни сторони виконавчого провадження відмовлено.

21.09.2023 ОСОБА_1 звернулась до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. із заявою про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки ТОВ «Вердикт Капітал» не є стягувачем у справі за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 58577,94 грн та судового збору у розмірі 1378 грн.

25.09.2023 на адресу ОСОБА_1 надійшов лист приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю., в якому виконавець зазначив про відсутність законних підстав для ухвалення постанови про закриття виконавчого провадження.

Посилаючись на означені обставини, ОСОБА_1 просила суд визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. щодо відмови у закритті виконавчого провадження № 67705978, відкритого за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. закрити виконавче провадження №67705978, відкрите за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2021 у справі №334/1325/16-ц про заміну сторони виконавчого провадження, скасованої постановою Запорізького апеляційного суду від 30.08.2023.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2023 зазначену скаргу задоволено.

Визнано незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. щодо відмови у закритті виконавчого провадження № 67705978, відкритого за заявою ТОВ «Вердикт Капітал».

Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. закрити виконавче провадження №67705978, відкрите за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2021 у справі № 334/1325/16-ц про заміну сторони виконавчого провадження, скасованої постановою Запорізького апеляційного суду від 30.08 2023.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. в особі представника адвоката Іваниці О.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2023 та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що його рішення, дії та постанови були вчинені та прийняті відповідно до вимог законодавства з організації примусового виконання рішень в межах його повноважень, і жодним чином не порушили прав ОСОБА_1 .

Приватний виконавець вказує на те, що у нього відсутні підстави для закриття виконавчого провадження № 67705978 відповідно до ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, скаржник вказує на те, що зобов`язавши приватного виконавця закрити виконавче провадження № 67705978, відкрите за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2021 у справі № 334/1325/16-ц про заміну сторони виконавчого провадження, скасованої постановою Запорізького апеляційного суду від 30.08.2023, суд першої інстанції втрутився до дискреційних повноважень цього виконавця.

18 грудня 2023 року до апеляційного суду надійшло клопотання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. в особі представника адвоката Іваниці О.О. про долучення до матеріалів справи доказів на отримання правової допомоги, в якому скаржник просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7299 грн.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

У судовому засіданні представник приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області ОСОБА_2 адвокат Іваниця О.О. наполягала на задоволенні апеляційної скарги, скасуванні ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2023 та відмові ОСОБА_1 у задоволенні її скарги.

Представник ОСОБА_1 адвокат Білоус С.А. заперечував проти доводів апеляційної скарги приватного виконавця, просив залишити її без задоволення, оскаржувану ухвалу без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 50), клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно з частиною другою статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи представників учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду не відповідає повною мірою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи, що ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2021 задоволено заяву ТОВ «Вердикт капітал» про заміну сторони виконавчого провадження. Замінено стягувача - ПАТ «АльфаБанк» на правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал» щодо виконання рішення у справі № 334/1325/16-ц за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 58577,94 грн та судового збору в розмірі 1378 грн.

30.11.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. з заявою про відкриття виконавчого провадження, надавши виконавчий лист Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2017 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 58577,94 гривень та судового збору в розмірі 1378 грн.

На підставі вказаної заяви, 01.12.2021 приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко А.Ю. відкрив виконавче провадження № 67705978.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 30.11.2023 ухвалу Ленінського районного м. Запоріжжя у справі № 334/1325/16-ц скасовано, в задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

21.09.2023 ОСОБА_1 звернулась до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки ТОВ «Вердикт Капітал» не є стягувачем у справі за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 58577,94 грн та судового збору в розмірі 1378 грн.

25.09.2023 на адресу ОСОБА_1 надійшов лист приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю., в якому він зазначив про відсутність законних підстав про закінчення виконавчого провадження.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

При цьому вибуття первісного кредитора не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, тоді як новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Оскільки постановою апеляційного суду ТОВ «Вердикт Капітал» відмовлено у задоволенні його заяви про заміну сторони виконавчого провадження, зазначене товариство не має статусу стягувача у виконавчому провадженні № 67705978 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Альфа-Банк» в розмірі 58577,94 грн та судового збору в розмірі 1378 грн.

Таким чином, відсутність у ТОВ «Вердикт Капітал» статусу стягувача у спірному виконавчому провадженні свідчить про відсутність правових підстав для існування цього виконавчого провадження.

Оскільки судом встановлено, що на час звернення ОСОБА_1 до приватного виконавця, були відсутні підстави для стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у виконавчому провадженні № 67705978, відкритого за заявою ТОВ «Вердикт Капітал», адже вказане товариство не є стягувачем у цьому виконавчому провадженні на теперішній час, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визнання незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. щодо відмови у припиненні виконавчого провадження № 67705978, відкритого за заявою ТОВ «Вердикт Капітал».

Однак колегія суддів вважає доречними та виправданими доводи апеляційної скарги в частині, що стосуються дискреційних повноважень приватного виконавця як суб`єкта владних повноважень з огляду на таке.

Відповідно до п. 1.6 наказу Міністерства юстиції України Про затвердження Методології проведення антикорупційної експертизи № 1395/5 від 24.04.2017 дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Тобто здійснення органом державної влади дискреційних повноважень може в деяких випадках передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

Згідно зі змістом Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Розглядаючи справу щодо правомірності дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Аналогічне роз`яснення надане судам в п. 18 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.05.2012, зміст якого зводиться до того, що суд не має права зобов`язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Таким чином, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу.

З огляду на вищевикладене, оскільки суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зобов`язання приватного виконавця закрити виконавче провадження, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» передбачено й інші підстави для завершення виконавчого провадження, які підлягають самостійній перевірці приватним виконавцем під час вчинення виконавчих дій.

Апеляційний суд доходить висновку про те, що належним способом захисту ОСОБА_1 у цій справі є зобов`язання приватного виконавця вирішити питання про завершення виконавчого провадження № 67705978, оскільки правом ухвалення рішення про закриття виконавчого провадження наділений лише виконавець, який приймає відповідну постанову, що є його дискреційними повноваженнями, адже суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження виконавця щодо закриття виконавчого провадження або зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити такі дії.

При цьому, колегія суддів враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження, на підставі ч. 1 ст. 376 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка А.Ю. в особі представника адвоката Іваниці О.О., ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2023 рокув частині його зобов`язання закрити виконавче провадження № 67705978, відкрите за заявою ТОВ «Вердикт Капіта» на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2021 у справі №334/1325/16-ц про заміну сторони виконавчого провадження, скасованої постановою Запорізького апеляційного суду від 30.08.2023 скасувати, прийняти в цій частині нову постанову про зобов`язання приватного виконавця Проценка А.Ю. вирішити питання про завершення виконавчого провадження № 67705978.

Колегія суддів вважає недоцільним вирішувати питання про перерозподіл судових витрат у цій справі, оскільки новою постановою апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу, виправивши помилку суду першої інстанції що, зачіпає дискреційні повноваження приватного виконавця, при цьому не змінивши результату розгляду скарги ОСОБА_1 по суті її вимог про визнання дій виконавця незаконними, тому в задоволенні клопотання ОСОБА_2 в особі представника адвоката Іваниці О.О. про відшкодування витрат на правову допомогу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Андрія Юрійовича в особі представника адвоката Іваниці Олени Олександрівни задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2023 року скасувати в частині зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича закрити виконавче провадження № 67705978, відкрите за заявою ТОВ «Вердикт Капіта» на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2021 року у справі №334/1325/16-ц про заміну сторони виконавчого провадження, скасованої постановою Запорізького апеляційного суду від 30 серпня 2023 року. Прийняти в цій частині нову постанову, якою:

«Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Антона Юрійовича вирішити питання про завершення виконавчого провадження № 67705978, відкритого за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2021 року у справі №334/1325/16-ц про заміну сторони виконавчого провадження, скасованої постановою Запорізького апеляційного суду від 30 серпня 2023 року».

В іншій частині ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 28 грудня 2023 року.

Головуючий:

Судді: