Справа № 373/2776/23
Номер провадження 2-з/373/28/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Хасанова В.В. розглянула заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту.

Разом з позовною заявою позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Мусієнко Марині Миколаївні видавати свідоцтва на спадщину ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилається на те, що предметом спору у справі є заповіт на належне померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 нерухоме майно у вигляді житлового будинку та шести земельних ділянок, а також, що 25.01.2024 збігає піврічний термін прийняття спадщини, і 25.01.2024 відповідач може звернутись до нотаріуса для отримання свідоцтва на спадщину.

На думку позивача є всі підстави вважати, що отримання свідоцтва на спадщину надасть відповідачці можливість розпорядитися спадковим майном на свій розсуд, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши вказану заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефектний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Проте, дана вимога закону заявником не виконана, до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору. Разом з тим, в позові, забезпечити який він просить, ОСОБА_1 послався на п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», та вважає, що він, як особа, яка має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів військової служби, ветеранів війни учасників бойових дій, звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову.

Проте, згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі учасники бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

З поданої заяви не вбачається, що вимоги позовної заяви пов`язані з порушенням прав позивача, саме як учасника бойових дій.

Так, Велика Палата Верховного Суду в справі № 9901/70/20 в ухвалі від 06.05.2020 вказала, що пунктом 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них відсутнє право на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими представник позивача в інтересах ОСОБА_1 звернувся у цій справі.

Наведене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень пункту 13 частини 1 статті 5 Закону № 3674-VI, викладеним, зокрема, у постанові від 9 жовтня 2019 року (справа № 9901/311/19).

За таких обставин вбачається, що додана до заяви копія посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 14.08.2018, виданого на ім`я ОСОБА_1 , не дає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за цією позовною заявою відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-УІ за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536,80 гривень.

Проте, заява про забезпечення позову в порушення ч. 6 ст. 151 ЦПК України не оплачена судовим збором.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150 -153 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони на видачу свідоцтва на право на спадщину повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя В.В. Хасанова