ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5334/23 Справа № 209/3081/22 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О.О. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Мовшович Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Ідея Банк" на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Ідея Банк", треті особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2022 року ОСОБА_1 через свого представника звернулась до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалася на те, що 08.11.2019 року постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, зареєстрованого в реєстрі за № 9751 від 23.09.2019 року. Згідно виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем було запропоновано стягнути з неї на користь АТ «ІДЕЯ БАНК» не виплачені в строк грошові кошти на підставі кредитного договору № Z02.00407.004116792 від 18.07.2018 року, укладеного між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та ОСОБА_1 , строк платежу за яким настав 18.01.2019 року, а саме: 83453,13 грн. строковий основний борг; 12259,84 грн прострочений основний борг; 6176,91 грн прострочені відсотки; 471,49 грн строкові проценти; 2304,87 грн строкова плата за обслуговування кредиту; 22015,52 грн прострочена плата за обслуговування кредиту; 29717,40 грн пеня; 1900,00 плата з вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 158299,16 грн..

Зазначає що, 18.07.2018 року між нею та ПАТ «ІДЕЯ БАНК» був укладений договір № 202.00407.004116792, згідно якого ПАТ «ІДЕЯ БАНК» надав їй кошти у розмірі 99348,00 грн. на термін 36 місяців з дня підписання договору, а вона зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Вона не згодна з сумою заборгованості за виконавчим написом, виник спір, а тому виконавчий напис не підлягає виконанню з підстав порушення процедури його вчинення, а саме через відсутність безспірності вимоги.

Просила визнати виконавчий напис від 23.09.2019 року таким, що не підлягає виконанню; стягнути з АТ "Ідея Банк на її користь грошові кошти, які вже були стягнуті з неї на виконання постанови державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного межрегіонального управління міністерстваюстиції (м. Дніпро) згідно виконавчого провадження № 60549422 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, зареєстрованого в реєстрі за № 9751 від 23.09.2019 року у розмірі 33924,63 грн. - борг на користь АТ "Ідея Банк"; 249,50 грн. - витрати на виконання; 15829,91 грн. - виконавчий збір; стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 лютого 2023 року позовні вимоги задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9751, вчинений 23.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем.

Стягнуто з АТ "Ідея Банк" на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнуті із заробітної плати за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. № 9751 від 23.09.2019 року грошові кошти в сумі 50004,04 грн..

Стягнуто з АТ "Ідея Банк" на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. за подання позовної заяви.

В апеляційній скарзі представник АТ "Ідея Банк" просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що стягнута сума в 50004,04 грн. набута банком без достатньої правової підстави є помилковим, оскільки з цієї суми 249,50 грн. це витрати виконачого провадження, а 15829,91 грн.-виконавчий збір. Виконачий напис, вчинений нотаріусом в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає виконанню. Оскільки з позивачем було укладено кредитний договір і отримані нею кошти не повернуті у втсновлені договором строки, що давало підстави для вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджується наданими документами, про що боржниця була повідомлена, однак ніяким чином не відреагувала.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просить рішення суду залишити без змін , а апеляційну скаргу без задоволення. Посилається на те, що відповідач не надав доказів на їх підтвердження і зокрема копії договору та інших документів, що були підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать смс-повідомлення та повідомлення на електронну пошту. Від ОСОБА_1 та її представника надійшла заява про слухання справи у їх відсутність.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 липня 2018 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ІДЕЯ БАНК» укладено кредитний договір № 202.00407.004116792, згідно якого ПАТ «ІДЕЯ БАНК» надав ОСОБА_1 кошти у розмірі 99348 грн., а вона зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Видача коштів підтверджується випискою по особовому рахунку.

Позивач не оспорювала укладання договору та отримання коштів. Як зазначила сама позивач в позовній заяві через погіршення економічної ситуації в країні та підвищення курсу валют, вона умови договору не змогла виконувати, однак через деякий час продовжила виконувати свої зобов`язання.

Відповідачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором , виписку по рахунку,

поштове відправлення на адресу ОСОБА_1 ..

23 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис № 9751 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Ідея Банк" невиплачені в строк грошові кошти на підставі кредитного договору № Z02.00407.004116792 від 18 липня 2018 року, строк платежу за яким настав 18.01.2019 року, за період з 18.02.2019 року по 05.08.2019 року включно в сумі: 83453,13 грн. строковий основний борг; 12259,84 грн прострочений основний борг; 6176,91 грн прострочені відсотки; 471,49 грн строкові проценти; 2304,87 грн строкова плата за обслуговування кредиту; 22015,52 грн прострочена плата за обслуговування кредиту; 29717,40 грн -пеня; 1900,00 плата з вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 158299,16 грн. .

08.11.2019 року відкрито виконавче провадження №60549422 з виконання виконавчого напису № 9751, виданого 23.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» борг в розмірі 158299,16 грн..

Згідно довідки, виданої ТОВ «ДДАП-РАКС» №33 від 30.12.2022 року з заробітної плати ОСОБА_1 здійснювались відрахування за виконавчим провадженням № 60549422 борг на користь ПАТ «Ідея Банк» у розмірі 33924,63 грн., витрати на виконання у розмірі 249,50 грн., виконавчий збір у розмірі 15829,91 грн..

Оспорюючи безспірність суми заборгованості за кредитним договором, ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження сплати заборгованості або припинення зобов`язання.

За загальним правилом відповідно до статтей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Оспорюючи виконавчий напис, позивач зазначала, що вона не згодна із сумою стягнення, тобто на її думку відсутня безспірність вимоги.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як вбачається з виконавчого напису нотаріуса заборгованість стягнуто за період з 18.02.2019 року по 05.08.2019 року включно в сумі 158299,16 , що складається з 83453,13 грн.- строковий основний борг; 12259,84 грн -прострочений основний борг; 6176,91 грн- прострочені відсотки; 471,49 грн -строкові проценти; 2304,87 грн -строкова плата за обслуговування кредиту; 22015,52 грн -прострочена плата за обслуговування кредиту; 29717,40 грн -пеня; 1900 грн.- плата з вчинення виконавчого напису.

Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172 встановлено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості

боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662 було внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів . Пункт 2 було доповнено такого змісту: « Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Таким чином для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості

боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі зазначає, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу було надано такі документи: заява про вчинення виконавчого напису, кредитний договір, вимога, довідка-розрахунок.

Про те, що кредитний договір, на підставі якого було вчинено виконавчий напис був нотаріально посвідченим, доказів не надано, як і не надано до матеріалів справи сам кредитний договір.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 23 вересня 2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Таким чином, вчиняючи 23 вересня 2019 року виконавчий напис, приватний нотаріус Гуревічов О.М.неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови 1172 від 29.06.1999 року № 662, яка на той час уже

була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису №№ 9751таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус Гуревічов О.М. не врахував та не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, належних доказів протилежного останнім суду не надано. При цьому суд першої інстанції не звернув уваги на те, щооспорюваний виконавчий напис було виконано за угодою,яка не юула нотаріально посвідчена,що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За встановлених обставин підстави для задоволення апеляційної скарги в цій частині відсутні, однак при ухваленні судового рішення судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, про те це не призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі

№ 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про те, що факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів, відповідають нормам матеріального права.

При цьому обставини наявності або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за таким кредитним договором можуть бути предметом окремого судового розгляду. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року справа № 201/6498/20

Однак стягуючи на користь позивача з відповідача безпідставно стягнуті кошти в рахунок заборгованості за кредитним договором в сумі 50004,04 грн.,суд першої інстанції не врахував, що на користь відповідача було стягнуто 33924,63 грн., а останні кошти були стягнуті виконавчою службою в рахунок виконавчого збору. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 33924,63 грн, яку відповідач безпідставно отримав за виконавчим написом, який визнано таким, що не підлягав виконанню.

За встановлених обставин резолютивна частина рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнутої суми на користь позивача з «50004,04 грн « на « 33924,63 грн».

Ухвалою Дніпровського апеляційног осуду від 30 травня 2023 року зупинялася дія оскаржуваного рішення,оскільки апеляційне провадження закінчено, то дія рішення підлягає відновленню.

Керуючись ст. ст.368, 376, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Ідея Банк" задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 лютого 2023 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови;

в резолютивній частині рішення змінити розмір грошових коштів, стягнутих з Акціонерного товариства "Ідея Банк" на користь ОСОБА_1 з « 50004,04 грн.» на « 33924,63 грн».

В іншій частині рішення залишити без змін, відновивши його дію.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: