КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/8207/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

при секретарі Баллі Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Сікачьова Сергія Миколайовича на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 вересня 2022 року (суддя Ільєва Т.Г.) про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «КиївЗНІДЕП» про зміну формулювання запису в трудовій книжці та визнання звільнення з роботи за власним бажанням з поважних причин,

встановив:

у вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати, що його звільнення з роботи з ПрАТ «КиївЗНІДЕП» відбулось за власним бажанням з поважних причин, у порядку ст. 38 КЗпП України, визнати запис до трудової книжки про формулювання про причину звільнення неточним та зобов`язати відповідача змінити формулювання його звільнення з «за власним бажанням» згідно ст. 38 КЗпП України на «звільнений за власним бажанням у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею 14 - річного віку, ст. 38 КЗпП України».

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що з 1 липня 2010 року працював на посаді юриста в юридичному відділі ПрАТ «КиївЗНІДЕП». 18 червня 2012 року, перебуваючи на відпочинку, раптово померла його дружина - ОСОБА_2 , він потрапив вкрай важке психологічне становище з маленькою донькою на руках та з клопотами по перевезенню тіла дружини додому для поховання, тому направив на роботу телеграму з проханням звільнити його з займаної посади за власним бажанням.

Позивач зазначав, що 22 червня 2012 року він був звільнений. Перебуваючи під впливом сильного душевного хвилювання і вкрай важкому психологічному стані, під впливом заспокійливих медикаментів, він не звернув увагу на формулювання підстав звільнення, зазначених у трудовій книжці «за власним бажанням» згідно ст. 38 КЗпП України, тобто без поважних причин.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 вересня 2022 року позовну заяву залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Сікачьов С.М. просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що ні позивач, ні його представник жодного разу не були належним чином повідомлені про призначені судові засідання.

Представник позивача зазначає, що ухвалою судді Печерського районного суду м.

Києва від 16 січня 2019 року у даній справі було відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Зазначена ухвала була отримана позивачем у паперовому вигляді, надалі жодних повісток та процесуальних документів по справі позивач не отримував. У подальшому, з Єдиного державного реєстру судових рішень представнику позивача стало відомо, що у зв`язку зі смертю судді ОСОБА_4 цивільна справа була розподілена на суддю Печерського районного суду м. Києва Ільєву Т.Г., яка ухвалою від 22 грудня 2021 року прийняла справу до провадження та призначила до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін, однак ні ухвалу, ні судові повістки позивач та його представник не отримували.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «КиївЗНІДЕП» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що під час розгляду цивільної справи № 757/38551/17-ц про виселення ОСОБА_1 із гуртожитку без надання іншого житлового приміщення, Печерським районним судом міста Києва було встановлено, що ОСОБА_1 та його донька ОСОБА_3 за місцем реєстрації в блоці АДРЕСА_1 , не проживають із 2015 року. Також судом встановлено, що за даними правоохоронних органів ОСОБА_1 із 17 лютого 2015 року перебуває у розшуку за скоєння тяжкого злочину.

Відповідач зазначає, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом, свідомо вказав свою поштову адресу в гуртожитку, де він не проживає із 2015 року, а тому не міг за нею отримувати від суду повістки та інші процесуальні документи. Будь-якої інформації про зміну місця свого проживання позивач суду не надавав, контактну інформацію про себе не повідомляв, про хід розгляду справи не цікався, що свідчить про те, що позивач втратив інтерес до розгляду даної справи.

Також відповідач посилається на те, що позивач вже звертався до Печерського районного суду м. Києва із аналогічним позовом (справа № 757/1255/19-ц), у задоволенні якого було відмовлено рішенням суду від 8 лютого 2022 року.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача - адвоката Сікачьова С.М., який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника відповідача - Григоренка М.І. , який просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та його представник не з`явилися у судові засідання, призначенні на 10 січня 2022 року, 5 квітня 2022 року, 4 липня 2022 року та 12 вересня 2022 року, про причини своєї неявки суду не повідомили.

Проте, погодитися з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може з таких підстав.

Ухвалою судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_4 від 16 січня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

20 грудня 2021 року здійснений повторний автоматизований розподіл судової справи.

Ухвалою судді Печерського районного суду міста Києва Ільєвої Т.Г. від 22 грудня 2021 року справа прийнята до провадження та призначений розгляд справи за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Призначено судове засідання на 10 січня 2022 року.

31 грудня 2021 року судова повістка направлена на адресу ОСОБА_1 , зазначену ним у позовній заяві. Відомостей про вручення судової повістки матеріали справи не містять.

Згідно протоколу судового засідання від 10 січня 2022 року сторони у судове засідання не з`явилися, у зв`язку із чим у судовому засіданні оголошено перерву до 5

квітня 2022 року.

12 січня 2022 року судова повістка направлена на адресу позивача, зазначену ним у позовній заяві. Відомостей про отримання судової повістки матеріали справи не містять.

Згідно протоколу судового засідання від 5 квітня 2022 року у зв`язку із неявкою сторін у судовому засіданні оголошена перерва до 4 липня 2022 року.

25 травня 2022 року на адресу позивача, зазначену у позовній заяві, направлена судова повістка про виклик у судове засідання на 4 липня 2022 року. Відомостей про отримання судової повістки або про її повернення до суду без вручення матеріали справи не містять.

Згідно протоколу судового засідання від 5 липня 2022 року позивач у судове засідання не з`явився, у зв`язку із чим у судовому засіданні оголошена перерва до 12 вересня 2022 року.

Повістка на адресу позивача, зазначену у позовній заяві, направлена 6 липня 2022 року, однак матеріали справи не містять відомостей про її вручення позивачу або про повернення без вручення.

Матеріали справи не містять відомостей, що судові повістки направлялися на адресу представника позивача.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить, що право суду на залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, можливе лише в тому випадку, коли позивач або його представник належним чином повідомлені про розгляд справи і від них не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно норм чинного процесуального права, належним повідомленням сторони про день та час розгляду судової справи, є дотримання вимог статей 128 та 130 ЦПК України.

Частиною 3 статті 128 ЦПК України визначено, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Частинами 1, 3-5 статті 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Матеріали справи не містять відомостей про вручення судових повісток позивачу.

Також в матеріалах справи відсутні повістки, які повернулися до суду без вручення позивачу з відміткою про причини їх невручення, що ставить під сумнів направлення

судом судових повісток на адресу позивача.

Не містять матеріали справи і відомостей про направлення судових повісток на адресу представника позивача.

За таких обставин, на день постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, суд не мав доказів належного повідомлення позивача про день та час проведення судових засідань, а відтак судом безпідставно зроблений висновок про повторну неявку позивача у судове засідання, а також про належне його повідомлення про день та час судових засідань, а відтак суд не мав правових підстав для залишення позову без розгляду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду постановлена судом з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сікачьова Сергія Миколайовича задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 вересня 2022 року скасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «КиївЗНІДЕП» про зміну формулювання запису в трудовій книжці та визнання звільнення з роботи за власним бажанням з поважних причин направити до Печерського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 30 червня 2023 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук