РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2720/23

Номер провадження 2/495/1912/2023

16 травня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд у складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Коліниченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

ВСТАНОВИВ:

20.03.2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі Позивач, Банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач) про стягнення заборгованості, просив стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 112 644,54 грн. та судові витрати у розмірі 2 684,00 грн.

Заявлені вимоги мотивував тим, що Мonobank це мобільний банк, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank, особливістю якого є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 Розділу І Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank (далі Умови) Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору в тому числі, платіжної системі MasterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України.

Пунктами 2.1, 2.4, 2.5 п. 3 розділу II Умов визначено, що для надання послуг Банк видає Клієнту Картку (далі - Картка, або Платіжна картка). Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг "Monobank" (далі - Договір). Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Платіжна карта передається Клієнту не активованою. Платіжна картка активується Банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону або при активації Клієнтом віртуальної картки в Мобільному додатку. З метою ідентифікації Клієнта при проведенні операцій з використанням Картки при активації Картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису Клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя Платіжна картки.

Надання і обслуговування кредиту обумовлено п. 5 Розділу ІІ Умов.

20.11.2019 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 20.11.2019 року, якою визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

Як стверджує позивач, на підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 40 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (базова відсоткова ставка), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості).

Станом на 28.12.2022 року у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення 5.17 п. 5 розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.12.2022 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості.

Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу».

На залишок простроченої заборгованості Банк нарахував неустойку, передбачену Тарифами.

На підставі вищевикладеного загальний розмір заборгованості відповідача перед банком за договором станом на 13.12.2022 року становить 112 644,54 грн., у тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 112 644,54 грн., заборгованість за пенею 0,00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн.

У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 112 644,54 грн. (тіло кредиту) та сплачений судовий збір.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.03.2023 року провадження по справі було відкрито, вирішено розгляд справи проводити у спрощеному порядку та призначено судове засідання на 26.04.2023 року.

26.04.2023 року від представника відповідача, адвоката Квітковського І.О. надійшла заява з проханням перенести розгляд справи, щоб мати можливість ознайомитися з матеріалами справи та підготувати заперечення. Справа була призначена до розгляду на 16.05.2023 року.

10.05.2023 року від представника відповідача надійшов відзив, у якому було зазначено, що підписана анкета-заява про приєднання до Умов не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за невиконання кредитного договору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватися як стандартна (типова) форма кредитного договору. Також просить суд врахувати судову практику у спірних правовідносинах Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03.07.2019 року.

Станом на дату розгляду справи, 16.05.2023 року, до суду відповіді на відзив представника відповідача або інших заяв від позивача не надходило.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві вказав, що просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку позивача відсутні, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився. 16.05.2023 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволені позовних вимог просив відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Так, судом встановлено, що 20.11.2019 року ОСОБА_1 подав до Банку анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, у якій просив відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Погодився, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно приписів ч. 2 ст. 1054 ЦК України, абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, а отже банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.

На підтвердження укладення кредитного договору з відповідачем Банк надав підписану відповідачем анкету-заяву від 20.11.2019 року, витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, а також розрахунок заборгованості.

Але жоден з цих документів не містить точного розміру кредитного ліміту, який виявив намір отримати відповідач, доказів отримання ним грошових коштів, їх розміру, та кредитних умов, включаючи розмір процентів, на які погодився останній.

Так, анкета-заява від 20.11.2019 року містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність. Вказана анкета не містить чітких даних про розмір кредитних коштів.

Посилання позивача на те, що конкретні умови кредитування, в тому числі розмір процентів, визначаються Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, суд вважає безпідставним, оскільки зазначені Умови не містять підпису відповідача. Доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме їх мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву, банком не надано. Відсутні також докази того, що витяг із Умов було підписано електронним цифровим підписом відповідача.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 11.03.2015 р. у справі № 6-16цс15, від 14.12.2016 р. у справі № 712/918/14-ц, від 22.03.2017 р. у справі № 6-2320цс16, у яких зазначено про те, що Умови та правила надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору.

У паспорті споживчого кредиту, у п. 7 зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо

Крім того, Банком не було надано доказів на підтвердження видачі відповідачу кредитної картки, відкриття на його ім`я рахунку, доказів зарахування кредитних коштів, а також обґрунтування розміру заборгованості відповідача за тілом кредиту у розмірі 112 644,54 грн.

Наданий Банком розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розміру, сам по собі не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості за цим договором, оскільки будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача позивачем не надано.

Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає банк.

Аналогічних висновків дійшов й Верховний Суд України у своїй постанові від 29.01.2020 р. у справі № 755/18920/18.

Суд також звертає увагу, що з описової частини позовної заяви та з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що Банк нараховував відповідачу неустойку, що передбачені Тарифами, у вигляді штрафів, при цьому в підсумку загальний залишок заборгованості за відсотками, пенею та комісією відсутні, проте заборгованість за тілом кредиту, первісний розмір якого (як вказує сам позивач у позові) 40 000,00 грн., становить вже 112 644,54 грн. Зазначене позбавляє суд можливості визначити законність і правильність здійснених Банком нарахувань.

Частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Збирання доказів у справах позовного провадження не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду, Банк у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, відповіді на відзив не подав, за наявності інших підстав для позову може повторно звернутися до суду.

Натомість, позивач не заперечував проти розгляду справи за його відсутності, про що зазначено у клопотанні про розгляд справи за відсутності позивача.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 178, 258, 259, 263-265, 268, 273, 275, 279, 280, 281, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 546, 549, 553, 610, 612, 626, 628,629, 639, 634, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 16.05.2023 року.

Суддя Н.Д.Анісімова