Провадження № 2/522/6979/23
27 грудня 2023 року м. Одеса
Суддя Приморського районного суду м. Одеси Павлик І.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «НАШ ДОМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за фактично надані житлово-комунальні послуги у сумі 31 541,02 грн,
27.09.2023 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ТОВ «ФІРМА «НАШ ДОМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за фактично надані житлово-комунальні послуги у сумі 31 541,02 грн, наданих відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, згідно приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від 05.12.2013 житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_2 , було передано забудовником на баланс експлуатуючої організації ТОВ «ФІРМА «НАШ ДОМ». Основним видом діяльності ТОВ «ФІРМА «НАШ ДОМ», згідно відомостей зазначених у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є КВЕД 81.10 «Комплексне обслуговування об?єктів», що передбачає діяльність з надання житлово-комунальних послуг. ТОВ «ФІРМА «НАШ ДОМ» є єдиним підприємством, яке надає житлово-комунальні послуги в будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Власником квартири АДРЕСА_3 є відповідач ОСОБА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ). Протягом періоду з 01.01.2022 по 31.08.2023 відповідач не вносить оплату за отримані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 31 541,02 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь.
10.10.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач повідомлявся судом про розгляд даної справи належним чином, однак поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відзиву на позовну заяву не надходило.
Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст. 178, 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що згідно Акту приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від 05.12.2013 житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_2 , було передано забудовником на баланс експлуатуючої організації ТОВ «ФІРМА «НАШ ДОМ».
Основним видом діяльності ТОВ «ФІРМА «НАШ ДОМ», згідно відомостей зазначених у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є КВЕД 81.10 «Комплексне обслуговування об?єктів», що передбачає діяльність з надання житлово-комунальних послуг.
ТОВ «ФІРМА «НАШ ДОМ» забезпечує житлово-комунальними послугами, зокрема, квартиру АДРЕСА_4 , власником якої є боржник (особовий рахунок НОМЕР_1 ).
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється включно на договірних засадах.
Відповідно до п. 3-1 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.
Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ФІРМА «НАШ ДОМ» та ОСОБА_1 укладений договір № 1/69 від 13.02.2014.
На виконання зазначених договорів, відповідачеві протягом періоду з 01.01.2022 по 31.08.2023 позивачем належним чином надаються житлово-комунальні послуги.
Відповідач не сплачує за отримані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 31 541,02 грн. за період з 01.01.2022 по 31.08.2023, що підтверджується відомостями по розрахункам особових рахунків № НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України власність зобов`язує та згідно ст. 322 Цивільного кодексу України на власника покладено тягар утримання майна.
Статтею 152 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають в приватній власності квартиру, зобов`язані забезпечувати її схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Та, відповідно до ст.ст. 68, 162 житлового кодексу України, договорів про надання житлово-комунальних послуг, укладених з відповідачем, споживач повинен здійснювати оплату за отримані житлово-комунальні послуги своєчасно та у повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Договорами про надання житлово-комунальних послуг, які укладені з відповідачем, передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць та споживач зобов`язаний здійснити оплату за отримані послуги не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим.
Враховуючи те, що позивач свої зобов`язання виконує належним чином, в той час, як відповідач в порушення ст.ст. 525,526 Цивільного кодексу України не сплачує за надані послуги, чим завдає позивачеві матеріальну шкоду.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФІРМА «НАШ ДОМ» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.
Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст.137 ЦПКУкраїни витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
ВП ВС у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться належним чином завірена копія договору про надання адвокатських послуг № 2009/23 від 20.09.2023, укладеного між адвокатом Лисенко Л.О. та ТОВ «ФІРМА «НАШ ДОМ», акт приймання-передачі наданих послуг № 1 до договору про надання правової допомоги № 2009/23 від 20.09.2023 та ордер серія ВН №1285337.
Згідно акта приймання-передачі наданих послуг № 1 до договору про надання правової допомоги № 2009/23 від 20.09.2023 адвокатом надано наступні послуги: консультація клієнта 1 000,00 грн, підготовка та складання позовної заяви, копіювання доказів 3 000,00 грн.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за житлово-комунальні послуги; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Справа розглядалась судом у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 684,00 грн.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280, 282, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «НАШ ДОМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за фактично надані житлово-комунальні послуги у сумі 31 541,02 грн задовольнити.
В іншій частині відшкодування витрат на правову допомогу відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.
Суддя І.А. Павлик