Провадження № 2/521/4356/23
22 грудня 2023 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Роїк Д.Я.
за участю секретаря судового засідання Каліної П.О.,
розглянувши в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Донбас Північний» про відшкодування шкоди, -
16 червня 2023 року до суду звернувся представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Донбас Північний», в якій просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АСКО- Донбас Північний" на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) 36 000,00 грн. (тридцять шість тисяч гривень нуль копійок) страхового відшкодування, заподіяної моральної шкоди, належного сину загиблої.
Ухвалою суду від 22 червня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Відзив на позов відповідачем не надано.
Підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Представник позивача просила розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
ІНФОРМАЦІЯ_4 близько 19 год. 01 хв. в Одеській обл., Малиновському районі, м. Одеса, по вул. І. Рабіни, відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій, керуючи вантажним автомобілем марки "FAW CA1041 K26L 2R5" р.н. НОМЕР_2 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок даної ДТП, ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень померла.
В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, сину загиблої, ОСОБА_1 було завдано значну та непоправну шкоду, яка проявилась у моральній шкоді.
Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у Відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AP523984, який діяв на момент настання ДТП станом на ІНФОРМАЦІЯ_4.
Проте, відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. «Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини» (п.4 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки).
Викладене вище свідчить, що Позивач має всі підстави для відновлення свого порушеного права і одержання грошової компенсації за спричинену їй шкоду.
Відповідно до статті 22 Закону №1961-IV: «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи».
Відповідно до частини 1 статті 35 Закону №1961-IV, в редакції чинній на дату ДТП: «Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування».
Керуючись вищевказаними положеннями Закону №1961-IV, 15 лютого 2022 року представник Позивача надіслав на адресу Відповідача повідомлення про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законом №1961-IV, із заявою на виплату страхового відшкодування.
Серед заявлених Позивачем до відшкодування вимог, містились: - відшкодування заподіяної моральної шкоди - 36 000,00 грн.
23 лютого 2022 року Відповідач повідомив представника Позивача про те, що заяви з доданими до неї документами отримав та просив надати вирок суду (копія листа додається).
21 червня 2022 року та 06 квітня 2022 року представником Позивача було додано додактові документи Відповідачу по страховому випадку (копії заяв про долучення документів додаються).
Станом на дату подачі позову Відповідач не прийняв жодного рішення та не здійснив виплату страхового відшкодування заподіяної Позивачу шкоди в межах 90-денного строку, передбачених Законом №1961-IV.
Відносини, які виникли між Позивачем та Відповідачем першочергово регулюються Законом України «Про ОСЦПВВНТЗ».
Як зазначено у ст. 2 даного Закону, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Як вбачається із Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», підставою виплати страхового відшкодування є обґрунтованість вимог заявника і подія підпадає під ознаки страхового випадку. Будь- яких інших вимог, для того щоб виплачувати страхове відшкодування, законодавець не передбачає.
Відповідно до частини 1 статті 1187 Цивільного кодексу України: «Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб».
«Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку» (ч. 2 ст. 1187 ЦКУ).
Згідно ч. 5 статті 1187 цього Кодексу особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною.
Володільці джерела підвищеної небезпеки можуть бути відповідальними за шкоду завдану ними в розумінні ст. 1166, 1187 ЦКУ, а не пішоходи чи пасажири, які несуть відповідальність виключно у разі завдання ними умисної шкоди.
В п. 34.1 ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено: «страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.»
Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія АСКО Донбас Північний" самоусунулось від виконання покладеного на нього обов`язку щодо розслідування страхового випадку та отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.
Відсутність остаточного рішення у вказаному кримінальному провадженні не є підставою, що унеможливлює вирішення спору між сторонами щодо страхових виплат, оскільки шкода спричинена транспортним засобом в результаті дорожньо- транспортної пригоди відшкодовується незалежно від наявності чи відсутності в діях водія вини.
Враховуючи вищевикладене, наявність чи відсутність в діях водія вини у вчиненому злочині жодним чином не змінює його становище в частині наступлення для нього цивільно-правової відповідальності за спричинену шкоду третім особам в ДТП дією джерела підвищеної небезпеки, а відповідно і жодним чином не змінює становище Відповідача, який отримав оплату за те, що застрахував відповідальність такого водія, і повинен виконати взяті на себе зобов`язання і виплатити страхове відшкодування Позивачу.
Пунктом 27.3. ст. 27 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» передбачено: Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим).
Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Станом на момент ДТП, до складу сім`ї загиблої ОСОБА_3 входили: син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (копія додається); син ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (копія додається);
Загибла ОСОБА_3 на момент смерті була розлучена з чоловіком, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 .
Мати загиблої ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 .
Батько загиблої ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 .
Отже, особами, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , є: син ОСОБА_4 ; син ОСОБА_1 .
На день настання страхового випадку, статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено з 01.01.2021 року мінімальну заробітнуплату у місячному розмірі: 6 000,00 грн.
З урахуванням викладеного загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, становить 72 000,00 грн.
Отже, загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, що належить сину загиблої ОСОБА_1 становить 36 000,00 грн. (1/2 частки моральної шкоди), який визначається шляхом поділу загального розміру страхового відшкодування моральної шкоди на двох осіб.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. ст.ст. 4, 5, 64, 133, 137, 175, 177, 183, 184 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Донбас Північний» про відшкодування шкоди - задовольнити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АСКО- Донбас Північний" (ЄДРПОУ - 13494943) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) суму страхового відшкодування, заподіяної моральної шкоди, належного сину загиблої у сумі 36 000,00 (тридцять шість тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АСКО- Донбас Північний" (ЄДРПОУ - 13494943) на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Д.Я. Роїк