Номер провадження: 22-ц/813/6824/23
Головуючий у першій інстанції Шестакова Я.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

21.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Сєвєровій Є.С., Вадовській Л.М., Комлевій О.С. по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 11.05.2023,

встановив:

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 11.05.2023 позовні вимоги ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Найда О.І., Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, по яким було відкрите апеляційне провадження.

20.12.2023 до канцелярії апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів Сєвєровій Є.С., Вадовській Л.М., Комлевій О.С.

В обґрунтування заяви про відвід колегії суддів, Скорінов Д.А. посилається на те, що склад суду є упередженим, Сєвєрова Є.С., Вадовська Л.М. раніше брали участь у справі, Комлева О.С. не вчиняє дій з приводу зупинення участі решти суддів у справі.

Апеляційний суд, обговоривши доводи заяви та перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про її необґрунтованість з огляду на наступне.

Частина перша статті 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 39 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити відвід судді.

За правилами п.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи відводу зводяться до незгоди з рішенням суддів в іншій справі, що не передбачено підставою для відводу чинним законодавством, та ґрунтуються виключно на суб`єктивній оцінці вищезазначених обставин, тому у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Таким чином, як вбачається зі змісту заяви про відвід колегії суддів, остання побудована на міркуваннях та припущеннях щодо упередженості суддів та особистій позиції заявника, яка не підкріплена нормами закону та жодними доказами щодо упередженості колегії суддів Сєвєрової Є.С., Вадовської Л.М., Комлевої О.С., тому підстави для відводу суддів, передбачені п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, відсутні.

Також апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованими і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів влади; характер процесу та його значення для заявника.

Згідно із ч.2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 ст. 40 ЦПК України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (із змінами, внесеними Закон № 460-IX від 15.01.2020).

Аналіз матеріалів справи показує, що заява про відвід судді не містить жодної об`єктивної підстави, яка б свідчила про необхідність відведення суддів та не відповідає меті цивільного судочинства, оскільки в основу її покладені припущення щодо упередженості та необ`єктивності суддів. Жодних конкретних обставин, які б могли свідчити про упередженість колегії суддів заява не містить.

З огляду на викладене, обґрунтованих доказів на підтвердження заявленого відводу про упередженість колегії суддів Сєвєрової Є.С., Вадовської Л.М., Комлевої О.С., при розгляді даної справи, заявником до суду надано не було, а тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Заява про відвід колегії суддів надійшла до апеляційного суду пізніше ніж за три робочі дні до засідання суду, а саме за 1 день до судового засідання, а тому вирішується судом, що розглядає справу.

Керуючись ст.36, ст.40, ч.2 ст.258, ст.261 ЦПК України,

ухвалив:

Відвід ОСОБА_1 , заявлений колегії суддів: Сєвєровій Є.С., Вадовській Л.М., Комлевій О.С. - визнати необґрунтованим.

Продовжити розгляд справи у такому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: