Постанова

Іменем України

21 червня 2023 року

м. Київ

справа № 742/97/21

провадження № 61-2141св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 11 липня 2022 року у складі колегії суддів: Євстафіїва О. К., Скрипки А. А.,

Шарапової О. Л. та на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 11 липня 2022 року у складі колегії суддів: Висоцької Н. В., Мамонової О. Є.,

Шитченко Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2021 року заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області до ОСОБА_1 про стягнення коштів, недоотриманих Прилуцькою міською радою Чернігівської області за користування земельною ділянкою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 червня 2021 року у складі судді Бездідька В. М. позов заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Прилуцької міської ради Чернігівської області 106 138,36 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області

від 07 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду від 11 червня 2021 року у справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 31 січня 2022 року апеляційна скарга залишена без руху у зв`язку із пропуском заявником строку на апеляційне оскарження.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що обґрунтовуючи необхідність поновлення такого строку, заявник посилався на те, що повний текст ухвали про перегляд заочного рішення він отримав 13 грудня 2021 року, але копію ухвали від 07 грудня 2021 ОСОБА_1 одержав 09 грудня 2021 року, що вбачається із розписки останнього відповідного змісту. Тому вказана ним підстава поновлення строку, про який йдеться, є неповажною.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11 липня 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 червня 2021 року.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що заявник не виконав вимоги ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху, тому, на підставі положень частини четвертої статті 357 ЦПК України, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

30 грудня 2022 року ОСОБА_1 подав до апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду від 11 червня 2022 року.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 17 січня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 червня 2021 року.

Суд апеляційної інстанції відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 358 ЦПК України у зв`язку із тим, що ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11 липня 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 червня 2021 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У лютому 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвали Чернігівського апеляційного суду від 11 липня 2022 року та від 17 січня 2023 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Підставою касаційного оскарження на ухвал Чернігівського апеляційного суду від 11 липня 2022 року та від 17 січня 2023 року представник заявника зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційну скаргу мотивовано тим, щодо 24 лютого 2022 року ОСОБА_1 не було відомо жодної інформації про рух його апеляційної скарги. Після

24 лютого 2022 року ОСОБА_1 не отримував жодного поштового конверту від апеляційної інстанції у зв`язку з розпочатою повномасштабною агресією російської федерації проти України. Станом на 18 серпня 2022 року, враховуючи відсутність інформації з приводу розгляду його апеляційної скарги, він звернувся із заявою до Чернігівського апеляційного суду письмово та просив повідомити його про стан розгляду його апеляційної скарги на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду від 11 червня 2021 року у справі № 742/97/21, але відповіді не отримав.

Після цього ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу на заочне рішення суду від 11 червня 2021 року з клопотанням про поновлення строку, проте відповіді також ніякої не отримав.З матеріалів справи вбачається, що ні ухвала Чернігівського апеляційного суду від 11 липня 2022 року ні ухвала Чернігівського апеляційного суду від 17 січня 2023 року не була надіслана заявнику.

Таким чином, ОСОБА_1 був позбавлений конституційного права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

У квітні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2023 року справу № 742/97/21 призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції

Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 червня 2021 року позов заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Прилуцької міської ради Чернігівської області 106 138,36 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 07 грудня 2021 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 червня 2021 року у справі залишена без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, 13 січня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження заочного рішення, скасувати рішення суду першої інстанції і закрити провадження у справі.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 31 січня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, запропоновано заявнику вказати іншу, ніж зазначена в апеляційній скарзі, підставу (підстави) для поновлення строку її подання.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11 липня 2022 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області

від 11 червня 2021 року.

Справа була повернута до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області згідно із супровідним листом апеляційного суду від 14 липня

2022 року.

30 грудня 2022 року (згідно із конвертом) ОСОБА_1 подав до апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області

від 11 червня 2022 року.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 17 січня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 червня 2021 року.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно із частиною першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

від 04 листопада 1950 року, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11 вересня

1997 року, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини є здатність особи безперешкодно отримати судовий захист до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенції) таке право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Для того, щоб доступ до суду був ефективним особа повинна мати чітку практичну можливість подання скарги, а тлумачення законодавства не повинно бути надто суворим, не порушувати саму сутність права.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги визначені статтею 356 ЦПК України.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (частина друга статті 357 ЦПК України).

Частинами третьою та четвертою статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до матеріалів справи, копію ухвали Чернігівського апеляційного суду від 31 січня 2022 року апеляційний суд надіслав ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 . Поштова кореспонденція повернулася до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 169).

Суд апеляційної інстанції повідомив заявника телефонограмою про наявність ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху та повторно надіслав зазначену ухвалу на вказану в апеляційній скарзі адресу та на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 (електронну адресу повідомив ОСОБА_1 суду по телефону). Поштова кореспонденція повернулася до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 171-172, 173).

Жодних доказів вручення ухвали Чернігівського апеляційного суду

від 31 січня 2022 року ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Таким чином, оскільки станом на 11 липня 2022 року ОСОБА_1 не було вручено ухвалу суду про залишення його апеляційної скарги без руху, передчасним є висновок суду апеляційної інстанції про невиконання ним вимог цієї ухвали й відповідно відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою.

Конституцією України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частини перша та друга статті 55 Конституції України). Відмова суду в прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке за статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовим висновком, сформульованим Конституційним Судом України, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень у контексті положень частин першої, другої статті 55, пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є складовою права кожної особи на звернення до суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 лютого 2021 року у справі № 263/4637/18 (провадження № 14-126цс20), звернула увагу на те, що, регламентуючи порядок вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі, закон невипадково розмежував процесуальні питання, які під час перегляду в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції вирішує суддя-доповідач, та ті, які вирішує суд апеляційної інстанції. Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху спрямована на усунення її недоліків щодо форми та змісту. Ця ухвала не перешкоджає доступу особі до суду, адже після виправлення у встановлений судом строк недоліків апеляційної скарги особа може розраховувати на те, що суд відкриє апеляційне провадження. Натомість, ухвали про повернення апеляційної скарги та про відмову у відкритті апеляційного провадження створюють таку перешкоду і зумовлюють необхідність докласти додаткові зусилля для оскарження судового рішення суду першої інстанції.

Ураховуючи викладене, оскаржувана ухвала апеляційного суду від 11 липня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а

справа - передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Для дотримання принципу доступу до правосуддя Верховний Суд вважає за необхідне скасувати також ухвалу апеляційного суду від 17 січня 2023 року, оскільки вона обґрунтована тим, що вже існує ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Згідно з частиною четвертою статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до частин четвертої та шостої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалена з порушення норм процесуального права, що в силу частини четвертої статті 406, частин четвертої та шостої

статті 411 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 11 липня 2022 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 11 липня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

С. Ф. Хопта