Справа № 639/5274/23
Провадження № 2-о/639/265/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Рубіжного С.О.,

за участю секретаря - Чубенко О.С.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

свідків - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2023 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся з заявою ОСОБА_1 , в осбі свого представника адвоката Лисенко О.В., зазначивши заінтересованою особою ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_6 . Після її смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є її син ОСОБА_1 та чоловік ОСОБА_3 .

З початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, а саме з 24 лютого 2022 року заявник був вимушений переїхати на постійне місце проживання у будинок своєї матері, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На момент смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач постійно проживав з нею у її власному будинку, доглядав опікувався нею, купував ліки, прибирав тощо. Всі витрати, пов`язані з похованням матері заявник взяв на себе.

Таким чином заявник фактично прийняв спадщину після смерті матері, так як постійно проживав разом з нею.

Встановлення факту проживання зі спадкодавцем має для заявника юридичне значення, так як це необхідно для оформлення спадщини після смерті матері.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 вересня 2023 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження. Призначено судове засідання.

26 жовтня 2023 року на адресу суду від представника заявника адвоката Лисенко О.В. надійшло клопотання про витребування доказів, відповідно до якого вона просить суд витребувати з Другої Харківської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2023 року Клопотання представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про витребування доказів задоволено.

Витребувано з Другої Харківської міської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06 листопада 2023 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи №424П/2023.

Заявник та його представник адвокат Лисенко О.В. в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити, пояснили, що з початком повномасштабного вторгнення заявник переїхав у будинок матері та постійно мешкав з батьками. Мати мала онкологічне захворювання, він доглядав за нею, допомагав у лікуванні. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла, всі клопоти та витрати пов`язані з похованням взяв на себе. Встановлення факту постійного проживання необхідно для прийняття спадщини.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, просив її задовольнити. Пояснив, що син дійсно переїхав до батьківського будинку та проживав з ним та його померлою дружиною. Допомагав доглядати, лікувати мати, займався ії похованням. Зазначив, що його син має право на спадкування та не заперечує проти прийняття ним спадщини.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вислухавши показання свідків, дослідивши матеріали справи та надані заявником оригінали долучених до справи документів, дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

ОСОБА_3 та ОСОБА_7 уклали шлюб 23 січня 1971 року, актовий запис №363. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище ОСОБА_8 та ОСОБА_8 . (а.с. 10)

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 100, батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 8).

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 01.12.2022 року, актовий запис №11721 (а.с. 9).

Згідно копії спадкової справи № 424П/2023, заведеної 15 липня 2023 року, ОСОБА_3 , який проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_6 , звернувся до Другої ХМДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Інших заяв про прийняття спадщини або видачу свідоцтва матеріали справи не містять. Згідно Інформаційної довідки від 15 липня 2023 рок, станом на 16.11.2022 за адресою спадкодавця також значаться зареєстрованими ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.46-66).

Як зазначили заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_3 , особи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є сусідами по будинку та не мають родинних зв`язків із спадкодавцем.

Таким чином, ОСОБА_3 , як чоловік спадкодавця в силу ст.. 1261, 1268 ЦК України, є спадкоємцем першої черги та фактично прийняв спадщину.

Заявник ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , де проживає на теперішній час після смерті матері, про що повідомив у судовому засіданні.

За клопотання представника заявника ОСОБА_2 , судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .. Також за згодою заінтересованої особи, як сідок був також допитаний ОСОБА_3 ..

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен окремо надали свідчення, що після початку військової агресії проти України, ОСОБА_1 неодноразово звертався до них з проханням допомоги в перевезенні його матері до лікарень, що відбувалось дуже часто. Вони постійно приїжджали за адресою АДРЕСА_1 , звідкіля забирали заявника та його мати та перевозили до лікарні. За цих обставин вважали,що заявник постійно проживає за цією адресою. Також при спілкуванні з матір`ю заявника, остання також неодноразово зазначала, що її син проживає разом з нею та допомагає у ії лікуванні.

Заінтересована особа ОСОБА_3 , як свідок надав свідчення аналогічні своїм поясненням. Зазначив, що син постійно проживав разом з ними доглядав за матірю та допомагав у ії лікуванні, також займався ії похованням.

На адвокатський запит ОСОБА_2 , була надана відповідь Відділом поліції № 1 Харківського РУП № 3 про те, що ОСОБА_1 проживав без реєстрації разом із матір`ю ОСОБА_6 без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 . Зазначена інформація була надана на підставі опитування сусідів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які в свої поясненням зазначили обставини щодо фактичного місця проживання заявника та здійснення ним догляду за матір`ю до дня її смерті (а.с.29-31).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суд України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18) Верховний Суд дійшов висновку, що «[…] відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації […] не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином спадкодавця матері ОСОБА_6 , постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини.

Таким чином, в силу положень ч. 1 ст. 1261 ЦК України та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, також є спадкоємцем першої черги після померлої матері та має право на спадкування.

Враховуючи подані докази, відсутність даних про наявність спору про право, суд дійшов висновку, що факт проживання ОСОБА_1 з матірю ОСОБА_6 на день смерті останньої є доведеним.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 263-265, 294, 315-319, 353, 354 ЦПК України, ст. 1261, 1268 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на день смерті разом із спадкодавцем його матірю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП:НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 26.12.2023.

Суддя С.О. Рубіжний