ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1995/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/5782/22 Категорія: на ухвалу Булгакова Г.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
судді секретарНовіков О.М., Сіренко Ю.В. Матюха В.І.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника адвоката Смоляра Андрія Олександровича на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.11.2023 (повний текст складено 02.11.2023, суддя в суді першої інстанції Булгакова Г.В.) про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення батьківства,

в с т а н о в и в :

у листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення батьківства.

30.10.2023 ОСОБА_1 та його представник адвокат Смоляр А.О. звернулися до суду із заявою про забезпечення доказів шляхом тимчасового вилучення у приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Лук`янової Т.І. спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , для дослідження доказів.

В обґрунтування заяви зазначали, що приватним нотаріусом Лук`яновою Т.І. належним чином не виконані вимоги ухвали суду від 22.05.2023 щодо надання належним чином завіреної копії матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 . Зокрема, не надано копій документів про склад спадкового нерухомого майна, а також не зазначено коло спадкоємців, які звернулися за прийняттям спадщини, що позбавить суд постановити по справі законне та обґрунтоване рішення. Причину ненадання вказаних доказів нотаріус не повідомила.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.11.2023 у задоволенні вказаної заяви про забезпечення доказів відмовлено, оскільки відсутні підстави припускати, що спадкова справа, заведена після смерті ОСОБА_3 , може бути втрачена. А на виконання ухвали суду від 22.05.2023 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Лук`яновою Т.І. було надано належним чином засвідчену копію спадкової справи. Щодо ненадання інформації про склад спадкового нерухомого майна та кола спадкоємців, суд зазначив, що листом №90/02-14 від 31.05.2023 приватний нотаріус повідомила про неможливість надання такої інформації, оскільки можливість визначити коло спадкоємців буде після винесення рішення у даній справі, а склад спадкового майна при подальшій видачі свідоцтва про право на спадщину.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, відповідач та представник відповідача подали 07.11.2023 апеляційну скаргу в якій просять її скасувати. В обґрунтування вказано на те, що ухвала суду від 22.05.2023 приватним нотаріусом Лук`яновою Т.І. не виконана в повному обсязі: не надано суду копій документів про склад нерухомого майна та коло спадкоємців, які подали заяви про прийняття спадщини на час розгляду справи в суді. Нотаріус не надає можливості для ознайомлення з матеріалами спадкової справи адвокату відповідача та не отримує листи, які він надсилає поштою. На думку скаржників такі дії нотаріуса посилюють недовіру й дають підстави вважати її зацікавленою, а докази можуть бути безповоротно втрачено. Відсутність цих доказів не дає можливість встановити хто має бути належним відповідачем у цій справі і призведе до розгляду справи з порушенням правил територіальної підсудності, а можливість надати їх самостійно у відповідача відсутня.

В судовому засіданні апелянти уточнили те, що вони просять скасувати ухвалу суд про відмову у задоволенні їх заяви про забезпечення доказів і винести нову ухвалу, якою вказану заяву задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч., 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Питання про застосування заходів забезпечення доказів, яке вирішувалося судом в оскарженій ухвалі, регламентується Главою 5 Розділу І ЦПК України.

Згідно з частинами першою та другою статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути безповоротно втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Тобто ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 401/1824/17.

Надавши юридичну оцінку заяві про забезпечення доказів з урахуванням викладених у ній обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що подана відповідачем та його представником заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.116 ЦПК України, оскільки не містить належних обґрунтувань та доказів на підтвердження наявності реальних ризиків чи загроз того, що докази, про забезпечення яких порушує питання відповідач та його представник, можуть бути втрачені, зокрема, - спадкова справа. Так, на виконання ухвали суду від 22.05.2023 належно завірена копія спадкової справи 31.05.2023 направлена на адресу суду приватним нотаріусом та наявна у матеріалах справи -т. 1 а.с.109-190.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо неможливості встановлення належного відповідача у даній справі, нерухомого майна та чиї обов`язки будуть перерозподілені у разі встановлення батьківства, то апеляційний суд зазначає, що можливість визначити коло спадкоємців з`явиться тільки після ухвалення рішення у даній справі, а склад спадкового майна - при подальшій видачі свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, питання визначення кола спадкоємців та складу спадкового майна, які ставить відповідач та його представник, не входять до предмету доказування у цій справі.

З огляду на те, що під час розгляду заяви відповідача та його представника не доведено підстав для забезпечення доказів в порядку статей 116-118 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення доказів, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які були предметом дослідження суду та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали від 02.11.2023.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює дані правовідносини та дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.11.2023 про відмову у забезпеченні доказів у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив :

апеляційну скаргу - відхилити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.11.2023 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення батьківства - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 27.12. 2023.

Суддя-доповідач

Судді