Справа № 331/1303/23
Провадження № 2/331/825/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 вересня 2023 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

за участі секретаря судового засідання Крамаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», в особі представника за довіреністю Гребенюк О.А. звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором б/н від 04.05.2015 року у розмірі 36382,34 грн. та судові витрати у розмірі 2684 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернулася до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», яке змінило своє найменування на Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Позивач або банк), у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 04.05.2015 року, відповідно до якої їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено. Таким чином, внаслідок підписання вказаної заяви між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг. Банк взяті на себе зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав позичальникові можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених кредитним договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте відповідач своїх зобов`язань за цим договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 29.01.2023 має перед банком заборгованість за вказаним договором на загальну суму 36382,34 грн., з яких: 30683,58 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5698,76 грн. заборгованість за простроченими відсотками. З підстав стягнення кредитної заборгованості АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із даним позовом.

Ухвалою від 02.03.2023 року суддя прийняла позовну заяву до свого провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.90).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином (а.с.91, 99, 103, 104), надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача (а.с.1), підтримав викладене в позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.

Місце проживання відповідача ОСОБА_1 знаходиться на тимчасово окупованій території, повідомлення про судове засідання через засоби поштового зв`язку неможливо здійснити, виклик відповідача здійснювався через оголошення на сайті Жовтневого районного суду м. Запоріжжя (а.с.93, 95, 101, 105) та на номер телефону вказаному у позовній заяві, шляхом надсилання SMS- повідомлення (з.б.а.с.92, 96, 100, 106).

Відповідач, повідомлена судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилась та не повідомила суд про причини неявки. Будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 04.05.2015 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», яке змінило своє найменування на Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 04.05.2015 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому змінювався із збільшенням кредитного ліміту до 32000,00 грн.

У анкеті-заяві вказано, що своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг.

Із виписки за кредитним договором за період з 10.07.2019 по 29.01.2023 вбачається, що ОСОБА_1 користувався наданими банком кредитними коштами у власних потребах, частково вносила кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Згідно з розрахунком позивача заборгованість відповідачки за вказаним договором станом на 29.01.2023 складає 36382,34 грн., з яких: 30683,58 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5698,76 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що в анкеті-заяві від 04.05.2015 року відсутні будь-які умови щодо отримання кредитної картки, її виду, кредитного ліміту, процентів, відповідальності у вигляді пені за порушення зобов`язання.

Доводи позивача про те, що у паспорті споживчого кредиту погоджено істотні умови договору, не заслуговують на увагу суду, оскільки анкета-заява, підписана відповідачкою, не містить умов про те, що складовою невід`ємною частиною кредитного договору є паспорт споживчого кредиту, а у вказаному паспорті споживчого кредиту не міститься посилань на те, що він є складовою частиною договору № б/н від 04.05.2015 року.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20), до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі, що врегульовано ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування».

Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

За таких обставин, правові підстави для стягнення з відповідачки процентів відсутні.

Разом із цим, оскільки судом встановлено, що відповідачка в добровільному порядку не повернула фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти, що свідчить про порушення прав позивача, наявні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача суми фактично отриманих грошових коштів (тіло кредиту), у розмірі 30683,58 грн.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено на 84,34 % (30683,58 грн. х 100: 36382,34 грн.), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2263,69 грн. (2 684,00 грн. х 84,34 % / 100).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ: 1436570, юридична адреса: місто Київ, вулиця Грушевського, будинок № 1-Д, адреса для листування: 49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок № 50) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 1436570, юридична адреса: місто Київ, вулиця Грушевського, будинок № 1-Д) заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 04.05.2015 року станом на 29.01.2023 рік у розмірі 30683 (тридцять тисяч шістсот вісімдесят три) гривні 58 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 1436570, юридична адреса: місто Київ, вулиця Грушевського, будинок № 1-Д) витрати по сплаті судового збору в сумі 2263 (дві тисячі двісті шістдесят три) гривні 69 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Яцун