КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023року місто Київ

справа № 759/10456/15-ц

Київський апеляційний судв складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Кирилюк Г.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року про зупинення провадження у справі, постановлену під головуванням судді Журибеди О.М., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року позивач ПАТ «БГ Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором 05/ОВ/І-2014 про надання кредиту у формі овердрафтувід 11 березня 2014 року в сумі 6 157 585,91 грн.

Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 11листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БГ Банк»заборгованість у розмірі 6 157 585,91 грн. та судовий збір у розмірі 3654 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 04 березня 2020 року заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 листопада 2015 року скасовано, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 17 лютого 2021 року замінено позивача ПАТ «БГ Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» у зазначеній цивільній справі.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року провадження у даній цивільній справі зупинено донабрання законної сили судовим рішенням у справі №761/12729/23.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивача ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 15 жовтня 2020 року між ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» та ТОВ «Доступні фінанси» було укладено договір відступлення права вимоги №В-09-1/20, предметом якого було відступлення права вимоги частини заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором у розмірі 2 132 454,64 грн. (частина основної суми заборгованості).

Вказував, що питання щодо врегулювання залишку заборгованості за кредитним договором між ОСОБА_1 та «Європейська факторингова компанія розвитку» останні мали врегулювати шляхом укладення договору про врегулювання заборгованості. Однак станом на день подання цієї апеляційної скарги такий договір між позивачем та відповідачем не укладено. Будь-яких дій щодо врегулювання заборгованості за кредитним договором відповідачем не вчиняються.

Зазначав, що факти, що мають преюдиційне значення уже було встановлено в даній справі постановою Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року, а саме те, що після укладення між ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» та ТОВ «Доступні Фінанси» договору про відступлення права вимоги на суму заборгованості у розмірі 2 132 454,64 грн., у ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» залишилось право вимоги до ОСОБА_1 не лише у розмірі 301 336,04 грн., які були стягнуті в рамках виконання рішення суду, а й до заявлених банком до стягнення штрафних санкцій: 2 037 640 грн. - пені; 83 738,63 грн. - 3 % річних від простроченої суми кредиту, 1 602 416,60 грн. - інфляційних нарахувань. Тобто, у ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» наявне право вимоги до ОСОБА_1 у загальному розмірі 4 025 131,27 грн.

Вважає, що матеріали даної цивільної справи та наявні в ній докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вказував, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, не навів мотивів прийняття ним рішення про зупинення провадження, і відповідно в порушення вказаної норми права взагалі не обґрунтував підстав об'єктивної неможливості розгляду даної справи до розгляду справи №761/12729/23 про визнання зобов`язання припиненим.

Зазначав, що відповідач у своєму клопотанні не вказав обставин, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання зобов`язання припиненим виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність чи відсутність обставин, якими банк обґрунтовував свої вимоги про стягнення заборгованості.

29 листопада 2023 року на адресу Київського апеляційного суду від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній посилався на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до цієї ж норми суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року викладено висновок про те, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на зазначене для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи за наявності доказової бази та встановлених на підставі цих доказів фактичних обставин.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.

Пов`язаність справ полягає в тому, що рішенням суду в іншій справі встановлюються обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі. Обставини повинні бути такими, що мають значення для цієї справи, тобто зупинення провадження у цивільній справі, виходячи з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки у випадку, коли у цій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав заявлених позовних вимог або умов, від яких залежить їх розгляд.

Визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 01 лютого 2017 року у справі №6-1957цс16 та Верховним Судом у постанові від 10 березня 2021 року у справі №207/413/18, від 21 квітня 2022 року у справі №175/1814/19.

Як вбачається з матеріалів даної справи, позивач звернувся з позовом до відповідача простягнення заборгованості за договором 05/ОВ/І-2014 про надання кредиту у формі овердрафту від 11 березня 2014 року в сумі 6 157 585,91 грн.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 11 березня 2014 року між ПАТ «Банк Перший», правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір №05/ОВ/1-2014 про надання кредиту у формі овердрафту, відповідно до якого банк надав кредит у формі овердрафту з лімітом 2 420 000 грн. на строк з 11 березня 2014 року по 18 березня 2014 року із сплатою 26% річних за користування овердрафтом, а відповідач взяв на себе зобов`язання повернути овердрафт, сплатити суму нарахованих банком процентів, сплатити банку неустойку та відшкодувати збитки у розмірі, строки та у порядку, які передбачені договором.

Вказував, що оскільки позивач свій обов`язок по наданню кредиту у формі овердрафту виконав у повному обсязі, однак, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов`язання по поверненню овердрафту, сплатити суми нарахованих банком процентів, неустойку в строки та у порядку передбаченим договором, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 станом на 13 травня 2015 року утворилась заборгованість, що складає 6 157 585, 91 грн.

15 жовтня 2020 року між ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» та ТОВ «Доступні Фінанси» укладено договір про відступлення прав вимоги №В-09-1/20 щодо кредитних зобов'язань відповідача ОСОБА_1 на суму заборгованості у розмірі 2 132 454,64 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 19 листопада 2021 року замінено позивача ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» у зазначеній цивільній справі на його правонаступника ТОВ «Доступні Фінанси» в частині позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 2 132 454,64 грн.

Позовні вимоги ТОВ «Доступні Фінанси» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 2 132 454,64 грн. залишено без розгляду.

09 жовтня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до суду першої інстанції надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №761/12729/23за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», третя особа: ТОВ «Доступні Фінанси» про визнання зобов`язання припиненим.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла на підставі договору про надання кредиту у формі овердрафту від 11 березня 2014 року №05/ОВ/І-2014, який укладено між ПАТ «Банк перший» правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк» та ОСОБА_1 .

Вказував, що 13квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду містаКиєва з позовною заявою, в якій просив визнати припиненим зобов'язання за договором про надання кредиту у формі овердрафту від 11 березня 2014 року №05/ОВ/І-2014 укладеним між ПАТ «Банк перший», правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» та ОСОБА_1 у частині грошового зобов'язання у розмірі 4 025131,27 грн.

Вважає, що розгляд даної справи неможливий до вирішення справи №761/12729/23, оскільки зобов'язання за кредитним договором у формі овердрафту від 11березня 2014 року №05/ОВ/1-2014 у судовому порядку визнається припиненим у частині 4 025131,27 грн.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що підставою для зупинення провадження у даній справі став факт розгляду Шевченківським районним судом міста Києва цивільної справи №761/12729/23 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», третя особа: ТОВ «Доступні Фінанси» про визнання зобов`язання припиненим.

Проте суд першої інстанції в порушення вимог пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети та підстави позовів у справах і не вказав об'єктивні обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі №761/12729/23 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», третя особа: ТОВ «Доступні Фінанси» про визнання зобов`язання припиненим виключає можливість на підставі наявних у даній справі доказів самостійно встановити та оцінити при розгляді цієї справи наявність обставин (фактів), якими позивач обґрунтовував свої вимоги простягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

При цьому, обставина припинення зобов`язання ОСОБА_1 внаслідок його виконання входить до предмету доказування у даній справі.

Суд першої інстанціїне обґрунтував, у чому саме полягає матеріально-правовий зв'язок між даною справою та справою №761/12729/23, тобто не мотивував, які саме факти, встановлені в іншій справі, будуть мати преюдиційне значення для цієї справи, та в чому полягає неможливість самостійного встановлення судом обставин, що мають значення для правильного вирішення спору у цій справі.

Сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення в іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи №761/12729/23, суд першої інстанції має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи №759/10456/15-ц.

А відтак, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі до розгляду іншої справи.

Аналогічні висновки містяться і в постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі №756/11896/17, від 16 червня 2021 року у справі №686/26138/18.

Крім того, зупиненняпровадження у справі може призвести до порушення права позивачащодо розгляду справи у розумні строки, враховуючи що дана справа перебуває на розгляді у суді першої інстанції з липня 2015 року.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та такі критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини від 27 червня 2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: