27.06.2023 Єдиний унікальний номер 205/6374/23
Провадження № 2/205/2415/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2023 рік м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєва Н.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» в особі свого представника Гребенюк О.С. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 24.06.2005 р. у розмірі 48903,81 грн. станом на 13.02.2023 р.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, приходжу наступного висновку.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно приписів ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Пари цьому, згідно ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ч. 2). Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом (ч. 3). Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4). Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч. 5).

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18.12.2018 р. справі №761/5894/17 (провадження № 61-34411св18) зазначив, щодо засвідчення документів, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису. Підпис відповідальної особи засвідчують на документі відбитком печатки організації. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ. Зазначеним вище способом повинна засвідчуватись кожна сторінка документа. Якщо копія документа охоплює декілька сторінок, позивач має право прошити та пронумерувати його копію та засвідчити вказаним чином лише останню його сторінку.

Крім того, п.5.26. та 5.27. «Порядком засвідчення копій документів» Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2020) визначено наступне:

Відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту «Підпис» на лицьовому боці останнього аркуша копії документа (п. 5.26.);

Відомості про виконавця документа складаються з таких елементів: прізвища і власного імені виконавця документа, номера його службового телефону (п.5.27.).

Разом з тим, стороною позивача до екземпляру позову для суду, а також для направлення відповідачу, в порушення зазначених вище вимог законодавства фактично були додані не засвідчені належним чином, відповідно до вказаних вище вимог, наступні документи: Копії розрахунків заборгованості на кількох аркушах; Копія банківської Виписки за договором б/н за період 24.06.2005-14.02.2023 на кількох аркушах; Копія Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 ; Копія Довідки на ОСОБА_1 про видані картки; Копія Витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» на кількох аркушах; Копія наказу банку щодо затвердження «Умов та правил надання банківських послуг»; Копія сторінок паспорта відповідача виданого 08.01.1998 р. на кількох аркушах.

При цьому, у переліку додатків до позовної заяви, представник позивача зазначає, що додано: Розрахунок заборгованості (оригінал); Виписка по рахунку (оригінал); Довідка про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (оригінал); Довідка про видані картки (оригінал), що фактично відсутнє, про що зазначено вище.

Зазначені невідповідності визначеним вимогам законодавства перешкоджають суду відкрити провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи зазначене вище, приходжу до висновку, що дана позовна заява не може бути прийнята до провадження судом та підлягає залишенню без руху з наданням стороні позивача п`ятиденного строку, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення вказаних в ній недоліків.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без руху.

Роз`яснити Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» необхідність виправити зазначені недоліки поданої позовної заяви у п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Н.О. Бізяєва