КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана від її імені та в її інтересах адвокатом ОСОБА_4, яка діє на підставі договору, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/8 з усіх видів (заробітку) доходу відповідача на утримання повнолітньої дитини до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою відповідача ОСОБА_3 . З 01.10.2017 є студенткою денної форми навчання в Університеті імені Адама Міцкевича в Познані, м. Познань, Республіка Польща.

Між батьками позивача шлюб розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.02.2015. Матеріальну допомогу позивач отримує лише від своєї матері.

На підставі зазначеного, просила стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти у зв`язку із продовженням навчання в Університеті Адама Міцкевича в Познані, згідно договору про надання освітніх послуг від 01.10.2017 до закінчення навчання чи досягнення 23-річного віку (а.с. 1-4).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.02.2022 у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відмовлено (а.с. 84-89).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вказує, що виконавче провадження № НОМЕР_1 закінчено на підставі заяви боржника від 02.02.2021. Строки для поновлення виконавчого провадження було позивачем пропущено з незалежних від неї причин (навчання на території Польщі), а ухвалою суду від 08.06.2022 у справі № 755/19468/21 відмовлено у поновлені строку. У зв`язку з неможливістю стягнути аліменти у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, позивачем було подано заяву про відкриття нового виконавчого провадження № НОМЕР_2, однак ухвалою суду від 13.12.2021 було зупинено виконання за виконавчим документом від 12.02.2019 у справі № 755/10306/18, підставою слугувало теоретична можливість подвійного стягнення аліментів. На думку апелянта, у зв`язку із зазначеними обставинами, а саме, неправомірне закриття виконавчого провадження та зупинення виконання за виконавчим документом, аліменти стягувачці не будуть платитися ні в якому виконавчому провадженні. Тобто, з метою ухилення від сплати аліментів, боржник перешкоджає виконанню рішення суду, використовуючи норми матеріального та процесуального права, зокрема, формально застосовуючи норми Закону України «Про виконавче провадження» для оскарження рішень державних виконавців у виконавчих провадженнях № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 у межах судової справи № 755/10306/18 (а.с. 93-97).

Відзиву від учасника справи не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 17.10.1998 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.02.2015 (а.с. 5-6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народилась спільна дитина - донька ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8).

02.11.2016 позивач змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с. 9).

З копії довідки виданої Університетом іменем Адама Міцкевича у м. Позань від 03.07.2018 убачається, що позивач є студентом денної форми навчання факультету політичних наук та журналістики, спеціалізація міжнародні відносини. Перебуває на 5 семестрі навчання. Дата початку навчання - 01.10.2017. Позивач стипендію не отримує, навчання в вище вказаному вузі платне та становить 1500 євро на рік, підтвердження оплати за 5 семестр 2021/2022 навчальний рік, банківська транзакція №DCL_ОРSYАХх+k9010000 від 14.10.2021, освітні послуги надаються на підставі договору Про умови та розмір оплати освітніх послуг навчання на денній формі в Університеті Адама Міцкевича в м. Познані від 01.10.2017 № NR2017/DLx-SМ/11 та підтверджуються довідкою Університету Адама Міцкевича в Познані від 13.10.2021.

З 02.02.2021 ОСОБА_1 вступила до Вищої школи «MEDICUS», що підтверджується довідкою про навчання №54/TUK/2021 від 08.02.2021.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2018 у справі 755/10306/18, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на навчання в Університеті Адама Міцкевича в Познані у розмірі частини його вартості, починаючи з 01.10.2017 до закінчення ОСОБА_1 навчання в Університеті, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вона продовжуватиме навчання.

Постановою Київського апеляційного суду від 12.02.2019, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29.10.2018 у справі 755/10306/18 скасовано, та ухвалено нове рішення, яким стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на навчання в Університеті Адама Міцкевича в Познані у розмірі 1/8 частини від всіх видів щомісячного заробітку (доходу) ОСОБА_2 до припинення ОСОБА_1 , навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років починаючи з 01.10.2017.

Дане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

На підставі вказаного рішення Дніпровським районним судом м. Києва, було видано виконавчий лист № 755/10306/18 від 13.03.2019.

Після винесення даного рішення та набрання ним законної сили позивачем було пред`явлено виконавчий лист № 755/10306/18 виданий Дніпровським районним судом м. Києва від 13.03.2019 на виконання до органів державної виконавчої служби.

02.08.2019 постановою державного виконавця Печерського РВ ДВС м. Києві ГТУЮ у м. Києві Лазюком Д.М. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_2 на користь повнолітньої доньки ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/8 частки від всіх видів щомісячного заробітку (доходу) до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, починаючи з 01.10.2017 (а.с. 27).

13.11.2020 постановою державного виконавця Печерського РВ ДВС м. Києві ГТУЮ у м. Києві Лазюком Д.М. було закінчено виконавче провадження у зв`язку з виконанням рішення суду у повному обсязі (а.с. 28).

02.02.2021 постановою державного виконавця Печерського РВ ДВС м. Києві ГТУЮ у м. Києві Лазюком Д.М. було відновлено виконавче провадження. І в той же день, постановою було закінчено виконавче провадження (а.с. 31, 32).

Державним виконавцем Печерського РВ ДВС м. Києві ГТУЮ у м. Києві Лазюком Д.М. приймалось рішення про закінчення виконавчого провадження на підставі заяви боржник від 12.11.2020, у якій зазначалось, що період навчання становив з 01.10.2017 по 30.09.2020, тобто, на момент подачі заяви навчання вже було припинено (а.с. 33).

У зв`язку із зазначеними обставинами, ОСОБА_1 , було подано скаргу на рішення державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 (а.с. 36).

За наслідками розгляду поданої скарги, Дніпровським районним судом м. Києва від 08.06.2022 у справі № 755/19468/21, було прийнято судове рішення яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для подачі скарги на дії старшого державного виконавця Печерського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Лазюка Д.М., відмовлено. Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Печерського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Лазюка Д.М., заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Печерський РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) залишено без розгляду.

22.10.2021 на підставі заяви ОСОБА_1 про примусове виконання, старшим державним виконавцем Печерського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Левіцьким Т.К. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 (а.с. 6).

25.10.2021 постановою старшого державного виконавця Печерського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Левіцьким Т.К. було звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 7).

09.11.2021 боржником ОСОБА_2 було подано заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у якій ставилось питання про зупинення виконання (стягнення) за виконавчим документом, з тих підстав, що вимоги виконавчого листа виконані у повному обсязі, що підтверджується постановами про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 (а.с. 42-45, 46-49).

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено в ході судового розгляду в суді першої інстанції, у Печерському РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває на виконанні виконавче провадження № НОМЕР_2, і на даний момент, процесуального документу про його закінчення матеріали справи не містять.

З огляду на зазначене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для повторного ухвалення рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/8 частки від всіх видів щомісячного заробітку (доходу) ОСОБА_2 до припинення ОСОБА_1 навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, оскільки з приводу даних вимог встановлювались обставини та постановлено процесуальне рішення, яке набрало законної сили.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що зупинення виконання судового рішення за виконавчим листом від 12.09.2019 у справі № 755/10306/18 у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 не є підставою для подання повторного позову про стягнення аліментів, а є підставою для надання доказів правомірного відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 за поданими скаргами боржника. Тобто, у даному випадку питання щодо правомірності стягнення аліментів має вирішуватись в межах Розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», а не в позовному провадженні.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи те, що позивачем не спростовано ту обставину, що виконавче провадження № НОМЕР_2 є відкритим, та інформації щодо його закриття матеріали справи не містять, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана від її імені та в її інтересах адвокатом ОСОБА_4, яка діє на підставі договору, залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома