Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
29.06.2023 № 394/343/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Краснопольської Л. П.
при секретарі судового засідання Гук Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ матеріали цивільної справи за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування,-
Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України за довіренністю звернувся до Новоархангельського районного суду Кіровоградскої області з позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, пояснивши, що 02 лютого 2017 року о 16:00 р. по вул. Московська в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Peugeot д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_2 та під його керуванням та автомобіля Skoda Oktavia д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений в порядку ст. 128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про його виклик, як учасника судового процесу на сайті «Судова влада». Відзив від відповідача не надходив.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України).
Сторони повідомлені належним чином, представник позивача звернувся до суду із заявою про слухання справи за його відсутності, тому підстав для відкладення судового засідання суд не вбачає.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо відшкодування шкоди в порядку регресу.
У судовому засіданні встановлено, що 02 лютого 2017 року о 16:00 р. по вул. Московська в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Peugeot д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_2 та під його керуванням та автомобіля Skoda Oktavia д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджується відповіддю від НПУ (а.с. 7-8).
06.02.2017 року до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою-повідомленням про ДТП звернувся власник пошкодженого автомобіля Peugeot д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 та надав відповідні документи. (а.с. 9-10).
Згідно полісу №АК/0935291 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність власника Peugeot д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПЗУ України» (а.с. 11).
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2019 р. ОСОБА_1 було визнано винним та звільнено від відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, а провадження по справі закрито (а.с. 15). Постановою Київського апеляційного суду від 19.04.2019 року, була задоволена апеляційна скарга ОСОБА_2 . Постанову Печерського районного суду м. Києва від 31.01.2019 року скасовано та прийнято нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 було закрито з підстав п. 1 ч. 1 ст. ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 12-14).
Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Тобто, наявність вини в діях ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.02.2017 року, додатковому доказуванню не підлягає.
Відповідно до ст.11 ЦК України - цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Згідно зі ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо - транспортної пригоди.
Вказані правовідносини регулюються ст.27 Закону України «Про страхування», ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 933, 1191 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захист майнових інтересів страхувальників.
Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригод життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У відповідності до ч. 1 ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик), зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити друге стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову, виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до п.38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. В свою чергу ст. 33 вказаного Закону передбачено, що у разі настання дорожньо - транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України).
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Виходячи зі змісту статей 559 та 1191 ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Ч. 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч.2 ст.78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу, дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, позивачем доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача на відшкодування в порядку зворотної вимоги регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки матеріали справи містять належні докази, що свідчать про наявність достатніх правових підстав для цього.
Зважаючи на те, що на підставі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволення позовних вимог, тому понесені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Підстав для допущення до негайного виконання судового рішення немає.
Керуючись ст. 12, ст.13, ст.81, ст.137, ст.141, ст.211, ст.259, ст.263, ст.279 ЦПК України, на підставі ст. 267, ст. 993 ЦК України, Закону України "Про страхування" суд,
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України сплачений ним при подачі позову судовий збір в сумі 2684,00 грн.
Роз`яснити відповідачу, що у відповідності до ст. 287 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів, з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Копію даного рішення направити учасникам справи.
Ідентифікаційні дані учасників справи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Єреван Вірменія, паспорт серія НОМЕР_4 виданий РВ УМВС України в Кіровоградській області від 24.06.2007 року, номер облікової карти про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_5 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .
Суддя: