справа № 489/4224/21 провадження №2/489/181/23
РІШЕННЯ

Іменем України

27 червня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Клюсевич-Шарапової Н.М.,

в присутності:

представника позивача Рудяка С.О.

представника відповідача

ТОВ «Кредитні ініціативи» Проценка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі ТОВ «Кредитні ініціативи»), державного реєстратора Комунального підприємства «Миколаївський обласний центр реєстрації» Комунарівської сільської ради Ільяш Олександри Олегівни (державний реєстратор), про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора

встановив:

У червні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності - 29981808 від 18.01.2019 про реєстрацію прав та їх обтяжень (з викриттям розділу), індексний номер: 45189131 від 24.01.2019 та стягнення з державного реєстратора судового збору.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 03.05.2007 між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1401/0507/88-014, відповідно до якого позивач отримала кредит у розмірі 40000,00 дол.США. Зобов`язання за кредитним договором забезпечені договором іпотеки від 03.05.2007, за яким позивач передала в іпотеку АКБ «ТАС-Комерцбанк» квартиру АДРЕСА_2 , що належала їй на праві власності.

28.11.2012 укладено договір факторингу № 15, за яким ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», уступило право вимоги заборгованості від боржників, включаючи позивача, ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

Цього ж дня, 28.11.2012 між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», укладено договір про передачу прав за іпотечними договорами, відповідно до якого до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги за іпотечними договорами, зокрема, право вимоги за іпотечним договором від 03.05.2007 № 479, укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та позивачем.

На підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер 152730400 від 24.01.2019 позивачу стало відомо, що державним реєстратором 18.01.2019 було прийнято рішення про реєстрацію права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане рішення державним реєстратором прийнято на підставі договору про передачу прав за договором іпотеки, серія та номер 2187, посвідченого 28.11.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В.; договору відступлення прав за іпотечним договором, серія та номер 6979, посвідченого 28.11.2012 приватними нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О.; іпотечного договору, серія та номер 479, посвідчений 03.05.2007, приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Рудою О.М.; рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 12.03.2018, поштового відділення ТОВ «Укрпошта»; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, серії та номер 96, виданого 02.04.2018 ТОВ «Кредитні ініціативи».

Рішення державного реєстратора позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем порушені вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, щодо перевірки повноти наданого пакету документів, а також достовірності даних, що містять документи, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення.

24.03.2023 ТОВ «Кредитні Ініціативи» надало письмові пояснення в яких в задоволенні позовних вимог просило відмовити через їх безпідставність та недоведеність.

ТОВ «Кредитні ініціативи» вказало, що у зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором № 1401/0507/88-014 від 03.05.2007, що призвело до порушення прав Товариства, як нового кредитора, останнє змушене було звернутися за захистом своїх порушених прав в позасудовому порядку до державного реєстратора, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_2 , на підставі іпотечного застереження зазначеного в іпотечному договорі.

24.01.2019 державним реєстратором до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності на предмет іпотеки за ТОВ «Кредитні ініціативи».

При проведенні реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодавцем державним реєстратором не було порушено жодних норм чинного законодавства.

05.04.2023 ТОВ «Кредитні Ініціативи» надало відзив на позовну заяву, який просило прийняти до розгляду, оскільки з повним текстом ухвали суду про відкриття провадження у справі та позовними матеріалами представник відповідача зміг ознайомитися лише після надання 27.03.2023 доступу до електронної справи.

У відзиві вказано, що право вимоги за кредитним договором № 1401/0507/88-014 від 03.05.2007, стороною якого є ОСОБА_1 , з усіма додатками та додатковими угодами, перейшло до нового кредитора - ТОВ «Кредитні ініціативи.

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором № 1401/0507/88-014 від 03.05.2007, що призвело до порушення прав ТОВ «Кредитні ініціативи, як нового кредитора, останнє змушене було звернутися за захистом своїх порушених прав в позасудовому порядку до державного реєстратора, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_2 , на підставі іпотечного застереження зазначеного в іпотечному договорі.

При проведенні реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодавцем державним реєстратором не було порушено жодних норм чинного законодавства.

Так, 02.04.2018 на адресу вказану в кредитному договорі та іпотечному договорі позивачу надсилалося повідомлення за вих. № КИ/96 від 02.04.2018 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, яка станом на 27.03.2018 становила 6291380.63 грн.

Повідомлення ОСОБА_1 було отримано особисто 12.04.2018, але в установлений строк, заборгованість по кредитному договору нею не була сплачена.

У зв`язку із цим, право власності на предмет іпотеки за іпотекождержателем було зареєстровано 24.01.2019.

Державному реєстратору були надані всі документи, відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, на підставі яких і було здійснено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки.

17.04.2023, не змінюючи підстав позову, представник позивача надав до суду письмові пояснення в яких вказав, що відповідно до підпункту 12.3.1 пункту 12.3 іпотечного договору предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за ціною, що буде визначена на підставі висновку незалежного експерта суб`єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності. Проте, ТОВ «Кредитні ініціативи» недобросовісно виконало своє право звернення стягнення на предмет іпотеки та поспішно вчинило дії щодо переходу права власності, так як не було проведено оцінку предмету іпотеки з метою визначення суми, яка буде зарахована в рахунок погашення заборгованості, а яка повинна бути повернута іпотекодавцю. На підтвердження своїх доводів представник позивача зіслався на висновки Великої Палати Верховного суду, викладені в постанові від 20.03.2019 № 306/2053/16-ц.

02.05.2023 ТОВ «Кредитні ініціативи» надало до суду письмові пояснення на доводи представника позивача в яких вказало наступне.

На замовлення ТОВ «Кредитні ініціативи» суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «БІЗНЕС АССАСТ» було складено висновок про вартість майна - квартири АДРЕСА_2 , згідно якого ринкова вартість квартири станом на 17.12.2018, становить 724007,00 грн.

Крім того, заборгованість тільки по тілу кредиту і процентам станом на 27.03.2018 у гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 2250052,27 грн.

Відтак, на дату реєстрації права власності на предмет іпотеки (24.01.2019) за ТОВ «Кредитні Ініціативи» вказана оцінка вже була виконана, тобто іпотекодержателем було дотримано процедуру визначення вартості майна на яке звертається стягнення шляхом права власності в позасудовому порядку.

Крім того, пункт 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, не передбачав обов`язку державного реєстратора перевіряти наявність проведеної оцінки предмету іпотеки.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 04.11.2021 заяву представника позивача про забезпечення доказів повернуто заявнику.

Ухвалою суду від 02.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволенні позовних просив відмовити через їх безпідставність.

Інший відповідач свого представника в судове засідання не направив, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вислухавши присутніх учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах докази та встановивши фактичні обставини справи, дійшов наступного.

Із матеріалів справи судом встановлено, що 03.05.2007 між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1401/0507/88-014 відповідно до якого позивач отримала кредит у розмірі 40000,00 дол.США зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 14% річних, строком до 03.05.2017.

Зобов`язання позивача за кредитним договором забезпечені нотаріальним договором іпотеки від 03.05.2007, за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку АКБ «ТАС-Комерцбанк» квартиру АДРЕСА_2 , що належала їй на праві власності.

28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено нотаріальний договір про відступлення прав за іпотечними договорами, відповідно до умов якого ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в т.ч. заборгованості, що утворилася по кредитному договору № 1401/0507/88-014 від 03.05.2007, позичальником по якому є ОСОБА_1

28.11.2012 між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», укладено договір факторингу відповідно до якого до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право вимоги за іпотечними договорами, зокрема, право вимоги за іпотечним договором від 03.05.2007 № 479, укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та позивачем.

28.11.2012 між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», укладено нотаріальний договір про передачу прав за іпотечним договором, предметом якого є відступлення разом з правом вимоги заборгованостей по кредитних договорах від боржників, що здійснюється на підставі договору факторингу від 28.11.2012. укладеного між сторонами, одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим договором, до переліку якого входить і іпотечний договір від 03.05.2007, іпотекодавцем по якому є ОСОБА_1 .

Наведені обставини сторонами не оспорюються, а тому не потребують додаткового доказування.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.01.2019 позивач підтвердив, що 18.01.2019 на підставі рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Миколаївський обласний центр реєстрації» Кумарівської сільської ради Миколаївської області Ільяш О.О. проведено державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» на квартиру АДРЕСА_3 (номер запису про право власності: 29981808).

Серед підстав для такої реєстрації, зокрема, вказано повідомлення ТОВ «Кредитні ініціативи» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням від 02.04.2018.

Тобто, державна реєстрація була здійснена на підставі повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання спору.

При цьому, із матеріалів справи встановлено, що рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14.05.2014 у справі № 489/618/14-ц, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 10.10.2014, позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 1401/0507/88-014 від 03.05.2007, яка станом на 01.01.2014 складала 224455,12 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 03.05.2007, а саме - квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу нерухомого майна з публічних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В подальшому, рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 16.02.2016 по справі № 489/4143/15-ц, з урахуванням ухвали цього суду від 26.02.2016 про виправлення описки, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість з повернення кредиту в розмірі 411761,97 грн., а саме: заборгованість за кредитом станом на 01.01.2014 в сумі 224455,12 грн., 5105,16 дол. США, що еквівалентно 33195,43 грн заборгованість за відсотками з 01.01.2014 до 01.01.2015; 9773,31 дол. США, що еквівалентно 154111,42 грн. пеня з 01.06.2014 до 01.01.2015 за кредитним договором № 1401/0507/88-014 від 03.05.2007.

У наданих до суду 24.03.2023 письмових поясненнях відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» в задоволені позову просить відмовити посилаючись на те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» є новим кредитором заборгованості за кредитним договором № 1401/0507/88-014 від 03.05.2007, укладеним з ОСОБА_1 , з усіма додатками та додатковими угодами. Право вибору способу захисту чи стягнення заборгованості, чи звернення стягнення на предмет іпотеки належить кредитору. У зв`язку із неналежне виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, що призвело до порушення прав ТОВ «Кредитні ініціативи», останнє звернулося за захистом своїх прав в позасудовому порядку до державного реєстратора шляхом набуття права власності на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_2 , на підставі іпотечного застереження. 22.01.2019 державним реєстратором до державного реєстру речових прав на нерухоме майно був внесений запис про право власності на предмет іпотеки.

При проведенні реєстраційних дій державним реєстратором не було порушено жодних норм чинного законодавства.

Іпотекодержателем для здійснення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки були надані відповідні документи, які зазначені в пункті 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (в редакції чинній на дату державної реєстрації). При цьому, 02.04.2018 на адресу позивача надсилалося повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням за вих № КИ/96 від 02.04.2018, яким повідомлено ОСОБА_1 про необхідність погашення боргу, розмір якого станом на 27.03.2018 складає 239176,07 дол.США, що еквівалентно 6291380,63 грн. та попереджено, що у разі невиконання цієї вимоги протягом тридцятиденного строку Товариство має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Дане повідомлення ОСОБА_1 було отримано 12.04.2018, однак вказані у повідомленні вимоги нею виконано не було.

Копію повідомлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачем додано до письмових пояснень.

У письмових поясненнях від 17.04.2023 представник позивача вказав, що відповідно до умов пункту 12.3.1 іпотечного договору предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателем за ціною, що буде визначена на підставі висновку незалежного експерта-суб`єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності. Вказаних умов іпотечного договору ТОВ «Кредитні ініціативи» не дотрималося та поспішно вчинило дії щодо переходу права власності.

При вирішенні спору суд виходить з наступного правого регулювання.

Відповідно до змісту статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За положеннями статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону України «Про іпотеку»).

У статті 33 Закону України «Про іпотеку» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже, чинним законодавством передбачений порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки, як шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса (у примусовому порядку), так і позасудове (добровільне) врегулювання згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, зокрема й шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

Частиною першою статті 35 Закону № 898-IV передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Визначена у частині першій статті 35 Закону України «Про іпотеку» процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.06.2019 у справі № 205/578/14-ц).

За змістом статті 36 Закону № 898-IV встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Частиною третьою статті 37 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Згідно з пунктом 12 договору іпотеки за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених способів стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя за рішенням суду, згідно з пунктом 12.1 цього договору або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеним шляхом здійснення застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке викладено в підпунктах 12.3.1 та 12.3.2 пункту 12.3 цього договору (реєстрація права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем або продаж іпотекодержателем предмету іпотеки біль-якій іншій особі на підставі довогору купівлі-продажу).

За умовами підпункту 12.3.1 пункту 12.3 іпотечного договору задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому пункті пункту 12.3 договору, договір задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. При цьому вважається, що предмет іпотеки іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за ціною, що буде визначена на підставі висновку незалежного експерта-суб`єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності. При цьому сторони домовилися, що кандидатура незалежного експерта суб`єкта оціночної діяльності визначається іпотекодержателем. При оцінці предмету застави незалежний експерт повинен використовувати всі методи оцінки, які будуть передбачені діючим законодавством на момент оцінки.

Якщо фактичний розмір заборгованості іпотекодавця за основним зобов`язанням, менший за вартість, вказану у висновку незалежного експерта-суб`єкта оціночної діяльності, іпотекодержатель перераховує різницю на поточний рахунок іпотекодавця протягом 60 банківських днів з моменту набуття у власність предмету іпотеки.

Сторони з розумінням змісту статті 37 Закону України «Про іпотеку» свідчать, що право іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього пункту 12.3 договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій іпотекодавця, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене іпотекодавцем в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що повністю виконав основне зобов`язання.

Тобто передача іпотекодавцем права власності на предмет іпотеки є умовою звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку.

Частиною першою статті 2 Закону України від 01.07.2004 у № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) «передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною першої статті 11 Закону № 1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

За змістом статті 18 Закону № 1952-IV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно до пункту 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що підставою для реєстрації права власності на предмет іпотеки вказано договори про відступлення права вимоги, іпотечний договір, повідомлення іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки та повідомлення про вручення поштового відправлення іпотекодавцю, що також підтверджено відповідачем у письмових пояснення.

Таким чином, державним реєстратор не було порушено вимог законодавства, зокрема Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, при реєстрації права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем.

Щодо доводів представника позивача щодо відсутності ринкової оцінки предмету іпотеки то надання такої оцінки державному реєстратору пунктом 61 наведеного вище Порядку не передбачено.

Крім того, така оцінка предмету іпотеки була проведена на замовлення кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи» до набуття права власності на предмет іпотеки.

Посилання представника позивача на висновок Великої Палати України, викладеній у постанові від 20.03.2019 у справі № 306/2053/16-ц суд до уваги не приймає, оскільки встановлені у вказаній справі обставини, де оцінка предмету іпотеки в порушення умов договору іпотеки не була проведена, не є подібними до справи, яка переглядається.

Також суд зазначає, що державний реєстратор є неналежним відповідачем у даній справі.

Так у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 в справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19) зроблено висновок, що «зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи підтверджують, що спір у позивачки є саме з ТзОВ «Кей-Колект» з приводу порушення ним права власності позивачки на квартиру внаслідок дій ТзОВ «Кей-Колект» щодо реєстрації за ним такого права. Фізична особа, яка досягла повноліття, у цивільному процесі може бути стороною саме як така особа, а не як нотаріус, державний реєстратор тощо. Отже позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру не може бути звернена до приватного нотаріуса, яку позивачка визначила співвідповідачем. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30.01.2019 у справі № 552/6381/17 (пункт 39)».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зроблено висновок, що належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

Подібні за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 295/2868/19 (провадження № 61-10421св20), від 22.12.2021 у справі № 175/1243/19 (провадження № 61-2682св21), від 19.01.2022 у справі № 361/3222/19 (провадження № 61-2788св21).

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За встановлених обставин та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» правомірно набуло право власності на предмет іпотеки.

Так як задоволенні позовних вимог відмовлено, підстави для відшкодування позивачу судового збору відсутні.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», державного реєстратора Комунального підприємства «Миколаївський обласний центр реєстрації» Комунарівської сільської ради Ільяш Олександри Олегівни, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», код ЄДРПОУ 3532625, місцезнаходження: м.Київ, вул. Вікентія Хвойки,21;

відповідач: державний реєстратор Комунального підприємства «Миколаївський обласний центр реєстрації» Комунарівської сільської ради Ільяш Олександра Олегівна, місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Повний текст судового рішення складено 04.07.2023.

Суддя І.В.Коваленко