Справа № 505/3543/22
Провадження № 2/505/1076/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.06.2023 року м.Подільськ Одеської області

Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Павловської Г.В.

при секретарі Білоконь С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , який продовжує навчання у розмірі частини від усіх видів заробітку щомісяця, починаючи стягнення від дня звернення з позовом до суду з 07.11.2022 року на час навчання, тобто до 30.06.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з відповідачем ОСОБА_2 вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано.

Від даного шлюбу вони мають дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11.08.2009 року з відповідача на її користь стягувались аліменти на утримання сина ОСОБА_4 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час син повнолітній. З вересня 2022 року навчається на денній формі навчання в Балтському ТВСВ та немає можливості влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Термін навчання до 30.06.2023 року.

У зв`язку з навчанням дитина потребує придбання ноутбука, кошти на проїзд до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, крім того за навчання здійснюється оплата в розмірі 14470,00 грн. за рік.

Відповідач працює суддею Житомирського районного суду Житомирської області та одержує заробітну плату. У зв`язку з чим має змогу утримувати спільну дитину.

Позивач зазначила, що відповідач є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина під час навчання.

Відповідач в добровільному порядку допомоги синові на навчання не надає, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Котовського міськрайонного суду Одеської області Павловською Г.В. від 17.11.2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

14.02.2023 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, який зареєстрований в канцелярії Котовського міськрайонного суду за вх.№1778, в якому вважає позовні вимоги безпідставними, виходячи з наступного.

Так, позивачем на підтвердження всіх вищезазначених обставин як підставу позовних вимог додано довідку БТВСВ від 14.10.2022, якою лише засвідчено факт навчання сина ОСОБА_4 у вказаному освітньому закладі за контрактом на денній формі навчання та строк такого навчання. Проте вказана довідка не містить відомостей про вартість навчання, а тому не може бути достовірним доказом зазначеної позивачем вартості. Самого договору (контракту), рівно як квитанцій, рахунків, які б підтверджували вартість навчання, суду не надано, що свідчить про недоведеність позивачем цієї обставини.

Доказів необхідності оплати проживання сина за місцем знаходження навчального закладу позивачем суду також не надано. За загальнодоступною інформацією з веб-сайту Північного центру професійної освіти Центр має на балансі 3 гуртожитки, у тому числі й у м. Балта Одеської області, які призначені для проживання іногородніх осіб на період їхнього навчання у навчальному закладі. Гуртожитки знаходяться на території навчальних закладів, проживання у гуртожитках безкоштовне. Таким чином посилання на витрати з оплати проживання за місцем навчання сина є безпідставним.

Щодо витрат на проїзд до місця навчання слід зауважити, що згідно із наданою позивачем довідкою син ОСОБА_4 проживає у сім`ї, в якій окрім нього виховуються двоє дітей, у зв`язку з чим така сім`я в силу ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» є багатодітною. А на підставі ст. 13 названого Закону дітям з таких сімей, до яких належить і ОСОБА_4 в силу тієї ж ст. 1 Закону на час навчання, надається безоплатний проїзд, зокрема усіма видами міського пасажирського транспорту (крім таксі) видами міського пасажирського транспорту (крім таксі), автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, залізничним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських і міжміських маршрутів, у тому числі внутрірайонних внутрі- та міжобласних незалежно від відстані та місця проживання. Викладене свідчить про безпідставність вимог щодо допомоги на оплату вартості проїзду сина до місця навчання.

Щодо допомоги на придбання ноутбука слід зазначити, що позивачем не надано доказів того, що навчання сина потребує придбання ноутбука. Більш за те, відповідно до інформації з вищенаведеного веб-сайту Північного центру професійної освіти навчання у Балтському ТВСВ за професією «Електрогазозварник», за якою навчається ОСОБА_4 , проводиться в навчальних класах та виробничих майстернях, що оснащені сучасним обладнанням, комп`ютерною мультимедійною технікою.

Крім того, у 2022 році позивачем на утримання сина ОСОБА_4 було одержано аліментів у сумі 178006,19 грн., у тому числі у жовтні під час навчання сина у розмірі 18 352 грн., про що свідчить довідка з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області, що дозволяло навіть за не зовсім раціонального використання цих коштів забезпечити усі потреби сина, у тому числі й на придбання ноутбука.

Проте, не зважаючи на безпідставність вищенаведених позовних вимог, вважає, що син ОСОБА_4 у зв`язку з навчанням потребує певної матеріальної допомоги (зокрема, на харчування та одяг), а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідач у відзиві зазначив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі та має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 2010 року народження. Крім того, має непрацездатну одиноку матір ОСОБА_6 1954 року народження, яка отримує пенсію у зв`язку із втратою годувальника в розмірі 4054 грн., у зв`язку з чим він надає їй матеріальну допомогу.

Також, зазначив, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків береться до уваги можливість надання утримання другим з батьків (ч. 2 ст. 200 СК).

Підсумовуючи викладене, вважає, що позовні вимоги про стягнення з нього його доходів є явно несправедливими по відношенню до нього та його утриманців, а розмір цих аліментів в понад 18 000 грн. в декілька разів перевищує реальну потребу повнолітнього сина ОСОБА_4 в матеріальній допомозі та явно виходить за межі розумного. Оскільки головним критерієм для визначення розміру аліментів має бути саме потреба в матеріальній допомозі, а вже в другу чергу здатність платника аліментів сплачувати їх у такому розмірі, вважає, що за вищеописаних обставин розумним та достатнім для задоволення щомісячних потреб повнолітнього сина ОСОБА_4 є розмір аліментів, визначений у абзаці 3 ч. 2 ст. 182 СК України, тобто один прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, що з урахуванням цього розміру, визначеного у ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» становить 2833 грн.

14.02.2023 року позивач ОСОБА_1 через канцелярію Котовського міськрайонного суду Одеської області за вх.№1800 надала відповідь на відзив.

Зазначила, що 10 лютого 2023 року нею було отримано відзив на позовну заяву. Ознайомившись з наданими відповідачем відзивом на позовну заяву вважає його твердження необґрунтованими, такими, що не спростовують позовні вимоги та не доведеними жодним допустимим доказом виходячи з наступного.

Відповідач в своєму поясненні стверджує що підстави для подання позову про стягнення аліментів на час навчання є надуманими та зазначає, що довідка з навчального закладу є недостовірним доказом того, що дитина навчається та потребує матеріальної допомоги.

Проте, відповідно до договору про навчання №9 вартість навчання становить 14 444 грн.

Щодо ствердження відповідача стосовно безкоштовного проживання дитини в гуртожитку.

Так, згідно довідки № 295 проживання в гуртожитку на час дії воєнного стану не є можливим, оскільки гуртожитки не працюють. У зв`язку з цим дитина проживає у найманих квартирах.

Щодо твердження відповідача стосовно безкоштовного проїзду для дитини з багатодітної сім`ї слід зазначити, що приватний перевізник, транспортом якого користується дитина, оскільки маршрут такого перевізника є найзручнішим, для того щоб дістатись навчального закладу, бере повну оплату проїзду.

Твердження відповідача щодо отримання нею коштів на утримання дитини до досягнення нею повноліття в рахунок майбутнього утриманні сина не є коректним. Вказані кошти відповідач сплачував за рішенням суду, які використовувались для утримання сина, на його гармонійний розвиток, відпочинок, гуртки, додаткові навчання, харчування, одяг, комфортне життя для дитини.

Щодо твердження відповідача стосовно надання допомоги своїй мамі, яка є пенсіонеркою, вважає таким, що є голослівним. У відповідача є рідний брат який є працездатною та дієздатною особою, і так само має можливість допомогти своїй матері. Крім того, наскільки їй відомо мати відповідача має майно в Києві, а саме трикімнатну квартиру, а також згідно наданих відповідачем довідок отримує пенсію в разі втрати годувальника в розмірі 4054 грн щомісяця, та має право як особа пенсійного віку на пенсію за віком, розмір якої відповідачем не зазначено. Надання відповідачем розрахунку пенсії в разі втрати годувальника не є доказом того, що мати перебуває на його утриманні

Також, позивач зауважила, що в разі погіршення матеріального становища, відповідача, появи на утриманні дитини та непрацездатної матері, що могло призвести до погіршення матеріального становища відповідача, у відповідності до ч. 1 ст. 192 Сімейної: кодексу України надавало право звернутися до суду з позовом про зменшення розмір аліментів, однак зазначеним правом він не скористався.

Вважає, що відповідач, який має стабільній заробіток, міцне здоров`я, який є дієздатним та працездатним повинен виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню да їх сина.

Так, наведені відповідачем відомості перебування на утриманні відповідача малолітньої дитини не вказує на погіршення його матеріального стану.

Відповідач є особою працездатного віку, має постійний стабільний заробіток, має змогу надавати матеріальну допомогу дитині, даних про поганий стан здоров`я відповідача чи наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали йому у виконанні його батьківських обов`язків щодо його повнолітньої дитини не надано.

Слід зауважити, що вона є багатодітною мамою, має ще двох малолітніх дітей і отримує мінімальну заробітну плату, яка в середньому складає 6450 грн. на місяць.

Їх спільна дитина, навчаючись на денній формі навчання не має змоги працювати, тому потребує матеріальної допомоги. Потребує якісного харчування, одягу та якісної життєдіяльності.

Стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для життєдіяльності, оскільки на період навчання він не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Для власного існування та навчання, будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни та миючі засоби, а це потребує певних коштів. Оскільки син навчаючись на денній формі навчання, позбавлений можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу він не має.

Тому, враховуючи викладене просила задовольнити вимоги у повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду клопотання, в якому просив справу розглянути у його відсутності, у зв`язку із зайнятістю на роботі. Свою позицію по справі, викладену у відзиву на позовну заяву підтримав.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 26 серпня 2009 року шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_7 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 106 від 26.08.2009 року.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 26.11.2004 року позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки Балтського територіального відокремленого спеціалізованого відділення Північного центру професійної освіти №215 від 14.10.2022 року ОСОБА_3 дійсно навчається в Балтському відокремленому спеціалізованому відділенні Північного центру професійної освіти 2 атестаційного рівня за професією «Електрогазозварник, водій автотранспортних засобів (категорії «С»). термін навчання з 01.10.222 року по 30.06.2023 року. денна контрактна форма навчання.

Згідно довідки, виданої старостою сіл Миколаївка Перша, ОСОБА_8 , Великий Фонтан, Гидерим Гроза Аллою №695 від 21.10.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та до складу її сім`ї входять: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - син, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - син, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - син, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 чоловік.

Як вбачається з доказів, наданих позивачкою до відзиву на позовну заяву, а саме з довідки Балтського територіального відокремленого спеціалізованого відділення Північного центру професійної освіти №295 від 13.02.2023 року ОСОБА_3 не проживає у гуртожитку Балтського територіального відокремленого спеціалізованого відділення Північного центру професійної освіти. З 01.09.2022 року та по теперішній час, під час дії правового режиму воєнного стану в Україні гуртожиток не працює.

Згідно довідки Балтського територіального відокремленого спеціалізованого відділення Північного центру професійної освіти №317 від 10.02.2023 року ОСОБА_3 дійсно навчається в Балтському відокремленому спеціалізованому відділенні Північного центру професійної освіти 2 атестаційного рівня за професією «Електрогазозварник, водій автотранспортних засобів (категорії «С»). Термін навчання з 01.10.222 року по 30.06.2023 року, денна контрактна форма навчання. Стипендію не отримує, не знаходиться на державному забезпеченні. Студентський квиток не отримав.

Згідно довідки №362 від 13.02.2023 року про заробітну платню та інші прибутки ОСОБА_1 працює в Управлінні освіти та гуманітарної політики Подільської міської ради Подільського району заробітна плата за період з 01.08.2022 року по 31.01.2023 року складає 38718.11 грн.

Згідно договору про навчання №9 від 01.10.2022 року загальна вартість освітньої послуги становить 14.444,00 грн.

Як вбачається з доказів, наданих відповідачем до відзиву на позовну заяву, а саме: з довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області №2046/22 від 19.12.2022 року вбачається, що ОСОБА_2 дійсно працює в Житомирському районному суді Житомирської області на посаді судді, сума сплачених аліментів на утримання сина ОСОБА_3 за період з 01 січня 2022 року по 05 листопада 2022 року складає 178006.19 грн.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 18.03.2011 року, у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, 18 березня 2011 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , актовий запис №117.

Від даного шлюбу відповідач ОСОБА_2 має малолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Згідно довідки про доходи №445412, мати відповідача ОСОБА_6 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в м.Києві і отримує пенсію в разі втрати годувальника. Сума пенсії за період з 01.07.2022 року по 30.09.2022 року складає 12162.00 грн.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Згідно ч.1 ст.199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, якщо вона продовжує навчання, але не більше ніж досягнення нею 23-х річного віку за умови, що вони можуть надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Щодо розміру аліментів, то суд враховує, що згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як зазначалося вище суд дійшов висновку, що повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, а батько може надавати таку допомогу в певній мірі.

Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню повнолітнього сина, а також те, що відповідач має на утриманні іншу малолітню дитину та матір, тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, витрати пов`язані з навчанням (вартість навчання, проїзд до навчального закладу, харчування, забезпечення базовими організаційними речами та приладдям) та обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, зокрема й щодо можливості кожного із батьків надавати допомогу, беручи до уваги, що Сімейним законодавством не передбачено, що розмір аліментів, які стягуються на утримання повнолітньої дитини, зумовлений розміром прожиткового мінімуму, вважає справедливим встановлення аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно до закінчення сином навчання.

При цьому суд звертає увагу, що позивачкою не надано суду жодного доказу в обґрунтування розміру аліментів, про стягнення якого заявлено позов.

Відповідно до ст. 191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволений частково, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 536,80 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 247, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.182, 199-201 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_4 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду,з 07.11.2022 року та на період навчання, тобто до 30.06.2023 року.

В решті вимог відмовити.

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_4 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UА0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.В.Павловська

Повне судове рішення складено 14.06.2023 року.