Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1880/23
провадження № 2/650/750/23
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2023 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області
в складі: головуючого - Сікори О.О.,
за участю секретаря - Чечун В.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, служба у справах дітей Високопільської селищної ради про позбавлення батьківських прав батьків,
03 жовтня 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить: позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з громадянки ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини на користь особи чи закладу в якому вона буде перебувати у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітків (доходів) починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є матір`ю їхньої дитини ОСОБА_3 , який з червня 2023 року проживає з позивачем, мати уваги дитині не приділяє, дитина повністю на утриманні позивача, шлюб з відповідачем розірвано. ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки за що в жовтні 2022 року притягувалася до адміністративної відповідальності, окрім того мати не цікавиться навчанням дитини, вчителі підтримують зв`язок лише з батьком дитини.
Отже, всі питання матеріального забезпечення дитини вирішуються виключно позивачем, за повної бездіяльності відповідача, що є першою ознакою її винної поведінки щодо дитини.
Питання щодо виховання доньки вирішуються позивачем також самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Для розвитку дитини позивач прикладає всі можливі зусилля. За місцем проживання дитини їй створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини. Мати дитини жодного разу не цікавився її життям.
Відповідач не проявляє заінтересованості в подальшій долі дитини, не цікавиться її розвитком, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною взагалі.
Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення від виховання дитини матір`ю, свідоме нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до них.
Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами.
Все вищезазначене свідчить виключно про одне: відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що зумовлює позбавлення її батьківських прав.
Відзив на позов не надійшов.
На судове засіданні позивач не з`явився надав заяву, про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. На підготовчому судовому засіданні просив позов задовольнити та пояснив, що мати дитини повністю самоусунулася від виховання дитини, за що притягувалася до адміністративної відповідальності. Дитина проживає разом з ним та повністю самостійно ним забезпечується та виховується.
На судове засідання відповідач не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомила.
На судове засіданні представник заінтересовано особи не з`явився надав заяву, про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечував. На підготовчому судовому засіданні представник наполягала на задоволенні позову та підтримала обґрунтованість висновку органу щодо необхідності позбавлення відповідача батьківських прав.
Оскільки позивач не заперечував проти проведення розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого відповідача у заочному порядку, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи викладені в позовній заяві суд дійшов таких висновків.
Згідно зі статтею 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.
Відповідно до вимог пункту другого частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пп. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Суд встановив, що ОСОБА_1 з 13.04.2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 25.02.2023 року вказаний шлюб розірвано.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є сусідами позивача щодо участі громадянки ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_6 пояснюють наступне: матір мало приділяє уваги дитині, часто буває в неадекватному стані, більшу частину часу дитина проводить з батьком.
Згідно з характеристикою КЗ «Високопільський ОЗЗСО» ОСОБА_6 навчається в 4-Б класі. За час навчання дитина виявила середній рівень навчальних досягнень, нижче своїх здібностей.
Учень часто не відвідував школу, часто пропускав школу без поважних причин. Відповідальність за навчання та виховання сина брала на себе мама. Але до своїх обов`язків ставилася недобросовісно. ОСОБА_7 не йде на контакт з класним керівником, не реагує на зауваження, не виконує обіцяного (не проводила відповідної роботи з дитиною).
ОСОБА_8 навіть не отримав планшета для навчання через те, що мама не вийшла на зв`язок. ОСОБА_9 неодноразово чула від дитини нарікання на поведінку мами. Дитина замикалася, страждала. Хлопчик неодноразово висловлював бажання проживати з татом. Під час навчального процесу в онлайн вигляді ОСОБА_8 часто не виходив на онлайн уроки, рівень знань значно знизився. Тато забирав сина на канікули, неодноразово приїздив до школи і до вчителя додому, намагаючись виправити становище та наздогнати недопрацьований матеріал. Наразі дитина недобре розповідає про маму і говорить, що йому краще жити з татом.
Відповідно до довідки ОСОБА_10 лікаря-педіатра амбулаторії загальної практики сімейної медицини КНП «Високопільський ЦПМСД» від 23 серпня 2023 року дитина ОСОБА_3 за медичною допомогою не звертався.
За інформацією наданою відділенням поліції № 1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області № 8477/37.1 від 25 вересня 2023 року громадянка ОСОБА_2 в жовтні 2022 року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками своїх обов`язків).
Відповідно до Акту обстеження сім`ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (фактично не проживає), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина забезпечена усім необхідним, свою маму він не бачив декілька місяців, виявляє бажання жити з батьком.
Відповідно до висновку від 26.09.2023 року № 2825 після початку воєнних дій на території громад сторони по справі виїхали в м. Кривий Ріг. Спочатку знімали квартиру разом. Пізніше ОСОБА_7 попросила позивача з`їхати на іншу квартиру. Сама з ОСОБА_8 залишилася на цій квартирі. Часто дитина йому телефонувала і говорила, що мама залишає його без нагляду протягом кількох годин, а іноді і кількох днів. ОСОБА_11 забирав ОСОБА_8 до себе. Після того як ОСОБА_7 з`являлася вдома повертав їй сина. Одного разу хлопчик зателефонував і сказав, що він залишився сам на цілий день. Мама на телефонні дзвінки не відповідає. Через кілька днів ОСОБА_7 вийшла на зв`язок та пояснила, що вона перебуває в психіатричній лікарні на лікуванні.
За час навчання у 4 -му класі (вересень 2023 року) коли ОСОБА_8 проживав з батьком, хлопчик покращив рівень навчальних досягнень. ОСОБА_12 постійно перебуває на зв`язку з класним керівником, допомагає дитині в навчанні. ОСОБА_8 постійно знаходиться на уроках, виконує домашні завдання по мірі сил (намагається наздогнати пропущений матеріал).
26 вересня 2023 року відбулося повторне засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Високопільської селищної ради. Громадянка ОСОБА_2 на засідання комісії не з`явилася, хоча була попереджена належним чином. На зв`язок не виходить, документів щодо участі її в житті та вихованні дитини не надала.
Враховуючи вищезазначене Високопільська селищна військова адміністрація, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 .
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання дитини, а отже у суду є підстави для застосування крайнього заходу впливу до відповідача у виді позбавлення її батьківських прав, що також обумовлюється необхідністю захисту інтересів дитини.
Суд встановив, що відповідач знає про обов`язки у відношенні до дитини, однак вона не вживає жодних заходів з їх реалізації. Вона не намагається спілкуватися з дитиною за наявних сучасних засобах комунікації, нею не надається жодної допомоги будь-якого характеру, що може свідчити лише про свідоме ухилення особи від виконання її батьківських обов`язків.
Кожна дитина має право на захист своїх цивільних прав, а цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Суд оцінює доводи обох сторін та ухвалює рішення на підставі встановлених обставин на підставі належних, допустимих, достатніх і достовірних доказах. ЦПК України також передбачена можливість здійснення заочного розгляду справи, чим законодавець забезпечив можливість захисту інтересів особи у випадку неможливості заслухати позицію відповідача та оцінити його доводи.
Суд вважає, що органом опіки та піклування зібрано достатньо доказів, що свідчать про наявність ознак ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов`язків, що не може бути спростовано лише фактом відсутності відповідача.
Крім того, при вирішенні спору судом враховано, що визначений спосіб захисту передбачений законодавцем в першу чергу не з метою впливу на неправомірну поведінку матері, яка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, тобто при такому вирішенні спору також буде досягнуто справедливий баланс інтересів як дитини, в інтересах якої звернувся позивач, яка не отримує виховання та допомоги від матері, яка ухиляється від виховання дитини, а отже не виконує свої батьківські обов`язки.
Також, згідно з частиною третьою статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Позивач заявив до стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини від доходу відповідача, проте жодним чином не мотивував таку вимогу, в якій фактично йдеться про стягнення половини усього доходу матері на одну дитину.
Суд вважає, що такий розмір аліментів не може бути стягнутий на користь позивача без достатніх для цього підстав.
На думку суду, з урахуванням не наведення позивачем відповідних обґрунтувань, а також наявності у батька обов`язку забезпечувати дитини в тій самій мірі як і мати, належним та достатнім розміром аліментів слід визнати 1/4 частину від доходу відповідача.
Оскільки дитина наразі проживає з батьком аліменти слід стягнути на його користь.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 209, 259, 263 - 265, 280 - 289 ЦПК України та вищенаведеними положеннями законодавства, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, служба у справах дітей Високопільської селищної ради про позбавлення батьківських прав батьків - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з громадянки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 адреса: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 03 жовтня 2023 року до повноліття дитини.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку передбаченого для подання позивачем апеляційної скарги з дня його проголошення, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після розгляду справи апеляційним судом за апеляційною скаргою, якщо його не скасовано.
Апеляційне оскарження заочного рішення суду здійснюється шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області.
При цьому заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: _______________ О.О. Сікора