25.12.2023
УХВАЛА

25 грудня 2023 року

м.Харків

Справа 642/704/21

Провадження 2/642/1136/23

Ленінський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Петрової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Усиченко К.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Оганезова О.А.

представника відповідача адвоката Селезень С.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання представника позивача про прийняття уточненої позовної заяви в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет застави,-

ВСТАНОВИВ:

27.07.2023 року до Ленінського районного суду м. Харкова з Київського районного суду м.Полтави за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за договором позики грошових коштів від 19.10.2020 звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль «Ауді А3» д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 на праві власності, шляхом надання позивачу дозволу на укладення договору купівлі-продажу предмету застави; зобов`язати відповідачку передати предмет застави позивачу; стягнути з відповідачки сплачений судовий збір 2707,50 грн. та витрати на правову допомогу 5000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 19 жовтня 2020 уклав з відповідачкою договір позики грошових коштів, за яким передав ОСОБА_2 270 750,00 грн., що еквівалентно 9500 доларів США. Відповідач зобов`язалась повернути позику за офіційним курсом продажу долару в АТ «Приватбанк» станом на день повернення грошей в розмірі, не меншому ніж еквівалент 9500 доларів США у строк до 29.12.2020 включно. Окрім того на забезпечення договору позиви між сторонами 19.10.2020р. було укладено договір застави, за яким відповідачка передала позивачу у заставу належний їй автомобіль Ауді А3, 2015 р.в., д.н. НОМЕР_1 . сторони оцінили предмет застави у 270750 грн., і автомобіль залишився на зберіганні у відповідачки. Відповідач своїх зобов`язань за договором позики не виконала та грошові кошти не повернула.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог, просив суд стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості за Договором позики від 19.10.2020 в розмірі 545 488,37 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу.

Позивач ОСОБА_1 підтримав вказану заяву, просив суд прийняти її до розгляду.

Представник відповідача та третьої особи адвокат Селезень С.В. заперечувала проти прийняття уточненої заяви, посилаючись на той факт, що вона містить в собі і зміну предмету, і зміну підстави позовних вимог.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши уточнену позовну заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (в даному випадку це договір позики грошових коштів від 19.10.2020, укладений між сторонами по справі).

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретного позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Таким чином, зміна предмета позову означає зміну вимог, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Доповнення позовних вимог новою вимогою та новими обставинами, по суті своїй є новим позовом.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.11.2021 у справі № 405/3360/17.

Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.10.2020 у справі № 922/2575/19.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Заяву позивача про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були визначені позивачем первісною підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 910/18389/20 та від 10.11.2021 у справі № 916/1988/20.

Верховний Суд у постанові від 03.08.2020 у справі № 911/2139/19, зазначав, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог тощо.

При цьому, вказував про те, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

За вимог п. 3 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд: у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

За вказаних обставин, оскільки розгляд справи перебуває на відповідній стадії на стадії підготовчого провадження, суд вважає за можливе задовольнити клопотання представника позивача та прийняти уточнену позовну заяву, оскільки в ній не змінюється підстава позову, а змінений предмет позовних вимог, який належним чином забезпечать виконання судового рішення у разі ймовірного задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного ст.ст. 49, 182, 197, 258, 260, 353-355 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника позивача адвоката Оганезова Олега Автанділовича про прийняття уточненої позовної заяви задовольнити.

Прийняти в межах розгляду цивільної справи за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет застави уточнену позовну заяву позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором позики.

Встановити строк для подання відповідачем відзиву на уточнену позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали та заяви. У зазначений строк відповідачі мають право надіслати суду відзив на вказану заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідачі зобов`язані надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на уточнену позовну заяву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої - п`ятої ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, в якій позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення.

Встановити відповідачам п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої - п`ятої ст.178 ЦПК України, в якому відповідачі викладають свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Треті особи, що не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, мають право подати письмові пояснення на уточнену позовну заяву або відзиву на неї, які повинні відповідати вимогам частини третьої шостої ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, протягом десяти днів з дня отримання ухвали та заяви або відзиву.

Інші учасники справи мають право надати відповідь на письмові пояснення третіх осіб протягом п`яти днів з дня їх отримання.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Наталя Петрова