Єдиний унікальний номер 341/2657/23
Номер провадження 2-о/341/184/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді Гаполяка Т. В., цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Галицька міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

1.Стислий виклад позиції заявника, заінтересованої особи.

ОСОБА_1 звернувся до суду та уточнивши заявлені вимоги просить встановити факт його постійного проживання із спадкодавицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 - сестра його діда, за якою він з 2005 року доглядав, проживав разом із нею, та вів спільне господарство. ОСОБА_2 на випадок своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому.

ОСОБА_1 має намір прийняти спадщину, проте, звернувшись в нотаріальну контору для оформлення своїх спадкових прав, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку пропуском шестимісячного строку прийняття спадщини, оскільки він не зміг підтвердити факт прийняття спадщини, зокрема факт постійного проживання разом із спадкодавицею на час її смерті.

Заявник та заінтересована особа у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином відповідно до статті 128 ЦПК України.

2. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 7).

Спадкодавиця ОСОБА_2 на випадок смерті залишила заповіт, яким все своє майно заповіла заявнику ОСОБА_3 , що стверджується копією заповіту, копією свідоцтва про зміну імені (а. с. 6, 8).

Факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавицею ОСОБА_2 підтверджується копією довідки Вікторівського старостинського округу Галицької міської ради № 386/13-13 від 09 серпня 2023 року (а.с.9).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09 серпня 2023 року нотаріус відмовив заявнику у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку прийняття спадщини (а. с. 11).

3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності учасників, оскільки позивачка її представниця, відповідач та його представник повідомлені належним чином про судове засідання, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 20 грудня 2023 року не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259 ЦПК України та частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десять днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України, підписав судове рішення без його проголошення.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у статті 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо.

Згідно з роз`яснення пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.

Згідно з вимогами частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, та спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження.

Згідно з вимогами частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За змістом пунктів 3.21. та 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Отже, до спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Таким чином, суд встановив, що заявник ОСОБА_1 з 2005 року на момент смерті тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 , вони вели спільне господарство.

Зазначений факт підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Суд встановив, що заявнику необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з ОСОБА_2 на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує.

З огляду на вищевикладене, заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 13, 264, 265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

представниця заявника: адвокатка Крохмалюк Світлана Степанівна, поштова адреса: вул. Караїмська, буд. 13, м. Галич, Івано-Франка область;

заінтересована особа: Галицька міська рада, місце знаходження за адресою: Площа Волі, 1, м.Галич, Івано-Франківська область, .

Повне рішення складено 26 грудня 2023 року.

СуддяТарас ГАПОЛЯК