КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №362/2676/22 Головуючий у І інстанції - Ковбель М.М.
апеляційне провадження №22-ц/824/5682/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Журби С.О., Яворського М.А.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2022 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, -

установив:

У липні 2022 року позивач ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» звернулося до Васильківського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів за електроенергію.

В обґрунтування доводів позову, зазначило, що 26 липня 2020 року у відповідача, як побутового споживача електроенергії, виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, розкрадання електричної енергії шляхом самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, а саме, пошкоджено корпус лічильника.

На підставі акту №К041324 та згідно методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електричною електроенергією для населення, відповідачу здійснено нарахування на суму 4052,71 грн.

Просило суд, стягнути з відповідача на його користь 4052,71 грн. завданої шкоди, 13179,65 грн. витрат на проведення експертизи лічильника, 150,13 грн. - 3 % річних та 1013,90 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2022 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» 17232,33 грн. в рахунок відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення та судовий збір у розмірі 2481 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального прав, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що в матеріалах справи будь-якого факту розкрадання електричної енергії позивачем встановлено та доведено не було, позивач виходив лише з тої позиції що позивачем було складено акт на тій підставі, що було пошкоджено кришку лічильника електричної енергії.

Земельна ділянка на якій розташований лічильник електричної енергії, яка підведена до його будинку розташована близько 150 метрів від самого об`єкта нерухомості, таким чином об`єкт обліку не перебуває та не відноситься до його власності, а перебуває у власності позивача, який у відповідності до нормативно-правових норм несе повну відповідальність за цілісність та збереження даного обладнання.

Оскільки, дана земельна ділянка на якій знаходиться обладнання позивача не перебуває у його власності то представники позивача без будь-яких перешкод прибули до даного об`єкта та без представників відповідача склали акт №К 041324, що є прямим порушенням Постанови №312 від 14 березня 2018року.

Вказує, що під час складання акту про порушення працівники організації позивача зобов`язані надати споживачеві (представникові споживача) підтвердження, що дана особа має таке право у відповідності до посадової інструкції, пройшли відповідне навчання, інструктаж та після пред`явлення ними службових посвідчень мають право проводити перевірку та складати відповідні документи, працівниками оператора системи даної норми закону виконано не було.

Після чого на місці складення акту про порушення, представниками оператора системи які брали участь у перевірці та споживачем (представником споживача) або іншою особою підписується даний акт, що всупереч нормативним актам представниками позивача виконано не було.

Зазначає, що під час перевірки був відсутній відповідач та представник відповідача, що є прямим порушення нормативних документів.

Звертає також увагу на те, що зняття та опломбування лічильника, що підлягає експертизі, проводиться у присутності споживача або представника організації, у віданні якої перебуває будинок, чого позивачем виконано не було.

Крім того, проведення експертизи тривало півтора року, де обладнання зберігалося, в якому стані на чиєму відповідальному зберіганні йому відомо не було.

Просило суд, апеляційну скаргу задовольнити, рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На вказану апеляційну скаргу ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» подало відзив, обґрунтовуючи його тим, що засіб обліку електричної енергії встановлено у відповідача на межі суміжних електроустановок позивача та відповідача, а відповідальність за збереження цього засобу обліку та пломб встановлених на ньому, згідно Договору про користування електричною енергією №200897702 від 19 жовтня 2011 року, Публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії покладається на відповідача.

Вказує, що факт пошкодження пломб підтверджено шляхом проведення комплексного експертного трасологічного та електротехнічного дослідження.

Висновком експерта підтверджується факт пошкодження пломб оператора системи розподілу, що має наслідком нарахування вартості необлікованої електроенергії.

Просило суд, рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується апеляційним судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом установлено, що 19 жовтня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір про користування електричною енергією.

У відповідності до Акту про порушення № К041324 від 26 лютого 2020 року при огляді приватного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення.

Згідно Протоколу №157 на підставі виявленого порушення та складеного Акту про виявлене порушення, Протоколу №233 та висновку експертів №25721/21-31/26684/21-46 від 28 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 нарахована сума спричинених збитків в розмірі 4052,71 грн., що також підтверджується розрахунком.

На даний час складений Акт про порушення № К041324 від 26 лютого 2020 року відповідачем не оскаржувався.

Відповідно до рахунку №2968 від 18 серпня 2021 року, позивачем за проведення експертизи було понесено витрати в розмірі 13179,65 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із доведеності факту порушення відповідачем ОСОБА_1 , як споживачем електричних послуг Правил роздрібного ринку електричної енергії, у зв`язку з чим було складено Акт про порушення № К041324 від 26 лютого 2020 року, який не оскаржувався та є дійсним, а завдані збитки не відшкодовані.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно п. 5.1.1 ПРРЕЕ, позивач має право, зокрема: складати акти про невідповідність дій(бездіяльності) споживача умовам договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі)електричної енергії та порушення вимог законодавства України у сфері енергетики; на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, основного споживача, електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, суміжного оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку.

Згідно з п. 5.5.5.8, п. 5.5.5.20 Правил, споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Відповідно до п. 8.2.5 Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8до цих Правил.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.

Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).

Відповідно до п. 8.2.6 Правил, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

Відповідно до п. 8.4.2 Правил, визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень: пошкодження (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу лічильника тощо) або відсутність засобів вимірювальної техніки (за умови наявності акта про пломбування, складеного в порядку, установленому Кодексом комерційного обліку, або іншого документа, який підтверджує передачу на збереження засобів вимірювальної техніки, та у разі пошкодження засобів вимірювальної техніки за умови втручання споживача в роботу засобів вимірювальної техніки), інші дії споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі не встановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо).

Відповідно до п. 8.4.4 Правил, у разі визнання споживачем факту пошкодження пломб та/або індикаторів, та/або засобів вимірювальної техніки, факту втручання в роботу засобів вимірювальної техніки, про що окремо зазначається в акті про порушення, письмової відмови споживача від проведення експертизи або ненадання власником засобів вимірювальної техніки чи споживачем оператору системи документів, що підтверджують передачу засобів вимірювальної техніки на експертизу (з винесенням, у тому числі, питань від оператора системи) протягом встановленого цим пунктом строку (якщо оператором системи були передані засоби вимірювальної техніки їх власнику для направлення на експертизу), обсяг та вартість необлікованої електричної енергії визначається оператором системи відповідно до положень цієї глави без проведення відповідної експертизи.

Встановивши факт порушення правил користування електричною енергією ОСОБА_1 внаслідок пошкодження пломб оператора системи розподілу на клемній кришці лічильника та шафі обліку пошкоджено корпус лічильника, за результатами електротехнічного дослідження, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач має відшкодувати завдані енергопостачальнику збитки.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє, як безпідставні, оскільки відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

Акт про порушення підписується представником (представниками) оператора системи, який (які) брали участь у перевірці, та споживачем (представником споживача) або іншою особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи).

Акт про порушення №К 041324 від 26 липня 2020 року складено в присутності ОСОБА_2 (особи, яка допустила представників позивача для проведення перевірки) та підписано цією особою без зауважень, отже його складено у повній відповідності до вимог чинного законодавства за обставин, які потребували його оформлення.

Сам по собі Акт №К 041324 про порушення ПРРЕЕ складений 26 липня 2020 року працівниками електропостачальної організації є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, і фактично є доказом у справі про відшкодування збитків, якому суд першої інстанції надав оцінку.

Крім цього, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 оскаржував рішення комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, що оформлене протоколом №157 від 18 серпня 2020року, яким відповідачу нарахована сума у розмірі 13179,65 грн. за проведення експертного дослідження вилученого обладнання та оформлене протоколом №233 від 31 січня 2022 року, яким відповідачу за період порушення нараховано обсяг електричної енергії та підлягає оплаті сума в розмірі4052,71 грн., а тому такі протоколи є належними доказами у цій справі.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як роз`яснено в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Таким чином, відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості до якої включено відсотки за користування кредитними коштами, внаслідок недоведеності цих вимог.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з рішенням суду першої інстанції, переоцінки доказів, яким судом першої інстанції було надано належної оцінки.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність, не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Рази з тим, оскільки, дія оскаржуваного рішення була зупинена ухвалою Київського апеляційного суду від 07 квітня 2023 року та у зв`язку із залишенням рішення суду першої інстанції без змін, необхідно поновити його дію.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2022 року залишити без змін

Поновити дію рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2022 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді С.О. Журба

М.А. Яворський