ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 грудня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/2316/20

Головуючий у першій інстанції Коротка А. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1350/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

Позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

Відповідач: ОСОБА_3

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_3

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем ОСОБА_4 , до ОСОБА_3 , яка є спадкоємцем ОСОБА_5 , про визнання права власності на 2/5 частини житлового будинку (суддя Коротка А.О.), постановлену у м. Прилуки,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулись до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності на 2/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_1 померли, в зв`язку з чим судом було залучено до участі у справі в якості позивачки правонаступницю ОСОБА_4 її дочку ОСОБА_2 (а.с.75) та замінено первісного відповідача ОСОБА_5 на належного відповідача - ОСОБА_3 (а.с.103).

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 2/5 частини житлового будинку залишено без розгляду за заявою представниці позивачки адвоката Дуденок О.О.

У вересні 2023 року ОСОБА_3 подала до суду заяву про компенсацію понесених судових витрат у розмірі 5 000 грн за надані адвокатом послуги з професійної правничої допомоги.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення про компенсацію понесених судових витрат у зазначеній справі. Ухвала мотивована тим, що стороною відповідача в заяві про компенсацію витрат не зазначено та не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується. Крім того, судом встановлено, що первісними позивачами у справі були саме батьки ОСОБА_2 , а не вона сама, яка вступила у справу вже як їхній правонаступник, що, в свою чергу, свідчить про відсутність у неї умислу на порушення прав відповідачки, як про це не може свідчити і сама лише повторність подачі аналогічного позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказану ухвалу суду і ухвалити нове рішення, яким стягнути з позивачів пропорційно до пред`явлених ними позовних вимог на користь відповідачки здійснені нею судові витрати по справі у сумі 5 000 грн. Вказує на те, що суд розглянув питання щодо стягнення судових витрат лише стосовно одного позивача ОСОБА_2 , не врахувавши, що співпозивачем є ОСОБА_1 , який з самого початку приймає участь у справі. В оскаржуваній ухвалі суду про нього як про позивача взагалі не згадується. За доводами ОСОБА_3 , ОСОБА_2 за власним бажанням подала клопотання про вступ у справу в якості правонаступника померлої позивачки, тобто підтримувала попередні її дії. Вважає, що неодноразове подання позовів (аналогічний подано позивачами у 2015 році) та залишення їх без розгляду свідчить про зловживання процесуальними правами та про необґрунтованість дій позивачів, у зв`язку з чим відповідачка має право на розподіл понесених нею витрат.

Позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано до суду відзив, в якому просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити додаткове рішення суду першої інстанції без змін, оскільки відповідачем у відзиві не було вказано орієнтовного розрахунку судових витрат та не надано позивачам, а припущення про необґрунтованість позову не підтверджені відповідними доказами. Також розмір витрат на правничу допомогу вважають завищеним.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду прийшла до наступного висновку.

Відповідно до ст.258 ЦПК України ухвала є видом судового рішення. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Статтею 260 ЦПК України встановлено, що ухвала, яка викладається окремим документом, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: а) дати і місця її постановлення; б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); в) імен (найменувань) учасників справи; 2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: а) висновків суду; б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Згідно із статтею 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

За матеріалами справи встановлено, що з позовною заявою до суду зверталися двоє позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , які надали повноваження на представлення їх інтересів у суді адвокату Дуденок О.О., що підтверджується договорами про надання правової допомоги та ордерами (а.с.29-32).

Після смерті позивачки ОСОБА_4 та залучення до участі у справу в якості позивачки її правонаступниці ОСОБА_2 , остання уклала договір про надання правової допомоги з адвокатом Дуденок О.О., якій надала доручення щодо захисту своїх прав та інтересів, в тому числі в усіх судових інстанціях (а.с.73-74).

Таким чином, адвокат Дуденок О.О. протягом розгляду даної справи представляла інтереси позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (яка є спадкоємцем ОСОБА_4 ).

Усі заяви та клопотання адвокат Дуденок О.О. до суду подавала від імені позивачів (а.с.88, 94, 102, 113, 116, 120, 121, 128, 130). Також в якості представника позивачів вона подавала і клопотання про залишення позову без розгляду (а.с.129).

Проте суд першої інстанції в ухвалі від 05 вересня 2023 року, зазначаючи імена сторін у даній справі, не зазначив позивача ОСОБА_1 .

Звертаючись до суду із заявою про компенсацію судових витрат, відповідачка ОСОБА_3 просила стягнути їх з обох позивачів.

Заперечення на вказану заяву подано адвокатом Дуденок О.О. також в якості представника обох позивачів.

Оскаржуваною ухвалою від 12 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , представниця позивачки ОСОБА_6 . При цьому в мотивувальній частині ухвали зазначено, що первісними позивачами у справі були саме батьки ОСОБА_2 .

З викладеного вбачається, що суд першої інстанції вирішив вимоги заяви відповідачки про ухвалення додаткового рішення про компенсацію понесених судових витрат лише щодо одного із позивачів ОСОБА_2 і не розглянув вимог до іншого позивача ОСОБА_1 , який не вибував із справи, а його інтереси представляла адвокат Дуденок О.О.

Відповідно до ч.3 ст.365 ЦПК України якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зняти з апеляційного розгляду справу та повернути її до суду першої інстанції для вирішення вимог заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про компенсацію понесених судових витрат.

Керуючись ч.3 ст.365 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Зняти з апеляційного розгляду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем ОСОБА_4 , до ОСОБА_3 , яка є спадкоємцем ОСОБА_5 , про визнання права власності на 2/5 частини житлового будинку.

Повернути матеріали цивільної справи №742/2316/20 до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області для вирішення в строк до 18 січня 2024 року вимог заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про компенсацію понесених судових витрат.

Головуючий: Судді: