Справа № 729/1761/23
2-о/729/31/23 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2023 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі судді Бойко В.І., за участю секретаря судового засідання Шлапак Н.А., за участю заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бобровицька об`єднана територіальна громада в особі Бобровицької міської ради про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

в с т а н о в и в:

Заявник через представника адвоката Безручко Т.О. звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву аргументує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй нерухоме майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 заповіту не складала. ОСОБА_3 не була заміжня, дітей у неї не було, а батьки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - померли. У ОСОБА_3 був один рідний брат - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , він мав єдину дочку - ОСОБА_1 . Таким чином, заявник, ОСОБА_1 , являється племінницею ОСОБА_3 по лінії батька. Інші спадкоємці ОСОБА_3 за законом відсутні.

Разом з тим, не зважаючи на те, що заявник була зареєстрована за іншою адресою, проте проживала у будинку тітки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Проживання в одному будинку тітки ОСОБА_3 та її племінниці ОСОБА_1 було обумовлене тим, що ОСОБА_3 мала слабкий стан здоров`я після перенесеного інсульту, не могла доглядати за собою, приготувати їжу та мали місце негаразди із психічним здоров`ям. У зв`язку з цим, вона не могла самостійно дбати про себе, про свій будинок, займатися по господарству. ОСОБА_3 була одна, не мала родичів крім ОСОБА_1 , а тому заявник проживала з нею в її будинку аби допомагати тітці та доглядати за нею, так як тітка відмовлялася залишати власний будинок і піти жити до неї. Після смерті ОСОБА_3 заявник займалася її похованням, відбувала поминальні обіди, на даний час доглядає за її могилою та будинком.

Заявник, з метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 звернулася до нотаріальної контори, нотаріусом було рекомендовано заявнику звернутись до суду за захистом своїх прав, адже в неї недостатньо документів для заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину.

На підставі вище зазначеного заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 22.09.2023 провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.

Заявник та представник заявника у судовому засіданні заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Бобровицької об`єднаної територіальної громада в особі Бобровицької міської ради у судове засідання не з`явився, надіслав заяву, згідно якої просив слухати справу у його відсутності, не заперечує проти задоволення вимог заявлених у заяві.

Суд, вислухавши заявника та його представника, свідків, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.13).

Факт родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , в якому зазначено що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_1 (а.с.10).

Факт зміни прізвища заявниці ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.11).

Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 та витягом з Державнолго реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, про те що їх батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.12,14).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.15).

Згідно довідки виданої відділом «ЦНАП» Бобровицької міської ради Чернігівської області № 21623 від 21.08.2023 року зазначено, що ОСОБА_3 на день смерті була зареєстрована і постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований(а.с.16).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.01.1995 року та копії витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно № 30267690 від 10.06.2011 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 (а.с.33-34).

Згідно відповіді Бобровицької державної нотаріальної контори, спадкова справа після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відкривалась(а.с.44).

Постановою нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю у спадкоємця необхідних документів(а.с.47).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 20.10.2023 року, встановлено що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не зареєстрована, але фактично проживала в період з 2012 року по 2017 рік(а.с.49).

Відповідно до договору-замовлення №600 на організацію та проведення поховання ОСОБА_3 та свідоцтва про поховання, підтверджується що заявник займалася її похованням(а.с.50-53).

Крім письмових документів, зазначені вище обставини підтвердили в судовому засіданні свідки.

Так, свідок ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та свідок ОСОБА_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , надали показання про те, що на час смерті ОСОБА_3 разом з нею проживала її племінниця ОСОБА_1 .

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ст. 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

У судовому засіданні встановлено та доведено заявником, що спадщину за померлою ОСОБА_3 , заявник ОСОБА_1 прийняла фактично, так як проживала з нею останні п`ять років до дня її смерті. Інші спадкоємці які б на момент смерті ОСОБА_3 проживали б з нею не виявлено.

Суд вважає що право заявника підлягає захисту, а заява про встановлення факту задоволенню. Обставини, які б спростовували зазначений факт, судом не здобуто.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявник, і вони є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, приймаючи до уваги, що заявник позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судові витрати покласти на заявника.

Керуючись ст. ст. 81,259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бобровицька об`єднана територіальна громада в особі Бобровицької міської ради про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини- задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , постійно проживала разом зі спадкодавцем - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.І. Бойко