Ухвала

29 червня 2023 року

місто Київ

справа № 489/6430/20

провадження № 61-9382ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Істоміна Катерина В`ячеславівна, на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимоги щодо предмета спору: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Сірякова Олена Вікторівна, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності, визнання права власності на частку у спадщині,

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Істоміна К. В., звернулася до Верховного Суду з касаційного скаргою на зазначені судові рішення.

Касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки на порушення пункту 5 частини другої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заявниця у касаційній скарзі належно не вказала підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Визначаючи підстави касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 посилається на неврахування судом апеляційної інстанції висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Проте зі змісту оскаржуваної постанови випливає, що Миколаївський апеляційний суд застосував зазначений висновок суду касаційної інстанції. Водночас ОСОБА_1 не зазначила стосовно застосування яких саме норм права суд апеляційної інстанції неправильно застосував наведений висновок Верховного Суду, та які норми мав застосувати суд.

Указане унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд зауважує, що виконання процесуальних вимог до змісту касаційної скарги має на меті унеможливити використання формального та беззмістовного викладу заявниками підстав касаційного оскарження. Заявник має навести як зміст відповідних пунктів частини другої статті 389, частин першої та третьої статті 411 ЦПК України, так і викласти належне обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення відповідно до наведених вище правових норм.

Тому заявниці необхідно подати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, із зазначенням конкретних обґрунтованих підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Також касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімум для працездатних осіб, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімум для працездатних осіб, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як випливає зі змісту судових рішень ОСОБА_2 звернувся до суду у грудні 2022 року з позовом, у якому просив:

визначити, що частка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/2 частки;

визнати за позивачем право власності на 1/4 частку спірної квартири у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Отже, позивач звернувся до суду із позовом, який містить одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Заявниця оскаржує судове рішення судів першої та апеляційної інстанції повністю, якими позов задоволено частково, визнано за позивачем право власності на спірне нерухоме майно, просить ухвалити нове судове рішення про відмову у позові.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 102,00 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, за подання касаційної скарги в частині позовної вимоги немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті у розмірі 1 681,60 грн (840,80 грн х 200/100).

Щодо позовної вимоги майнового характеру про визнання права власності на квартиру, судовий збір має розраховуватися з вартості спірного нерухомого майна (частина перша статті 176 ЦПК України).

Водночас, оскільки оскаржувані судові рішення не містять відомостей про вартість спірного майна (житлового приміщення), заявниця має навести його вартість та відповідно сплатити судовий збір за оскарження судових рішень за результатами розгляду позову майнового характеру (виходячи з 1 відсотка ціни позову, - вартості спірного майна, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10 510,00 грн), з урахуванням 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовних заяв.

Отже, судовий збір за подання касаційної скарги в частині оскарження судових рішень з розгляду позовних вимог майнового характеру належить до сплати у розмірі не менше 1 681,60 грн (840,80 грн х 200/100) та не більше 21 020,00 грн (10 510,00 грн х 200/100) залежно від вартості спірного майна.

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону № 3674-VI. На підтвердження сплати судового збору суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

Водночас заявниця просить звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на майновий стан.

Проте за відсутності відомостей про ціну позову (вартість спірного майна) зазначене клопотання є передчасним, що унеможливлює визначення розміру судового збору та перевірки, чи дійсно він перевищує 5 % розміру річного доходу заявниці.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявниці строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Істоміна Катерина В`ячеславівна, на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 травня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення недоліків десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Яремко