Справа № 683/2341/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Лугового О.М.

з участю секретаря Градомської Д.Р.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Козака І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові цивільну справу №683/2341/23, провадження №2/683/825/2023 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу Мельник Леся Петрівна про відмову для визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини,

встановив:

05 липня 2023 року адвокат Самбур М.М. в інтересах ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу Мельник Л.П. про відмову для визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини.

В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті ОСОБА_2 у встановлений законом шестимісячний термін 20.10.2022 року подала заяву про прийняття спадщини та приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Лавутою Ю.А. було відкрито спадкову справу №84/2022 за номером у спадковому реєстрі 69823218. Відповідач ОСОБА_3 в свою чергу подала також заяву про прийняття спадщини, але вже, як зазначає позивач в своїй позовній заяві, після спливу встановленого законодавством строку, яку приватний нотаріус прийняв, оскільки вважає що строк подачі даної заяви було дотримано ОСОБА_3 , оскільки в країні діє військовий стан. Дану заяву для ОСОБА_2 та її законному представнику на ознайомлення нотаріус не надав, так як, дана інформаціє є конфіденційною. ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_3 подано заяву про прийняття спадщини до нотаріуса вже після спливу встановленого законодавством строку для подачі даної заяви, у зв`язку з чим звертається до суду із даним позовом.

05 липня 2023 року ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви зазначених в мотивувальній частині даної ухвали.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 липня 2023 року у даній справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено дату підготовчого засідання.

25 жовтня 2023 року ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області у даній справі було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, згідно якого остання зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 пропустила 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини без поважних причин і тому ОСОБА_3 слід відмовити у визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її сина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є необгрунтованими та безпідставними, оскільки з початку війни законодавцем було запроваджено правило зупинення на весь час дії воєнного стану перебігу шестимісячного строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття. Згідно п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 у першому реченні пункту з слів «на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється» замінити словами «перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєннного стану, але не більше ніж на чотири місяці». Тому перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці, а отже до загальних 6 місяців на прийняття спадщини додається ще 4 місяці, загалом становить 10 місяців, і тому даний строк ОСОБА_3 не пропустика. Тому просить відмовити ОСОБА_2 в задоволенні її позову в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Самбур М.М., в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. А також 29.08.2023 року нею було подано відповідь на віздив, згідно якого вважає, що відзив на позовну заяву є необгрунтованим, оскільки відзив побудований на посиланнях різних Постанов Кабінету Міністрів України, які є підзаконними актами, в той же час як суд у своїй роботі керується лише законами та іншими нормативними документами, які узгоджуються законами.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Козак І.О. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, оскільки позов є необгрунтований та законодавством не передбачено такого способу захисту.

Заслухавши учасників справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно достатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей.

Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Згідно з частиною першоюстатті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в м.Хмельницький, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про серть серії НОМЕР_1 від 19 вересня 2022 року та копією спадкової справи №84/2022 від 20 жовтня 2022 року.

ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги стосовно спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 батька ОСОБА_2 , при цьому, вона із спадкодавцем не проживала та не пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_3 будучи матір`ю померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , яка є також спадкоємцем першої черги стосовно спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті сина, подала нотаріусу заяву від 21.04.2023 року про прийняття спадщина, яка була прийнята останнім.

ОСОБА_4 будучи дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , яка є також спадкоємцем першої черги стосовно спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті чоловіка, своєю заявою від 22.08.2023 року відмовилась від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 на користь дочки померлого ОСОБА_2 ..

Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , спадкоємцям станом на дату звернення до суду не видалося, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією спадкової справи №84/2022 від 20 жовтня 2022 року.

Згідно зі статями 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України, передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У статті 1258 ЦК України, зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування по чергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

Статтею 1261 ЦК України, передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц вказав, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

14 червня 2023 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Старокостянтинівського нотаріального округу Лавути Ю.А. із листом, яким просить нотаріуса не видавати спадкоємцям Свідоцтво про право власності на спадкове майно, посилаючить на те, що колишня дружина ОСОБА_6 звертається до суду з позовом про поділ подружнього майна, що вплине на спадкову массу, а також спадкоємця, після збору всіх необхідних документів, реалізуючи свої права звертаються до суду за захистом порушенного права спадкодавця.

Крім того, позивач в своїй позовній заяві зазначає, що ОСОБА_3 подала заяву про прийняття спадщини, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , але вже, після спливу встановленого законодавством строку, яку приватний нотаріус прийняв, оскільки вважає що строк подачі даної заяви було дотримано ОСОБА_3 , оскільки в країні діє військовий стан. Позивач вважає, що ОСОБА_3 подано заяву про прийняття спадщини до нотаріуса вже після спливу встановленого законодавством строку для подачі даної заяви, у зв`язку з чим звертається до суду із даним позовом та просить відмовити ОСОБА_3 для визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Позивачем обраний невірний спосіб захисту, оскільки прохальна частина позовної заяви містить вимогу щодо відмови для визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини, натомість суд не наділений повноваженнями надавати відмову для визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини, оскільки відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом зверненням з позовом до суду (частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

При цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд звертається до правової позиції, викладеної в пункті 13 постанови від 14.08.2018 у справі 908/2212/17, в пункті 7.3 постанови від 16.04.2019 у справі № 910/1570/18 та в пункті 8.2 постанови від 30.07.2019 у справі № 910/9958/18.

Разом з цим обрання особою неналежного способу захисту порушеного права в судовому порядку, який не відповідає як змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і характеру його порушення, а також не призводить до поновлення порушеного права цієї особи є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду щодо обрання належного способу захисту порушеного права, викладеної в постанові від 27.11.2018 у справі № 905/2260/17 (провадження № 12-173гс18).

Крім цього, обрання способу захисту порушеного права є суб`єктивним правом кожної особи, на яку покладається тягар відповідальності за неправильно обраний спосіб захисту і за всі наслідки пов`язані з цим.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 761/5115/17 сформульований висновок про те, що одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України), - усунення перешкод у здійсненні права користування майном (негаторний позов). Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права. Цей спосіб захисту може використати не тільки власник майна, але й особа, яка відповідно до закону або договору має право користування ним, зокрема і у випадку, коли перешкоди у здійсненні зазначеного права чинить власник майна.

Верховний Суд у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц зазначив, що у спадкодавця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушенні права володіння та користування спадковим майном з використанням способів визначених у гл. 29 ЦК України.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позивач в разі порушення його права володіння та користування спадковим майном можу захищати свої порушені права з використанням способів визначених у Главі 29 ЦК України.

Тому, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про відмову для визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 229, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу Мельник Леся Петрівна про відмову для визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа: Приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу Мельник Леся Петрівна, місцезнаходження: 31100, вул.Миру, 11, блок 1, м.Старокостянтинів, Хмельницького р-н., Хмельницької обл.

Повний текст рішення суду складено 27 грудня 2023 року.

Суддя: