Дата документу 26.12.2023
Провадження № 2/334/3634/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Бредіхіна Ю.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича та приватного виконавця Якименка Андрія Олександровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

установив

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

Адвокат Борисенков В.С. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із позовом до АТ «ПУМБ» із вимогою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що позивач дізнався про наявність виконавчого провадження № 67263245, відкритого на підставі виконавчого напису №31805 від 04.01.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Бригідою В.О., про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» грошових коштів у сумі 49 951,51 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки, договір за яким вчинено виконавчий напис вчинений поза строками, встановленими законодавством, без дослідження обґрунтованості та безспірності суми заборгованості.

Відповідач відзиву на позов не надав

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2023 року відкрито спрощене провадження у справі без проведення судового засідання.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, приймаючи до уваги військову агресію РФ проти України, ведення на території України режиму воєнного стану, складну безпекову ситуацією в місті Запоріжжі, постійні ракетні обстріли обласного центру і, відповідно, наявність обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України, рішення прийнято без його проголошення 26.12.2023.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.

26.04.2019 року між ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ» укладено кредитний договір №701.

04.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за заявою АТ «ПУМБ» видано виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №701 від 26.04.2019 року.

За змістом виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2021 року по 09.08.2021 року. Сума заборгованості складає 49 7013,51 грн. За вчинення напису стягнуто зі стягувача 250 грн.

Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 31805.

Приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком А.О. відкрито виконавче провадження №67263245 на підставі виконавчого напису №31805, виданого 04.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О.

ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Згідно з частиною першою статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачає можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка виникла на підставі нотаріально не посвідченого договору. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, суд звертає увагу, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Будь-яких доказів на спростування цих обставин відповідачем не надано, відтак суд дійшов висновку про те, що нотаріус порушив вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Крім того, відповідач визнав вимоги позивача в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з підстав, викладених у позові.

Згідно із приписами статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, позивач просить суд стягнути на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн., які сплачені нею на користь адвокатського об`єднання «Легіс». Будь-яких доказів того, що адвокат Борисенков В.С., який здійснював представництвом позивача у цій справі, суду не надано, а наданий договір про надання послуг від 26.10.2023 року, укладений між АО «Легіс» та ОСОБА_2 суд відхиляє, як неналежний доказ. Адвокатські послуги є особливим різновидом послуг і регулюються окрім загальних норм цивільного законодавства, приписами спеціальних нормативно-правових актів, які, зокрема, забороняють адвокатові передоручення представництва інтересів клієнта, адже це може мати наслідком розголошення адвокатської таємниці. Також, суд наголошує на тому, що названий договір взагалі стосується інших осіб, аніж ті, що є учасниками цієї справи.

Ураховуючи наведене суд відмовляє у задоволені відповідної заяви про відшкодування витрат на правову допомогу.

Керуючись статями 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича та приватного виконавця Якименка Андрія Олександровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №31805 від 04.01.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Бригідою В.О., про стягнення із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) заборгованості за кредитним договором №701 від 26.04.2019 року на загальну суму 49 951,51 грн.

Стягнути з акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1610 (одна тисяча шістсот десять) гривень 40 копійок.

В задоволені решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін