09.03.2023 Єдиний унікальний номер 205/8944/22
Єдиний унікальний номер судової справи 205/8944/22
Номер провадження 2/205/316/23
РІШЕННЯ

іменем України

09 березня 2023 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпро цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2022 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтований тим, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» (далі - Банк) запустив новий проект Monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках Monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 24.03.2018 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (далі - Договір), яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови. Банк свої зобов`язання за Договором виконав, надав відповідачу кредит в розмірі 40 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Таким чином, відповідач зобов`язання за Договором не виконав.

У зв`язку з порушенням відповідачем Договору у ОСОБА_1 виникла заборгованість у розмірі 38 413,35 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом у розмірі 38 413,35 грн.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача зазначену вище суму заборгованості.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

09.03.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позову. Заперечення обґрунтовано тим, що відповідач отримав кредит в розмірі 10 000 грн. у вигляді встановленого лімітного кредиту на картковий рахунок АТ «Універсал Банк». В анкеті-заяві від 24.03.2018 року відсутні умови договору щодо встановлення відповідальності у вигляді неустойки, проте, вони нараховані у відсотках на залишок поточної заборгованості за кредитом. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з умов обслуговування рахунків фізичної особи та тарифів за карткою Monobank розумів відповідач та ознайомився з ними і погодився. Умови, надані позивачем, відповідачем не підписані. Також позивачем не надано доказів отримання відповідачем картки, розміру встановленого ліміту. За таких обставин, відповідач вважає, що відсутні підстави вважати, що сторони домовилися щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Відповідно до таблиці розрахунку заборгованості, наданої Банком, сума погашення позивачем кредитних коштів становить 57 332,99 грн., при тому, що фактично отримано 10 000 грн. Також вбачається, що позивачем здійснювалися нарахування відсотків, які були зараховані до загальної заборгованості, однак. нараховані суми у вигляді відсотків фактично не були отримані позичальником. Окрім того, відповідач зазначив, що позивачем не надано виписки з особових рахунків клієнтів. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явився. Письмово просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, проти позовних вимог заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням докази, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

У ході судового розгляду встановлено, що 24.03.2018 року ОСОБА_1 підписаванкету-заяву до Договору про надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» (а.с.10).

Відповідно до зазначеної анкети-заяви ОСОБА_1 просив відкрити йому поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Так, підписавши власноруч анкету-заяву ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, умови якого відповідач зобов`язався виконувати.

Також у анкеті-заяві зазначено, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

Окрім того, підписанням вказаної анкети-заяви відповідач підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним та/або Банком з використанням електронного цифрового підпису.

Позивачем надано Умови та правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, а також інформацію щодо тарифів «Чорна картка «Monobank» (а.с.11-27).

Однак, позивачем не надано доказів щодо отримання відповідачем картки, виду картки та використання кредитних коштів. У відзиві ОСОБА_1 зазначає, що отримав кредит у розмірі 10 000 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок АТ «Універсал Банк». Таким чином, визнав, що фактично користувався кредитними коштами в розмірі 10 000 грн.

Позивачем доказів встановлення кредитного ліміту в більшому розмірі не надано.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 24.03.2018 року, укладеним з ОСОБА_1 , заборгованість відповідача станом на 15.09.2022 року складає 38 413,35 грн. Із вказаного розрахунку вбачається, що до суми загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 38 413,35 грн. включено нараховані відсотки.

Також матеріали справи не містять належних та достатніх доказів щодо сум кредитних коштів, отриманих та повернених відповідачем, виписки по рахунку. Також позивачем не надано доказів розміру встановленого відповідачу кредитного ліміту.

При цьому, розрахунок містить інформацію щодо розміру погашень відповідачем коштів на суму, що перевищує розмір заборгованості списаних відсотків, що включені до заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Враховуючи викладене, сума заборгованості, зазначена в позові, не підтверджується належними та достатніми доказами.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 628 ЦК України обумовлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частинами першою та другою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Статтею 12 ЦПК України закріплено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ст.ст. 79,80 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Позивач не подавав до суду письмових повідомлень щодо неможливості надати докази разом з позовом.

Враховуючи, що позивачем не надано належних та достатніх доказів наявності у відповідача заборгованості в розмірі 38 413,35 грн., суд доходить висновку про недоведеність позовних вимог, а тому відмову в задоволенні заявленого АТ «Універсал банк» позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 15-16, 525-526, 530, 549, 610, 612, 629, 634, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем, покласти на нього.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г. Остапенко