Березівський районний суд Одеської області
Провадження № 2/494/578/23
25.12.2023 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Римаря І.А
за участю: секретаря судового засідання Козубенко О.О.
У провадженні Суворовського районного суду міста Одеси судді Кисельова В.К. перебувала на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми.
Ухвалою судді Суворовського районного суду міста Одеси Кисельова В.К. від 21.08.2023 року вказана справа передана до Березівського районного суду Одеської області за територіальною підсудністю.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2023 року дану цивільну справу передано судді Римар І.А.
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 20.10.2023 року справу прийнято до свого провадження, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 14.02.2024 року.
В судове засідання 25.12.2023 року позивач не з`явився. 22.12.2023 року від представника позивача надійшла на адресу суду заява про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.31).
Відповідач у судові засідання 05.12.2023 року та 25.12.2023 року також не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, так на його адресу направлялась ухвала про відкриття провадження по справі з зазначенням дати судового засідання, та судова повістка, однак конверти повернулись з відповідними відмітками (а.с.22,28), також виклик здійснювався через оголошення на веб сайті (а.с.27). Відзив або заперечення на позов ОСОБА_2 до суду не надавав, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, а тому на підставі ст.128-130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.
Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».
В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Врахувавши думку представника позивача, викладену ним в його письмовій заяві, відсутність відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
16.07.2020 року ОСОБА_2 написав розписку про отримання ним грошових коштів у сумі 300 доларів США від ОСОБА_1 в рахунок авансу за продаж квартири (а.с.4).
Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) завдаток є одним із видів забезпечення виконання зобов`язання.
Поняття завдатку визначено у статті 570 ЦК України, відповідно до положень якої завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
У розумінні поняття завдатку, такий виконує наступні функції: 1) платіжну, яка полягає у тому, що завдаток видається у рахунок належних з боржника за договором платежів (тобто, завдаток є частиною суми, яку боржник зобов`язаний сплатити кредитору за основним договором; 2) забезпечувальну, яка проявляється в тому, що видача завдатку стимулює боржника до належного виконання основного зобов`язання, оскільки у разі порушення забезпеченого завдатком зобов`язання з вини боржника завдаток залишається у кредитора (абз. 1 ч.1 ст. 571 ЦК України); водночас стимулююча дія завдатку певною мірою спрямована і на кредитора, який у разі порушення основного зобов`язання з його вини повинен повернути боржникові завдаток і додатково сплатити суму у розмірі завдатку чи його вартості (абз. 2 ч.1 ст. 571 ЦК України); 3) підтверджувальну, суть якої зводиться до того, що видача завдатку засвідчує факт укладення основного договору.
Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу нерухомості.
Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Частина 2 ст. 570 ЦК України встановлює презумпцію авансу, так як на відміну від завдатку аванс це лише спосіб платежу, він не виконує забезпечувальної функції за правилами ч. 1 ст. 546 ЦК України, а виконує функцію попередньої оплати.
З цього випливає, що коли сторони хочуть визначити, що сплачена сума є завдатком, то між сторонами має бути укладений договір, яким передбачаються зобов`язання сторін (сплата коштів боржником, та передання майна, надання послуг, тощо кредитором). Тобто це не може бути попередній договір, про укладення у майбутньому основного договору. Це має бути саме основний договір. В інакшому випадку сплачена сума коштів вважатиметься авансом. Форма домовленості про сплату завдатку має бути письмова. Сторони можуть укласти окремо договір завдатку або передбачити його умови в основному договорі. Сторони мають прямо зазначити, що сума грошей, що сплачується боржником у рахунок майбутніх платежів є завдатком.
Таким чином, за умови відсутності хоча б одного з трьох вищенаведених критеріїв відмінності передані однією стороною другій стороні грошові суми у рахунок належних за договором платежів є не завдатком, а є авансом.
Крім того, як встановлено в судовому засіданні, договір купівлі-продажу квартири між сторонами укладено не було, а тому передані грошові кошти є авансом, який підлягає поверненню у зв`язку із не укладенням договору купівлі-продажу незалежно від того, з чиєї вини він не був укладений.
Оскільки договір між сторонами не укладався, продаж квартири не відбувся, відповідно, передані кошти не виконують забезпечувальну функцію, правові наслідки статті 571 ЦК України в даному випадку не застосовуються - а відтак позов підлягає задоволенню, а сума отриманого відповідачем авансу підлягає поверненню.
Крім того, в порядку ч. ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073грн. 60 коп.
Керуючись ст. 570 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10 - 13, 223, 263 - 265, 570 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 17.09.1997 року Будьонівським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ).
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ).
Повний текст рішення виготовлений та підписаний 27.12.2023 року.
Суддя І.А. Римар