Справа № 473/1417/19
УХВАЛА

іменем України

"30" червня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Ротар М.М.

секретар судового засідання Лукіянчина Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» на дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кашарайло Катерини Сергіївни

встановив

10 травня 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кашарайло Катерини Сергіївни.

На обґрунтування скарги зазначено, що на підставі судового рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 квітня 2019 року по справі № 473/1417/19 було видано виконавчі листи, зі строком пред`явлення до виконання до 24.05.2022 року.

15.02.2023 року стягувачем разом з відповідною заявою було пред`явлено виконавчий лист для виконання з вимогою стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» судові витрати в сумі 1726,4 грн.

13 квітня 2023 року державним виконавцем було винесено Повідомлення, відповідно до якого виконавчий лист по справі №473/1417/19 було повернуто стягувачу без прийняття до виконання. Вказане повідомлення було отримано стягувачем 25 квітня 2023 року. В повідомленні зазначено, що стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Вважаючи такі дії державного виконавця незаконними, заявник у своїй скарзі просив: скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Представник заявника до суду не з`явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Представник Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. На адресу суду надійшла заява, в якій просив відкласти судове засідання у зв`язку з великою завантаженістю державного виконавця.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 і ч. 3 ст. 129 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, а обов`язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства. Обов`язковий характер судового рішення, постановленого іменем держави, підкреслює авторитет судової влади і сприяє утворенню в Україні режиму законності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, що ст. 6, докладно описуючи надані сторонам процесуальні гарантії - справедливий, відкритий і швидкий розгляд, залишила реалізацію судових рішень без захисту.

Відсутність гарантій виконання судового рішення в розумінні ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії сторонам на справедливий, відкритий і швидкий розгляд.

Примусове виконання судових рішень в Україні регулюється Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р., який набрав чинності 05.10.2016р. (Закон №1404-VIII).

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція), право доступу до суду, що гарантується статтею 6§1, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи.

Судом встановлено, що до Вознесенського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов виконавчий лист №473/1417/19 виданий 10.07.2019 року Вознесенським міськрайонний судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судового збору 1726,40 грн.

13 квітня 2023 року старшим державним виконавцем Вознесенського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кашарайло К.С. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У частині першій статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пунктів 1, 3, 5, 8 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Відповідно до ст..12 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строк пред`явлення виконавчого листа № 473/17417/19 від 23 квітня 2019 року, що був виданий Вознесенським міськрайонним судом був встановлений до 24 травня 2022 року Однак, відповідно до положень пункту 10 2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Так, 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин на 30 діб. Наразі Верховна Рада України ухвалила закони про затвердження указів Президента щодо продовження строку дії воєнного стану в Україні ще на 90 діб - до 18 серпня 2023 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з аналізу діючого законодавства, із матеріалів скарги суд приходить до висновку, що дії старшого державного виконавця щодо винесення повідомлення від 13 квітня 2023 року щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа є неправомірними, а тому скаргу слід задовольнити.

За таких обставин, питання щодо відкриття виконавчого провадження має бути розглянуте державним виконавцем на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд

постановив

Скаргу - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати повідомлення старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кашарайло Катерини Сергіївни про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, а саме виконавчого листа №473/1417/19 виданий 10 липня 2019 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» судових витрат в сумі 1726,40 грн.

Зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вжити заходів, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», щодо виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 квітня 2019 року у справі №473/1417/19.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 03 липня 2023 року.

Суддя М.М. Ротар