Справа № 305/1373/23
Провадження по справі № 2-н/305/132/23
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

04.07.2023 м.Рахів

Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Ємчук В.Е., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" звернулося в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 7197,96 гривні.

Відповідно до ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги (п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Відповідно до п. 10 вищевказаної Постанови норми ЦПК України не передбачають можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.

При дослідженні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяобленерго" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електроенергію встановлено, що договірні відносини існують між заявником та ОСОБА_1 , який приєднався до умов публічного договору про постачання електроенергії, та відповідно йому постачається електроенергія за адресою АДРЕСА_1 . Громадянка ОСОБА_2 , яка зазначена у заяві про видачу судового наказу як боржник, лише значиться зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 , однак чи є вона стороною договору із ТзОВ "Закарпаттяобленерго" та чи взагалі вона є споживачем електроенергії не відомо.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі, якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" пред`явлена до двох боржників, але при цьому і ній не зазначено чи то про солідарне стягнення з боржників боргу, чи яку частину боргу заявник просить стягувати з кожного з боржників окремо.

За встановлених суддею обставин в їх сукупності розмір заборгованості, який заявник просить стягнути з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з урахуванням вимог ч. 1 ст. 543 ЦК України, є таким, щодо якого може існувати спір про право.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимоги статті 163 цього кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин, слід дійти висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, оскільки таку заяву подано заявником з порушенням вимог пункту 4 частини 2 статті 163 ЦПК України.

Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України суддя,

УХВАЛИВ :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут" у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію.

Відповідно до ч. 4 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя : В.Е. Ємчук