Справа №443/1764/23
Провадження №2/443/599/23
РІШЕННЯ

іменем України

19 грудня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Смолінської М.Т.,

провів у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Жидачеві розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади села Млиниська в особі Жидачівської міської ради Львівської області, про встановлення факту проживання спадкоємця разом із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

за участю:

представника позивачки адвоката Яременка І.О.

встановив:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О. звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_2 однією сім`єю в АДРЕСА_1 , не менш як п`ять років до часу відкрити спадщини, тобто до моменту смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) на території Млиниської сільської ради, площею 2,09 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №9225 від 31.05.1997.

Обґрунтування позовних вимог

В обґрунтування позовної заяви представник позивача покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Млиниська Жидачівського району Львівської області померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Млиниської сільської ради, площею 2.09 умовних кадастрових гектари належне померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ № 9225 від 31.05.1997. Згідно довідки Жидачівської міської ради № 289 від 01.09.2023 року, ОСОБА_2 була зареєстрована по АДРЕСА_1 , до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак фактично проживала однією сім`єю, до моменту своєї смерті із ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 . За адресою АДРЕСА_1 був зареєстрований і проживав син ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Від імені ОСОБА_2 заповіт не посвідчувався, а ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін. Оскільки ОСОБА_2 заповіту не залишала, то спадкування відбулося за законом. Єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 був її син ОСОБА_3 , але він спадщину після смерті матері не прийняв, оскільки разом з нею не проживав, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, а ІНФОРМАЦІЯ_5 помер. Оскільки позивачка постійно проживала однією сімє`ю із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила. Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадщину та 19.09.2023 звернулася до приватного нотаріуса. Стрийського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , однак нотаріус відмовив у його видачі через відсутність у неї правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що знаходяться на території Млиниської сільської ради, що належали померлій і є спадковим майном. Для визнання права позивачки на спадкове майно потрібно в судовому порядку встановити факт її постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Окрім того, позивачка не може оформити прийняту нею спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не має змоги пред`явити оригінали правовстановлюючих документів. Тому позивачка змушена звертатися до суду із вимогою про встановления факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем до часу відкриття спадщини та вимогою про визнання права на спадкове майно

Процесуальні рішення, постановлені по справі

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 25.09.2023 цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 13.10.2023 /а.с.15-16/.

Ухвалою підготовчого засідання від 13.10.2023 клопотання представника позивача адвоката Яременка І.О. про витребування доказів задоволено, справу розглядом відкладено на 07.11.2023 /а.с.27-28/.

Ухвалою підготовчого засідання від 07.11.2023 справу розглядом відкладено на 20.11.2023 у зв`язку з неявкою сторін /а.с.37/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 20.11.2023 підготовче провадження в справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 19.12.2023/а.с.45-46/.

Розгляд справи по суті відбувся 19.12.2023 за участю представника позивачки.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі

Позивачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася. В судове засіданні прибув її представник, які заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві.

Відповідач територіальна громада села Млиниська в особі Жидачівської міської ради Львівської області подала відзив у якому просить розглядати справу без участі представника Жидачівської міської ради та на підставі наявних матеріалів.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що позивачка ОСОБА_1 проживала із ОСОБА_2 з 2002 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки спадкодавиця мала сина, який був одиноким та бив її, а позивачка спадкодавиці приходилася двоюрідною сестрою.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини

Згідно довідки Відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 14.07.2023 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією по Млиниській сільській раді, на підставі рішення III сесії другого скликання Млиниської сільської ради від 05.11.1994, та рішення VIII сесії другого скликання Млиниської сільської ради від 17.05.1996, за ОСОБА_2 зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 2,09 умовних кадастрових гектарів на території Млиниської сільської ради. Сертифікат серії ЛВ № 9225 зареєстрований 31.05.1997 за № 24. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування навище згадані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за ОСОБА_2 не зареєстровано /а.с.9/

Відповідно до актового запису про смерть №32 від 15.10.2009 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 39 років, про що було видане свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 /а.с.35/.

Відповідно до актового запису про смерть №18 від 14.07.2009 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 71 рік, про що було видане свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 /а.с.34/.

Згідно довідки, що видається при оформленні спадщини виданої Млиниським Старостинським округом Жидачівської міської ради від 01.09.2023 №289, про те, що по АДРЕСА_2 була зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак фактично проживала однією сім`єю, до моменту своєї смерті, із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . По даних Млиниського старостинського округу Жидачівської міської ради відомостей щодо заборони та арешту на спадкове майно ОСОБА_2 розташоване на території с. Млиниська не має. За адресою: АДРЕСА_2 був зареєстрований і проживав син ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Від імені ОСОБА_2 у виконкомі колишньої Млиниської сільської ради заповіт не посвідчувався. ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 втупивши в управління та володіння майном у піврічний термін /а.с.8/.

Відповідно до довідки виданої Млиниським Старостинським округом Жидачівської міської ради від 08.11.2023 №392 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , дійсно проживала із 2002 в АДРЕСА_1 однією сім`єю зі своєю двоюрідною сестрою ОСОБА_1 до моменту своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом вели спільне господарство та мали спільний побут/а.с.43/.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Посацької А.О. №114/02-31 від 19.09.2023, ОСОБА_1 відмовлено у заведені спадкової справи видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно /а.с.11/.

Згідно відповіді завідувача Жидачівською ДНК Матусека В.В. від 02.10.2023 №314/02-14 після смірті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , в Жидачівській державній нотаріальній конторі Львівської області спадкова справа не заводилася /а.с.22/.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №74021374 від 20.09.2023, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася /а. с.42/.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією родиною.

У постанові від 17 червня 2020 року, справа №755/18012/16, Верховний Суд зробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1264 у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме з 2002 року і до дні смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_1 , підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, поясненнями свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка є спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті спадкодавиці своєчасно та належним чином (у встановленому законом порядку), а встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцею до часу відкриття спадщини, необхідне для подальшого юридичного оформлення прийнятої спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавиця ОСОБА_2 за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право власності на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно; відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4,5,12,13,81,259,263-265,268, 315 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади села Млиниська в особі Жидачівської міської ради Львівської області, про встановлення факту проживання спадкоємця разом із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю в АДРЕСА_1 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до моменту смерті останньої, а саме з 2002 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) на території Млиниської сільської ради, площею 2,09 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату Серія ЛВ №9225 зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 31.05.1997 за № 24.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на десять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.12.2023.

Суддя Р.Г. Равлінко