МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________
Провадження 2/521/3375/23
19 жовтня 2023 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі
судді - Маркарової С.В.,
за участю секретаря судового засідання - Іськової В.О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу
відповідач : ОСОБА_2
третя особа : Дніпровський відділ ДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального УМЮ (м.Одеса)
предмет позову : стягнення пені по аліментах
Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом.
В обґрунтування своїх вимог позивач послалася на те, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судовим наказом Херсонського міського суду Херсонської області по справі №766/1212/22 на користь позивача з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина щомісячно з 24.01.2022 року до 14.08.2037 року включно.
Аліменти відповідачем не сплачені, з січня 2022 року по квітень 2023 року заборгованість складає 288 873 грн. 93 коп.
Пеня по аліментах з 24.01.2022 року по 30.04.2023 року з урахуванням вимог закону (ч.1 ст. 196 СК України не більше 100 відсотків заборгованості) складає 288 873 грн. 93 коп.
Позивач в процесі розгляду справи заяви про залишення позову без розгляду, відмову від позову не подавала.
Відповідач скористався процесуальним правом надання відзиву, позов не визнав, стверджуючи, що дізнався про судовий наказ про стягнення аліментів тільки 1.05.2023 року за місцем служби в лавах ЗСУ, військова частина відраховує 50 відсотків заробітної плати на виконання судового рішення. Вина в утворені заборгованості відсутня.
Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судовим наказом Херсонського міського суду Херсонської області по справі №766/1212/22 на користь позивача з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина щомісячно з 24.01.2022 року до 14.08.2037 року включно.
Наказ набрав законної сили.
За довідкою Дніпровського відділу ДВС у місті Херсоні Південного міжрегіонального УМЮ (м.Одеса) (без дати та номеру) з січня 2022 року по квітень 2023 року заборгованість відповідача по аліментах складає 288 873 грн. 93 коп.
За наданим позивачем розрахунком пеня з урахуванням ч.1 ст. 196 СК України дорівнює розміру заборгованості 288 873 грн. 93 коп.
З 13.05.2022 року за місцем служби відповідача ВЧ НОМЕР_1 виконується постанова виконавця від 1.05.2023 року ВП 71439910 про звернення стягнення на заробітну плату, інші доходи відповідача, відраховується 20 відсотків винагороди останнього на погашення заборгованості по аліментах (постанова ДВС).
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно.
Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).
Згідно ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.
Так, неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.
Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником.
Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності.
Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови:
-існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України;
-наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.
Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів.
Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).
На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.
В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочки.
При вирішенні спору суд враховує, що Сімейним Кодексом України не передбачені випадки, коли вина платника аліментів виключається.
В такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства.
Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні.
Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Сплата заборгованості зі сплати аліментів вже після пред`явлення позову до суду не звільняє боржника від відповідальності у вигляді неустойки (пені) за несвоєчасну їх сплату за минулий період, тобто в період прострочення виконання зобов`язань зі сплати аліментів.
Так, позивачем доведено, що про наявність спірного судового наказу він дізнався тільки 1.05.2023 року за місцем служби в лавах ЗСУ.
29.05.2023 року відповідач звернувся до виконавчої служби за розрахунком заборгованості.
Відповідь не отримав.
Докази, що відповідач із дотриманням вимог закону отримав судовий наказ іншим шляхом, був обізнаний із постановою про відкриття виконавчого провадження, іншими виконавчими діями відстутні.
Так, відповідачем доведена відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів, що виключає покладення на платника аліментів таку відповідальність як пеня.
Враховуючи викладене, обраний позивачем спосіб захисту права не відповідає цілям судочинства, суперечить принципу верховенства права.
Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України, -
В позові відмовити.
Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.352, 354 ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя: С.В. Маркарова

Повний текс рішення виготовлений 2.11.2023 року. 19.10.23