Справа № 128/3139/22
Провадження № 22-ц/801/2316/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Фанда О. А.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 рокуСправа № 128/3139/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Сала Т.Б., Панасюка О.С.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20 вересня 2023 року, ухвалене суддею Вінницького районного суду Вінницької області Фанда О.А.,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»» (далі ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») про стягнення страхової виплати за договором страхування.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля «Hyundai Tucson» чорного кольору, 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

09 вересня 2021 року між позивачем та ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 237/21 -Тз/В «ALL RISKS» предметом якого є майнові інтереси ОСОБА_1 пов`язані із володінням, використанням і розпорядженням вищезазначеним транспортним засобом.

Позивач вказує, що 09 жовтня 2021 року в с. Агрономічне по вул. Променевій, Вінницького району Вінницької області відбулась ДТП за участю легкового автомобіля «Hyndai Tucson» чорного кольору 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: водій автомобіля ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в результаті чого здійснив наїзд на металеві ворота, у зв`язку із чим його автомобілю, «Hyndai Tucson» чорного кольору 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 спричинено механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 27 квітня 2021 провадження по справі відносно нього, ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. При цьому, в мотивувальній частині судового рішення вказано, що при закритті провадження в справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП судом не вирішувалося питання про наявність вини в діях ОСОБА_1 .

Крім протоколу про притягнення його, позивача, до адміністративної діяльності за ст. 124 КУпАП відносно нього працівниками поліції також було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 449526, відповідно до якого 09 жовтня 2021 о 04 год. 38 хв., в с. Агрономічне по вул. Променевій, Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyndai Tucson» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий залах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився на місці зупинки чим порушив п. 2.5 ГІДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст. 130 КУпАП.

Позивач зазначав, що постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 07 червня 2022 провадження по справі № 128/3626/21 відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП було закрито через відсутність складу вказаного правопорушення.

Позивач зазначав, що відповідно до умов укладеного договору, в межах встановлених ним строків, він звернувся до страхової компанії із повідомленням про настання страхового випадку.

Проте ПрАТ СК Арсенал страхування було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, з посиланням на те, що позивач, не виконав обов`язку пройти медичний огляд на стан сп`яніння в порядку, передбаченому чинним законодавством України, чим порушив пп. 25.1.6 п. 25.1 Договору та не повідомив та не викликав Компетентні органи, не повідомив Страховика про настання події протягом двох годин про настання страхового випадку.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому вказує на безпідставність та не обґрунтованість позовних вимог, просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_1 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту. Вигодонабувачем за Договором страхування є АТ «Державний Ощадний Банк України». Під час ДТП позивач перебував з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився, про що було працівниками поліції складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно з п. 24.2.2. Договору, Страхувальник зобов`язаний виконувати всі умови Договору страхування. Розділом 25 Договору передбачені обов`язки Страхувальника в разі настання передбаченої у п. 22.2. договору події, що може бути визнана страховим випадком, як такі, що повинні бути виконані страхувальником на місці події та і в подальшому, серед яких, зокрема: негайно, але не пізніше 2 (двох) годин, повідомити про настання події Компетентні органи, Страховика або його представника, а також викликати відповідні Компетентні органи (пп. 25.1.2.); при ДТП на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння в порядку, передбаченому чинним законодавством України (пп. 25.1.6.); надати Страховику можливість провести розслідування обставин страхової події, надати йому докладну та достовірну інформацію (в т.ч. таку, яка являє собою комерційну таємницю), що стосується цього питання (пп. 25.1.10.). Вказані умови Договору позивачем виконані не були, відповідач відмовив йому у виплаті страхового відшкодування.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 20 вересня 2023 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В якості основних доводів скаржник посилається на те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано усі обставини справи та не враховано, що працівниками поліції не було запропоновано позивачу пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці події, що є підтвердженням того, що позивач не відмовлявся від такого огляду, а тому не порушував умови пп.25.1.6. Договору страхування наземного транспорту, оскільки відмова від дії пропозиція про вчинення якої не надходила, є фізично неможливою.

В свою чергу відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 вересня 2021 року між позивачем та ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 237/21 -Тз/В «ALL RISKS» предметом якого є майнові інтереси ОСОБА_1 пов`язані із володінням, використанням і розпорядженням вищезазначеним транспортним засобом.

09 жовтня 2021 року в с. Агрономічне по вул. Променевій, Вінницького району Вінницької області відбулась ДТП за участю легкового автомобіля «Hyndai Tucson» чорного кольору 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: водій автомобіля ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в результаті чого здійснив наїзд на металеві ворота, у зв`язку із чим його автомобілю, «Hyndai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 спричинено механічні пошкодження.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 27 квітня 2021 провадження по справі відносно ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ДПР18 від 9 жовтня 2021 року 09 жовтня 2021 о 04 год. 38 хв., в с. Агрономічне по вул. Променевій, Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_1 керував автомобілем «Нупdаі Tucson» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий залах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився чим порушив п. 2.5 ГІДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 07 червня 2022 року провадження по справі № 128/3626/21 відносно позивача за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

12.10.2021 позивач подав заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором страхування.

25.03.2022 відповідач листом повідомив позивача, що прийнято рішення по відмову у виплаті страхового відшкодування.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 не виконав обов`язок, передбачений п. 25.1.6 умов Договору Страхування, , тобто не пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, відтак ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», правомірна відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Вінницький апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

За приписами статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Стаття 980 ЦК України визначає, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Згідно з приписами статті 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Статтею 991 ЦК України передбачені випадки, за наявності яких страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати, зокрема, у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків, наявності інших підстав, встановлених законом.

Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону (частина друга статті 991 ЦК України).

Згідно ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Між сторонами виник спір щодо стягнення страхового відшкодування, у зв`язку із ДТП.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відносно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 124 та ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів прави, 09 вересня 2021 року між позивачем та ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту.

Тобто, підписавши договір сторони погодили встановлені ним умови, при цьому з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки, які вони мають виконувати.

Згідно з п. 24.2.2. Договору страхування, страхувальник зобов`язаний виконувати всі умови Договору страхування.

Відповідно до п. 24.3.4. Договору страхування, Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування на підставі розділу 28 цього Договору.

Пунктом 25.1. Договору страхування передбачено, що в разі настання передбачених у п.22.2 договору події, страхувальник зобов`язаний:

- негайно, але не пізніше 1 (однієї) години повідомити про настання події Компетентні органи, страховика або його представника за номерами телефону, а також викликати відповідні Компетентні органи. У випадку, коли виконання вказаних вимог було неможливим. Страхувальник повинен довести це документально (пп. 25.1.2. договору);

- при ДТП діяти у відповідності до п.п. 2.10, 2.11 Правил дорожнього руху (пп. 25.1.5. договору);

- при ДТП на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння в порядку, передбаченому чинним законодавством України (пп. 25.1.6 договору).

Згідно з п. 28.4. Договору страхування, Страховик відмовляє у виплаті страхового відшкодування, якщо:

- Страхувальник (його представник) не виконав обов`язків, передбачених умовами Договору страхування (пп. 28.4.6. договору);

- Страхувальник (водій застрахованого ТЗ) не виконав обов`язок пройти медичний огляд на стан сп`яніння в порядку, передбаченому чинним законодавством України (пп. 28.4.18 договору).

Із матеріалів справи встановлено, що позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Підставою для прийняття рішення про відмову страхового відшкодування страховиком вказано на п.п. 28.4.6 п.28.4.18 Договору страхування, згідно якого, причиною для відмови у виплаті страхового відшкодування є невиконання водієм обов`язків передбачених умовами Договору страхування та водій застрахованого ТЗ не виконав обов`язок пройти медичний огляд на стан сп`яніння в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Так позивач в позові посилається на те, що відмова відповідачем у виплаті страхового відшкодування є незаконною, оскільки його не притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову пройти огляд на стан сп`яніння. На підтвердження вказаних обставин посилається на постанову Вінницького районного суд Вінницької області від 07.06.2022, відповідно до якої провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Проте, такі твердження позивача є безпідставними та не ґрунтуються на умовах Договору страхування.

Відповідно до постанови Вінницького районного суд Вінницької області від 07.06.2022 провадження у справі закрито, в зв`язку з відсутністю відомостей про серію та номер адміністративного протоколу у направлені на медичний огляд та відсутності в акті огляду на стан сп`яніння підпису свідків у графі «за допомогою спеціального технічного засобу» . Суд зробив висновок, що пройти освідування безпосередньо на місці зупинки правопорушнику не пропонувалось.

При цьому Вінницьким районним судом при розгляді вказаної адміністративної справи не встановлено того факту, що працівниками поліції правопорушнику не пропонувалось пройти огляд і у відповідному медичному закладі. Даній обставині Вінницький районний суд оцінки не надавав.

Так в матеріалах справи міститься відповідне направлення працівників поліції на огляд водія ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я КП «Соціотерапія», про що зазначено і у самому протоколі про адміністративне правопорушення.

Відтак працівниками поліції було запропоновано пройти огляд саме у медичному закладі і факт направлення водія для проходження такого огляду підтверджується зібраними у справі доказами.

Крім того дана обставина, виходячи із змісту позовної заяви, щодо пропозиції пройти огляд саме в медичному закладі фактично позивачем не заперечується.

Позивач не довів, що він виконав обов`язок, передбачений умовами договору, а саме обов`язок пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в порядку, передбаченому чинним законодавством України (пп. 28.4.18 договору).

Умовами Договору не передбачено, що результати розгляду судом адміністративної справи щодо наявності чи відсутності у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП мають єдине та вирішальне значення для прийняття відповідачем рішення про визнання чи невизнання випадку страховиком.

Не притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, не має вирішального значення для кваліфікації підстав для відмови у виплаті згідно з договором, оскільки факт невиконання вимоги поліцейського пройти медичне обстеження підтверджується не тільки протоколом про адміністративне правопорушення, а й іншими доказами, що містяться у справі.

Тобто, належними доказами підтверджено, що водій застрахованого транспортного засобу, в порушення обов`язку, встановленого пп. 25.1.6. договору страхування, не виконав обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я , в порядку передбаченому чинним законодавством України.

При укладанні договору страхування сторони погодили порядок дій, що обов`язкові для виконання страхувальником (водієм), в тому числі: при ДТП на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння в порядку, передбаченому чинним законодавством України (пп. 25.1.6 Договору страхування).

Вирішуючи спір суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач відповідно до умов договору був зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти відповідний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, однак позивач в порушення обов`язку, встановленого пп. 25.1.6. Договору його не виконав.

З урахуванням наведеного, суд обґрунтовано вказав, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» правомірно відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування.

З чим погоджується Вінницький апеляційний суд.

Жодних належних та допустимих доказів проходження такого огляду позивачем не надано.

Відмова однієї сторони від виконання своїх обов`язків, дає право й іншій стороні не виконувати своїх обов`язків. Водій застрахованого транспортного засобу не виконав умови договору страхування щодо проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України та ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем в супереч ч.1 ст.81 ЦПК України не надано належних доказів в розумінні ст.76-80 ЦПК України на підтвердження заявлених позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні його позову, про що правильно зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні.

Прийнявши до уваги зазначені вище обставини, а також вимоги законодавства, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, які регулюють правовідносини сторін та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

При вирішенні спору, судом було враховано всі обставини справи, надано оцінку усім належним доказам.

Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Доводи апеляційної скарги проте, що суд не взяв до уваги, що провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із відсутності пропозиції від проходження огляду на стан сп`яніння з боку працівників поліції на місці події, отже й відсутності відмови позивача від проходження такого огляду, апеляційним суд не приймаються до уваги, так як сам по собі факт закриття провадження в адміністративній справі не є підставою для звільнення особи від цивільно-правової відповідальності.

Інші доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують, а лише відображають позицію позивача у цій справі, яку він вважає такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду і свідчили б про порушення судом норм процесуального та матеріального права, тому з огляду на положення ч. 2 ст. 376 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що дана цивільна справа згідно п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент подачі позову до суду. Критерій віднесення справи до малозначної (п.2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України) є автоматичною підставою віднесення справи до такої категорії. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків встановлених цією ж нормою.

На підставі викладеного, керуючись ст.367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2023 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді: Т.Б. Сало

О.С. Панасюк