Справа № 143/706/23
20.12.2023 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Бойка А.В.,
з участю секретаря судових засідань Москаленко С.П.,
представника Немирівської окружної прокуратури Огірчук О.Ю.,
представника Погребищенської міської ради Нагорняк В.А.,
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в місті Погребище справу за позовом керівника Немирівської окружної прокуратури Петраша Ростислава Івановича в інтересах держави в особі позивача Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_1 , приватного підприємства агрофірма "Вікторія", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про витребування земельної ділянки, -
В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом керівника Немирівської окружної прокуратури Петраша Р. І. в інтересах держави в особі позивача Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_1 , ПП агрофірма "Вікторія", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про витребування земельної ділянки.
Позов мотивований тим, що Немирівською окружною прокуратурою під час реалізації повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено незаконне набуття у приватну власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розташованої на території Погребищенської територіальної громади Вінницького району Вінницької області.
Тобто, ОСОБА_1 реалізував своє право на безкоштовну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.
Оскільки Погребищенською міською радою будь-які заходи не вжито, таким чином, підтверджено підстави звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування.
Ухвалою суду від 20.07.2023 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження (а.с. 78).
28.07.2023 на електронну пошту суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву від Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, де зазначено, що у клопотаннях які подані ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ним зазначалося, що правом безоплатної приватизації земельної ділянки по даному виду цільового призначення відповідач не скористався. Також представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області зауважує, що законодавством не передбачено обов`язок Головного управління при розпорядженні земельними ділянками сільськогосподарського призначення здійснювати перевірку фактів реалізації громадянами права на безоплатну приватизацію земельних ділянок. Враховуючи факт того, що відповідач ОСОБА_1 при зверненні до Головного управління із клопотанням про затвердження землевпорядної документації та надання йому земельної ділянки у власність фактично ввів орган виконавчої влади в оману, представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області просить задовольнити позовні вимоги керівника Немирівської окружної прокуратури.
Ухвалою суду від 08.11.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.
Прокурор Немирівської окружної прокуратури Огірчук О.Ю. та представник Погребищенської міської ради Нагорняк В.А. в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали та наполягали на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_1 в відкрите судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с. 116).
Представник приватного підприємства агрофірма "Вікторія" в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 119).
В судове засідання представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області А.Скоцька не з`явилась, на електронну пошту суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала позицію, що викладена у відзиві на позовну заяву.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тому позивач, має право, гарантоване Конституцією України та іншими нормативними актами,на звернення до суду із відповідною позовною заявою за захистом своїх невизнаних чи оспорюваних прав та законних інтересів.
Згідно з ч. 3 ч. 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Відповідно до вимог ч. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» - представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За положеннями статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні обставини.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Відповідно до частин першої та другої статті 78 ЗК України - право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Частиною першою статті 81 ЗК України - визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до ч. 1- 4 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.
Згідно з п. б ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара.
Право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 у справі N 706/1685/16-ц).
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118,186-1 ЗК України.
Згідно ч. 1 ст.393 ЦК України - правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Відповідно до положень ст.387 ЦК України - власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Так, ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також можливість їх захистити іншим способом, встановленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках. ЦК України передбачені засади захисту права власності, зокрема право на витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України) та від добросовісного набувача (стаття 388 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендар земельної ділянки безумовно є її володільцем, а відтак безпосередньо порушує права дійсного її власника.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що власник земельної ділянки може витребувати її у особи, яка нею лише користується на підставі правочину. Адже у випадку витребування спірної земельної ділянки лише у ОСОБА_1 не відбудеться ефективного захисту порушеного права, оскільки поновивши своє право власності власник не зможе його реалізувати через існування іншого зареєстрованого речового права.
Аналогічну позицію за схожими правовідносинами висловив Верховний Суд у постанові від 17 листопада 2021 року у справі № 672/386/20.
Правовою підставою для витребування земельної ділянки від орендаря є ч. 1 ст. 387 ЦК України, яка визначає таке право власника на витребування свого майна від будь-якого незаконного володільця, окрім добросовісного набувача.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абзацу 1 п. 67 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, рішення суду про витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для проведення у Державному реєстрі речових прав державної реєстрації права власності на нерухоме майно за належним власником.
Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги Немирівської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі: Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області підлягають до задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із платіжною інструкцією №1402 від 11.07.2023 Вінницькою обласною прокуратурою за пред`явлення позову до місцевого суду сплачено судовий збір в розмірі 5 368 (а.с. 75), а відтак з відповідачів ОСОБА_1 та приватного підприємства агрофірма «Вікторія» слід стягнути у рівних частинах понесені прокуратурою судові витрати у сумі 5 368 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 14, 19, 41, 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 321, 328, 387 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 22, 81, 118, 121, 186-1 Земельного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 78, 81, 95, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення виготовлений 27.12.2023.
Суддя