Справа № 953/7143/23
Провадження № 2/643/4188/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2023 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Афанасьєва В.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову зазначила, що 08.05.2023 року з вини ОСОБА_2 , який керував мотоциклом «Shineray XY2500», д.н.з. НОМЕР_1 , була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої позивач отримала тілесні ушкодження. Постановою Московського районного суду м.Харкова від 24.07.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП.

Внаслідок ДТП позивач отримала травму опорно-рухової системи БДУ, забій м`яких тканин лівого ліктьового суглобу та лівого променево-зап`ясткового суглобу.

Тому позивач просить стягнути матеріальну шкоду в сумі 5850 грн. 00 коп. на лікування, а також внаслідок незаконних дій відповідача позивач зазнав моральної шкоди через порушення звичного ритму життя, яку оцінює в 100000 грн. Також, просить стягнути з відповідача судові витрати.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися.

Відповідачем у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що постановою Московського районного суду м. Харкова від 24.07.2023 року по справі № 643/5506/23 встановлено, що 08.05.2023 року о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 керуючи мотоциклом «Shineray XY2500», д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_1 .

Вказаною постановою суду від 24.07.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вищевказана постанова набрала законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, порушення відповідачем ПДР України, що спричинило виникнення ДТП, та винуватість відповідача встановлено постановою Московського районного суду м. Харкова від 24.07.2023 року, тому ці обставини є встановленими та доведенню не підлягають.

Суд звертає увагу на те, що обставини, які входять до предмета доказування у даному спорі - заподіяна шкода, її розмір, причинний зв`язок між шкодою і ДТП, а тому, останні, мають бути доведені належними та допустимими доказами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України)

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. ( ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України)

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України).

У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному і договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності підстав, передбачених статтею 1194 ЦК України.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі № 754/1114/15-ц.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Із роз`яснень, наданих у п.19Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами та доповненнями) вбачається, що при вирішенні вимог про відшкодування витрат на лікування, посилене харчування та сторонній догляд судам належить виходити з того, що розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

Враховуючи вищевикладене та інформацію, що міститься в копіях касових чеків, медичних документах, суд вважає, що позов ОСОБА_1 у частині матеріальної шкоди підлягає задоволенню, та на її користь слід стягнути 5850,00 грн. (документально підтверджені витрати на придбання рекомендованих лікарських препаратів і послуг).

Стосовно стягнення моральної шкоди з відповідача, суд зазначає наступне.

Виходячи з приписів ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Як передбачено п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яку зазнала позивач у зв`язку із ушкодженням її здоров`я, суд враховує, що потерпіла беззаперечно зазнала тривалих душевних страждань, пов`язаних із зміною її сталого способу життя, соціальних зв`язків. Ці обставини порушили звичний спосіб життя позивача та потребували від неї додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності.

Разом з цим, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд задовольняє позов в цій частині частково та стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду в розмірі 8000 грн.

Судові витрати по оплаті судового збору підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13,76-81,89,141,264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у загальному розмірі 5850 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди у розмірі 8000,0 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 858 грн. 88 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя - В.О. Афанасьєв