У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Машевської О.Ю.

представника заявника- ОСОБА_1

приватного виконавця- Кісельової В.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кісельова Віталіна Володимирівна про скасування постанови, суд

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової В.В. і просить:

-поновити порушене право заявника - боржника у виконавчому провадженні шляхом скасування арешту частини квартири АДРЕСА_1 .

Посилається на те, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кісельовою В.В. здійснюється виконавче провадження НОМЕР_1 відповідно до виданого Солом`янським районним судом м. Києва виконавчого листа в справі № 404/2768/20 від 02 лютого 2020 року.

При здійсненні виконавчих дій виконавцем не дотримано вимог Закону України « Про виконавче провадження», зокрема, в частині накладення арешту на частину квартири, належну заявнику.

Приватний виконавець зупинив виконавче провадження на підставі п.1 ч.1 ст.34 Закону у зв`язку з проходженням ним військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації.

В той же час, порушень закону в частині неправомірного арешту майна не усунув.

Порядок звернення стягнення на майно боржника врегульовано ст.48 Закону України « Про виконавче провадження».

Частиною 7 даної статті передбачено, що разі, якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється.

У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Станом на 20 вересня 2022 року мінімальна зарплата складала 6 500. 00 гр., тобто 20 мінімальних зарплат складало 130 000. 00 гр.

В свою чергу, розмір боргу за виконавчим провадженням становить 83 717, 73 гр.

З урахуванням цього вважає, що приватний виконавець звернув стягнення на єдине житло боржника без дотримання вимог Закону України» Про виконавче провадження».

Крім того, відповідно до ч.1 ст.50 Закону в останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник.

При накладенні арешту на частину квартиру виконавець не дотримався вимог закону, мав би винести постанову про опис та арешт майна боржника, в якій зазначається характеристика квартири, не зазначена оцінка квартири та не дотримано порядку її отримання, відсутня інформація про зберігача майна.

З урахуванням цього, просить задовольнити скаргу.

Скарга була зареєстрована в канцелярії суду 20 листопада 2023 року і відповідно до ст.33 ЦПК України визначено склад суду.

Ухвалою суду від 23 листопада 2023 року в справі відкрито провадження.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав.

Приватний виконавець проти скарги заперечувала.

Подала письмові заперечення, в яких зазначає, що на виконанні перебуває зведене виконавче провадження ЗВП НОМЕР_1 на суму 83 717, 73 гр. та 2 102. 00 гр.

20 вересня 2022 року на підставі п.2 ст.48 Закону України « Про виконавче провадження» була винесена постанова про арешт коштів боржника.

В цей же день була винесена постанова про арешт майна боржника.

Відповідно до ст.56 Закону арешт майна боржника застосовується з метою реального виконання рішення.

При цьому шляхи накладення арешту полягають у винесенні постанови про арешт майна( коштів ) боржника або постанови про опис та арешт майна боржника.

При цьому факт винесення постанови не призводить до автоматичного обмеження права розпоряджатися майном.

Виконавець зобов`язаний в обов`язковому порядку винести постанову про арешт майна та внести відомості до Єдиного реєстру заборон об`єктів нерухомого майна.

Зазначила, що звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку не відбувалося та не відбувається, оскільки сума за виконавчим провадженням не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати.

Просить відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно вимог ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За змістом ч. 1 ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової В.В. від 08 вересня 2022 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа від 02 лютого 2022 року, виданого Солом`янським районним судом м. Києва.

На даний час виконавчі дії проводяться в межах зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_1 на суму 83 717, 73 гр. та 2 102. 00 гр. відповідно.

Постановою приватного виконавця від 20 вересня 2022 року накладено арешт на кошти боржника.

В цей же день постановою приватного виконавця був накладений арешт на частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить заявнику на праві власності.

Це підтверджується я витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою приватного виконавця від 13 листопада 2022 року вчинення виконавчих дій було зупинено на підставі п.1 ч.1 ст.34 Закону України « Про виконавче провадження» на період проходження військової служби заявником.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

З урахуванням викладеного вище суд вважає, що при винесенні постанови про арешт майна боржника приватний виконавець діяв у спосіб, визначений Законом України « Про виконавче провадження», а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Щодо посилання заявника на ст.48 Закону України « Про виконавче провадження» в обґрунтування незаконності дій приватного виконавця, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,7 ст.48 Закону України « Про виконаче провадження» ( на момент виникнення спірних правовідносин ) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється.

У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами виконавчого провадження та поясненнями приватного виконавця, та не заперечується представником заявника, постанова про звернення стягнення на майно боржника - частину квартири АДРЕСА_1 не виносилася.

Судом встановлено та не спростовується сторонами, дій, направлених на звернення стягнення на частину квартири, належну боржнику, приватним виконавцем не вчиняється.

Постанова про звернення стягнення на вказану частини квартири приватним виконавцем не виносилася.

З точки зору Закону України» Про виконавче провадження» накладення арешту на вказану частину квартири не є тотожним зверненню стягнення на неї в порядку вчинення виконавчих дій.

З урахуванням цього, у суду відсутні підстави для висновку про незаконність дій приватного виконавця при винесенні постанови про арешт майна боржника та задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 5, 12, 18, 48, 56, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 10, 12, 76-81, 258, 259, 260, 261, 263, 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кісельова Віталіна Володимирівна про скасування постанови відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.А. Шереметьєва