Ухвала

30 червня 2023 року

місто Київ

справа № 346/5647/19

провадження № 61-8004ск23

Верховний Суд, який діє у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури міста Києва, Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органу досудового розслідування, прокуратури міста Києва при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні, та зобов`язання вжити заходів з метою відшкодування винними посадовими особами Державному бюджету України зазначених виплат,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у листопаді 2019 року звернувся до суду з позовом до Прокуратури міста Києва, Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві, у якому просив:

- стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 273 211 250, 00 грн у відшкодування завданої шкоди в тому числі 39 000 000, 00 грн невиплачених роялті та 11 000 000, 00 грн у відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органу досудового розслідування, прокуратури міста Києва при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000043 від 03 грудня 2014 року, що полягала у неналежному розгляді клопотань (залишенням їх без процесуального реагування або неналежним на них реагуванням) та не виконанні ухвал Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, Печерського районного суду міста Києва та Голосіївського районного суду міста Києва;

- зобов`язати вжити заходів з метою відшкодування винними посадовими особами Державному бюджету України розмірів зазначених виплат.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 25 серпня 2022 року Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постановою від 23 грудня 2022 року Івано-Франківський апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасував рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 серпня 2022 року, ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 23 травня 2023 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2022 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою від 31 травня 2023 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та визначив заявнику строк для виконання її вимог з метою надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення у справі із наведенням поважних причини пропуску процесуального строкута надати докази на їх підтвердження..

Заявник 20 червня 2023 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку оскарження постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2022 року. До клопотання ОСОБА_1 додав, на його думку, докази на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд вивчив подану касаційну скаргу та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови

Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2022 року з доданими документами, за результатом чого зробив висновок, що касаційну скаргу ОСОБА_1 потрібно вважати неподаною та повернути, оскільки заявник не усунув її недоліки.

Залишаючи без руху касаційну скаргу, Верховний Суд зазначив, що таке процесуальне звернення подано без дотримання вимог процесуального закону: ОСОБА_1 , пропустивши визначений процесуальним законом строк на звернення із касаційною скаргою, не навів у касаційній скарзі відомості про поважні причини такого пропуску.

Тож Суд встановив ОСОБА_1 обов`язок надати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, у якому навести відомості про поважні причини пропуску такого строку та надати докази на їх підтвердження.

Усуваючи недоліки касаційної скарги та направляючи до суду клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги, заявник обґрунтовував це клопотання тим, що вперше він звернувся із касаційною скаргою на оскаржуване рішення із застосуванням засобів поштового зв`язку 18 лютого 2023 року. Втім, його касаційну скаргу Верховний Суд повернув через недотримання процесуальних вимог звернення із касаційною скаргою, а саме заявник належним чином не виклав підстави касаційного оскарження постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2022 року, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.

ОСОБА_1 зазначив, що у зв`язку із морально-психологічними та нервовими стресами, зумовленими смертю його дружини, а також проходження ним амбулаторного, стаціонарного лікування та поганим матеріальним станом, він був позбавлений можливості в межах розумного строку повторно звернутися до Верховного Суду із виправленою касаційною скаргою.

Заявник просив визнати поважними такі причини значного пропуску строку касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції та поновити його.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Порядок і строки подання касаційної скарги визначено положеннями частин першої-третьої статті 390 ЦПК України.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Верховний Суд встановив, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 23 грудня 2023 року, вперше касаційну скаргу ОСОБА_1 подав 18 лютого 2023 року. Втім, Суд наголошує на тому, що цю касаційну скаргу Суд повернув ухвалою від 13 березня 2023 року, оскільки заявник не виконав вимоги щодо належного викладу підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції. Таку ухвалу заявник отримав засобами поштового зв`язку 25 березня 2023 року.

Повторно із касаційною скаргою ОСОБА_1 звернувся лише 23 травня 2023 року, тобто через майже два місяці. Верховний Суд констатував, що це свідчить про направлення касаційної скарги заявником поза межами розумного строку для її повторного направлення.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Верховний Суд зробив висновок, що наведені заявником причини пропуску строку касаційного оскарження постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2022 року не є поважними.

Суд виходить з того, що протягом періоду перебування ОСОБА_1 на лікуванні, отримавши 25 березня 2023 року копію ухвали Верховного Суду від 13 березня 2023 року, заявник об`єктивно мав можливість повторно подати виправлену касаційну скаргу в межах розумного строку на касаційне оскарження, оскільки він знав про повернення йому касаційної скарги.

Наведене свідчить про те, що заявник не виконав свій процесуальний обов`язок добросовісно здійснювати надані процесуальні права та обов`язки, оскільки протягом тривалого періоду часу, починаючи від 25 березня 2023 року, не скористалася можливістю своєчасно звернутися до суду касаційної інстанції, хоча така існувала.

Також Верховний Суд зазначає про те, що у випадку неможливості заявника самостійно своєчасно направити до Верховного Суду касаційну скаргу, перебуваючи на лікуванні або через наявність у нього нервових стресів, ОСОБА_1 мав можливість звернутися до особи, яка надає професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною першої статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Тож, наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення Верховний Суд не визнає поважними.

Верховний Суд стверджує, що ОСОБА_1 порушив процесуальні строки реалізації своїх процесуальних повноважень, отримавши копію ухвали Верховного Суду про повернення касаційної скарги, своєчасно не подав до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу в межах розумних строків. У результаті такого бездіяльного ставлення до реалізації своїх процесуальних повноважень заявник пропустив строк на касаційне оскарження згаданої постанови апеляційного суду.

Оскільки допущення помилки під час попереднього звернення із касаційною скаргою зумовлено неуважністю ОСОБА_1 , наступне звернення із касаційною скаргою здійснено поза межами розумного строку на таке звернення, а у клопотанні, що направлене до Суду на виконання вимог ухвали від 31 травня 2023 року про залишення без руху касаційної скарги, не наведені будь-які доводи, які б свідчили про наявність інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, Верховний Суд не встановив правових підстав для задоволення клопотання про поновлення пропущеного заявником процесуального строку для звернення з цією касаційною скаргою, що зумовлює настання певних наслідків, зокрема визнання наведених заявником причин пропуску такого строку неповажними, а також повернення касаційної скарги.

Загальні висновки

Верховний Суд встановив, що заявник не усунув недоліки касаційної скарги, визначені ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2023 року, не навів поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови Івано-Франківського апеляційного суду.

Викладене дає підстави для висновку, що станом на 30 червня 2023 року вимоги ухвали Верховного Суду від 31 травня 2023 року ОСОБА_1 не виконав.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки у встановлений Верховним Судом строк, станом на 30 червня 2023 року, недоліки касаційної скарги заявник не усунув, підстави для продовження строку усунення недоліків відсутні, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявникові.

Суд роз`яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову

Івано-Франківського апеляційного суду від 23 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури міста Києва, Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органу досудового розслідування, прокуратури міста Києва при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні, та зобов`язання вжити заходів з метою відшкодування винними посадовими особами Державному бюджету України зазначених виплат, вважати неподаною та повернути заявникові.

Роз`яснити заявникові право повторного звернення з касаційною скаргою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний