ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Медведчук Д.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, боржник: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2023 року Печерським районним судом м. Києва було видано судовий наказ, за яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 08.06.2023 до досягнення дітьми повноліття; стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 268 грн. 40 коп.

У серпні 2023 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 19.07.2023 про стягнення аліментів, яку обґрунтовував тим, що заяву про видачу судового наказу подав представник стягувача адвокат Денисенко Ігор Миколайович, який діє на підставі Договору про надання правової допомоги № 15/02-2 від 15.02.2023, ордеру № 1086022, що видано відповідно до цього Договору, та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР № 21/1732.

Натомість, право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Денисенка І. М. (свідоцтво № 21/1732) було зупинено в період з 18.12.2019 по 14.03.2023, - https://erau.unba.org.ua/profile/64815.

Отже, на думку заявника, укладений 15.02.2023 договір № 15/02-2 між адвокатом Денисенком І.М. та клієнтом ОСОБА_2 суперечить вимогам профільного та цивільного законодавства, є нікчемним та не створює для адвоката Денисенко І.М. права звертатись до суду в інтересах ОСОБА_2 та не підтверджує наявність у нього відповідних повноважень у справі № 757/23993/23-ц.

На підставі вищенаведеного, ОСОБА_1 просив суд заяву задовольнити та скасувати судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання дітей у цивільній справі №757/23993/23-ц.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року заяву залишено без задоволення, а судовий наказ -в силі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

Доводи апеляційної скарги співпадають з доводами заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що надані боржником докази не містять відомостей про нововиявлені обставини, які є істотними і мають значення для розгляду даної справи.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей.

З 10.08.2003 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , у них народилось троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З 2022 року і на час подання заяви про видачу судового наказу подружжя спільно не проживає.

13.03.2023 відкрито провадження Шевченківським районним судом м. Києва у справі № 761/6307/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В той же час, діти проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Батько дітей добровільно допомогу не надає.

19.07.2023 Печерським районним судом м. Києва було видано судовий наказ, за яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання трьох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 08.06.2023 до досягнення дітьми повноліття; стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 268 грн. 40 коп.

Згідно ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

У заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами заявник вказав на наявність підстав для такого перегляду, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами існування нововиявлених обставин згідно п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України є те, що: вони повинні існувати на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, вони входять до предмета доказування у справі і можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі №1321/1713/2012. від 27 червня 2019 року у справі №2604/29253/12. від 27 червня 2019 року у справі №2-1981/11 (8/333/2/171).

Тобто, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Істотність обставин, полягає в тому, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення. Суд має враховувати, що ці обставини є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору і вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення «Праведная проти Росії» від 18 листопада 2004 року).

Таким чином, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявником не доведено існування нововиявлених обставин, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, а відтак і відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу.

Крім цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на час подачі до суду заяви про видачу судового наказу, представник ОСОБА_1 - адвокат Денисенко І. М. мав право на заняття адвокатською діяльністю, надав ордер на надання правничої допомоги у Печерському районному суді м. Києва, що не ставило під сумнів волевиявлення ОСОБА_2 на уповноваження ОСОБА_6 представляти її інтереси.

Доводи апеляційної скарги співпадають з доводами заявника в суді першої інстанції, яким надана належна оцінка місцевим судом в оскаржуваній ухвалі, та колегія суддів вважає, що такі доводи зводяться до суперечливого тлумачення апелянтом норм матеріального права та незгоди із висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не можуть бути підставою для скасування обґрунтованої ухвали суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставою для її скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: