Справа № 2-2018/10
№ 4-с/183/23/23

У Х В А Л А
30 червня 2023 року м. Новомосковськ
Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д. О., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на відмову Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області щодо скасування тимчасового обмеження у праві користування транспортними засобами, -
у провадження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла вказана скарга, в якій заявник просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження та поновити строк на подання скарги до суду; прийняти зазначену скаргу до розгляду та відкрити провадження у справі; визнати протиправними дії Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 15 травня 2023 року про скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом; зобов`язати Лисичанський відділ державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 травня 2023 року про скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом; зобов`язати Лисичанський відділ державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-2018 виданого 22 червня 2010 року.
Перевіривши подану заяву на відповідність вимогам ст.ст. 183, 447-449 ЦПК України, вбачається таке.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Верховний Суд зауважив, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.
Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.
З наведених заявником у скарзі обґрунтувань вбачається, що він фактично оскаржує рішення державного виконавця, про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття тимчасового обмеження, вжитого постановою державного виконавця, зміст якого викладений у листі від 15 травня 2023 року, яке за своїм змістом не є триваючими. В позові вказує, що про вказане рішення він дізнався 15 травня 2023 року. Скаргу подав до суду 23 червня 2023 року, про що свідчить відмітка на поштовому конверті, в якому скарга надійшла до суду.
Суд вважає за необхідне відмітити, що законодавцем у статті 449 ЦПК України закріплені імперативні строки (10 днів і 3 дні), протягом яких можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення. Тобто, це строки в межах яких особа може звернутися з відповідною скаргою для захисту своїх порушених прав або інтересів.
Виходячи із змісту поданої заявником скарги убачається, що строк звернення з даною скаргою становить десять днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи і строк подання скарги сплив 26 травня 2023 року.
При цьому, за ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
У скарзі заявник посилається на те, що строк ним пропущено через те, що 25 травня 2023 року ним направлено відповідну скаргу до Луганського окружного адміністративного суду рекомендованим поштовим відправленням. Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року у справі № 360/599/23, Луганським окружним адміністративним судом йому відмовлено у відкритті провадження. Судом указано, що позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства загальним місцевим судом. Вказану ухвалу Луганського окружного адміністративного суду про відмову у відкритті провадження від 05 червня 2023 року у справі № 360/599/23, яка направлена на його адресу рекомендованим поштовим відправленням, ним отримано 22 червня 2023 року, в зв`язку з чим просить поновити строк звернення до суду зі скаргою через помилкове звернення до адміністративного суду.
Однак заявляючи про вказані обставини, жодних доказів, які б підтверджували в дійсності той факт, що заявник, після того, як дізнався про порушення свого права, саме 25 травня 2023 року направив відповідну скаргу до Луганського окружного адміністративного суду не надано, оскільки з ухвали Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/599/23 вбачається інша дата звернення заявника, а саме 31 травня 2023 року, яка є за межами десятиденного строку, встановленого для подання скарги. Крім того, належних доказів на підтвердження дати обізнаності про судове рішення від 05 червня 2023 року, які б надавали змогу перевірити належність доказу у виді трекінгу поштових відправлень (поштовий конверт з відповідним номером, поштове відправлення, тощо) суду також не подано. За таких обставин, заявником наданими в справу доказами не підтверджено обставини, вказані в клопотанні про поновлення строку звернення зі скаргою та не доведено належними доказами подання скарги до суду з дотриманням процесуальних строків.
Тому, з огляду на наведене суд вважає, що в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду зі скаргою належить відмовити за необґрунтованістю.
За таких обставин, зважаючи на те, що скарга подана заявником після закінчення процесуального строку встановленого законом і в задоволенні клопотання заявника про поновлення такого строку відмовлено, з огляду на відсутність інших поважних причин поновлення такого пропуску, суд дійшов до висновку про залишення скарги без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76 - 81, 89, 126 - 127, 259 - 261, 353 - 354, 447 - 449 ЦПК України, суд,-
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на подання скарги на відмову начальника Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо скасування тимчасового обмеження у праві користування транспортними засобами відмовити.
Скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця залишити без розгляду та повернути заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 30 червня 2023 року.

Суддя Д. О. Парфьонов