27.06.2023 Єдиний унікальний номер 205/8580/22
Провадження № 2/205/31/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з вищевказаною позовною заявою мотивуючи свої вимоги тим, що 23 січня 2020 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №0 № рах НОМЕР_1 , відповідно до умов якого відповідачу було надано ліміт кредитування у розмірі 50 000 грн. зі строком дії ліміту кредитування: з дати укладення договору по 05 лютого 2022 року. Відповідно до п.2.9 вказаного договору підписуючи договір-анкету клієнт, серед іншого, засвідчує, що він особисто ознайомлений з правилами та тарифами, які розміщені для ознайомлення на сайті www/ukrsibbank.com. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строки визначеними умовами договору. У порушення положень договору-анкети та вимог ст. ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач користуючись коштами наданими йому банком не виконав своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання - не вносив платежі, передбачені умовами договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов договору у відповідача утворилася заборгованість за вищезазначеним договором. 24 червня 2021 року АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали договір факторингу №212. Згідно вищевказаного договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «УкрСиббанк», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №0 № рах НОМЕР_1 від 23 січня 2020 року. Всупереч умов кредитного договору відповідач тривалий час своєчасно не вносив платежів на повернення кредиту, що суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. У зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з цією позовною заявою за захистом своїх прав та законних інтересів, в якій просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №0 № рах 0052 від 23 січня 2020 року в розмірі 38 850,99 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 2 481 грн.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2023 року було прийнято до свого провадження цивільну справу та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

27 лютого 2023 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі.

Представник позивача Панасюк Х.М. направив суду клопотання, в якому просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та розгляд справи здійснювати за відсутності представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», і не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлялися належним чином про день, час та місце розгляду справи, лише представником було направлено чергове клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.

При цьому суд зазначає, що на попередні судові засідання 29 березня 2023 року та 09 травня 2023 року представником направлялось клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату через його зайнятість, у зв`язку з чим, судом відкладався розгляд справи на іншу дату.

Суд із вказаного приводу зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» №11 від 17 жовтня 2014 року вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Суд зважає на те, що проведення розгляду справи по суті уже неодноразово відкладалося через відсутність сторони відповідача.

Слід також зазначити, що у представника відповідача було достатньо часу для особистої явки у судові засідання та для подачі до суду відповідних клопотань по суті справи, відзиву, пояснень, доказів, тощо, так як провадження у справі відкрито ще 03 лютого 2023 року, а у справі до судового засідання, на яке знову не прибув представник відповідача, було призначено чотири судові засідання, при цьому всі клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату обґрунтовував перебуванням у відрядженні та участю у інших судових засіданнях, що свідчить про його незацікавленість у прийнятті участі в розгляді цієї справи.

Враховуючи ту обставину, що стороні відповідача були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, суд вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення.

Беручи до уваги, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 23 січня 2020 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання договору-анкети про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №0, відповідно до якого банком відповідачу було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 у національній валюті України та встановлено ліміт кредитування у розмірі 50 000 грн., строком дії ліміту кредитування: з дати укладення договору по 05 лютого 2022 року та сплатою відсотків у розмірі 55 % річних (а. с. 6-7).

Матеріалами справи підтверджено, що 24 червня 2021 року між АТ «УкрСиббанк», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», як фактором, укладено договір факторингу №212 (а. с. 20-22).

Згідно із п. п. 2.1, 2.2. вищевказаного договору факторингу АТ «УкрСиббанк» відступає ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а ТОВ «ФК «Кредит-капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «УкрСиббанк» за плату та на умовах визначених договором факторингу. Права вимоги, які АТ «УкрСиббанк» відступає ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед АТ «УкрСиббанк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді.

Відповідно до п. п. 4.1, 4.2 цього договору, право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимог у фактора виникає в день підписання акту приймання-передачі права вимоги, за умовами сплати фактором суми фінансування у порядку, визначеному договором. Після підписання акту приймання-передачі права вимоги клієнт втрачає права на будь-які платежі боржників в оплату їх заборгованостей за первинними договорами, за якими право вимоги перейшло до фактора.

Також судом встановлено, що згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №212 від 24 червня 2021 року до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» від АТ «УкрСиббанк» перейшло право вимоги за кредитним договором №0 від 23 січня 2020 року, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості 38 850,99 грн. (а. с. 24).

Так, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» зобов`язання за договором факторингу було виконано та відповідно перераховано суму на користь АТ «УкрСиббанк» плату за відступлення права вимоги за договором факторингу №212 від 24 червня 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням №33199 від 24 червня 2021 року (а. с. 25).

Крім того, між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 24 червня 2021 року було підписано акт приймання-передачі права вимоги, згідно до змісту п. 3 якого, клієнт та фактор підтверджують, що відступлення прав вимоги набуває чинності безпосередньо з моменту підписання ними цього акту приймання-передачі, як передбачено договором (а. с. 23).

З наявного в матеріалах детального розрахунку заборгованості за кредитним договором № № рах 0052 від 23 січня 2020 року вбачається, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконує, в зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 38 850,99 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 30 331,38 грн., заборгованості за відсотками 8 519,61 грн. (а. с. 14-16).

Матеріалами справи також підтверджено, що 05 липня 2022 року на адресу ОСОБА_1 позивачем надіслано досудову вимогу №В2195 від 04 липня 2022 року, в якій зазначено про укладення 24 червня 2021 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» договору факторингу №212, а також міститься вимога про сплату заборгованості у сумі 38 850,99 грн. за договором № № рах 0052 від 23 січня 2020 року (а. с. 28-35).

За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Крім того, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень.

Отже, існування заборгованості за договором № від 23 січня 2020 року в загальному розмірі 38 850,99 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 30 331,38 грн., заборгованості за відсотками 8 519,61 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а відповідачем не було надано власного розрахунку з метою спростування обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом встановлено факти укладення між АТ «Укрсиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору та отримання відповідачем коштів за умовами такого договору, а також беручи до уваги факт непогашення відповідачем заборгованості за вказаним у справі кредитним договором, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом.

Крім того, розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази які б його спростовували або власні розрахунки відповідача у суду відсутні.

При цьому суд також приймає до уваги ту обставину, що АТ «Укрсиббанк» відступило право вимоги щодо відповідача на користь позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» і таке відступлення відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 512 та ст. 513 ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 481 грн.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 536, 549-552, 611, 612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст.13,76-89,258,263-265,271-273,354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» () заборгованість за кредитним договором №0 від 23 січня 2020 року в розмірі 38 850,99 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 30 331,38 грн., заборгованості за відсотками 8 519,61 грн.

Стягнути зі ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» () понесені та документально підтверджені судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 2 481 грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, 3-й поверх.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Т.П. Терещенко