Справа № 464/5947/21 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/811/114/23 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м.Львів

Справа № 464/5947/21

Провадження № 22ц/811/114/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 12 грудня 2022 року у складі судді Мички Б.Р., у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , з участю третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

встановив:

13 серпня 2021 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося з цим позовом. Просить стягнути з відповідача за період з 1 липня 2014 року по 30 вересня 2019 року заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 38 041, 34 грн. та гарячого водопостачання в розмірі 1 655,72 грн., а також інфляційні втрати за ценралізоване опалення в розмірі 4 669, 51 грн., інфляційні втрати за постачання гарячої води в розмірі 1, 91 грн. та 3% річних в розмірі 1 995, 23 грн. і 0, 49 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 2 270 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач є теплопостачальною організацією - суб`ктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії та на підставі договору приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води між ЛМКП «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м. Львові (виконавець), та споживачами. Вказує, що підприємством надаються відповідачу послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Зазначає, що відповідач користується послугами, які надаються позивачем, але не виконує обов`язку, щодо сплати за такі послуги. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, за період з 1 липня 2014 року по 30 вересня 2019 року утворилася заборгованість в розмірі 39 697, 06 грн. Також відповідачу нараховано 3% річних в розмірі 1 995,72 грн., інфляційні втрати в розмірі 4 671, 42 грн. Просить позов задовольнити.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 12 грудня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 1 липня 2014 року по 30 вересня 2019 року в розмірі 39 697, 06 грн., а також інфляційні втрати в розмірі 4 671,42 грн. та 3% річних в розмірі 1 995, 72 грн. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Вказує, що квартира АДРЕСА_1 на праві власності належала йому (відповідачу) та членам його сім`ї: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право власності від 10 жовтня 1996 року. Зазначає, що з 31 травня 2012 року на підставі договору купівлі продажу від 22 грудня 2011 року квартира перейшла у власність до ОСОБА_2 . Стверджує, що такий договір купівлі - продажу вчинений на підставі підроблених документів. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 6 серпня 2018 року такий договір визнано недійсним. Вказане рішення набрало законної сили 13 вересня 2018 року. Вказує, що після цього він (відповідач) вселився в спірну квартиру та зареєструвався 7 березня 2019 року. Вважає, що стягнення заборгованості з нього (відповідача) за період з 1 липня 2014 року по 7 березня 2019 року є безпідставним, так як він не був споживачем наданих житловокомунальних послуг у вказаній квартирі.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що відповідач є власн7иком квартири АДРЕСА_1 з 10 жовтня 1996 року, що стверджується свідоцтвом про право власності, виданим Квартирно - експлуатаційною частиною району згідно з розпорядженням № 4126 від 8 жовтня 1996 року.

Згідно з розрахунками, наданим позивачем, заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які надаються у зазначену квартиру, за період з 1 липня 2014 року по 30 вересня 2019 року становить 39 697, 06 грн., з яких: заборгованість за послуги з централізованого опалення - 38 041, 34 грн., гарячого водопостачання - 1 655,72 грн.

Власником цієї квартири з 31 травня 2012 року була ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 22 грудня 2011 року.

Рішенням Сихіського районного суду м. Львова від 6 серпня 2018 року визнано недійсним договір купівлі - продажу вказаної квартири від 22 грудня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Р.Т., зареєстрований в реєстрі за № 3376. Рішенням суду також встановлено, що відповідач не припиняв проживати у цій квартирі.

Оскаржуване рішення мотивовано наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Вказаний договір купівлі - продажу є недійсним з моменту вчинення, а саме 22 грудня 2011 року. На підставі цього суд прийшов до висновку, що відповідач був споживачем комунальних послуг, які надавалися за адресою: АДРЕСА_2 у період з 1 липня 2014 року по 30 вересня 2019 року, оскільки ОСОБА_1 не припиняв проживати за зазначеною адресою.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» ЛМКП «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальну організацію), якою є Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго».

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлового комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний сплачувати за надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно із ч. 1 ст. 9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Всупереч вимогам ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року, ч. 1 п. 18 постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення та послуг централізованого постачання гарячої води ОСОБА_1 виконані не були.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 38 041, 34 грн. та гарячого водопостачання в розмірі 1 655,72 грн.

У зв`язку із прострочення відповідачем грошового зобов`язання, судом вірно стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість з врахуванням індексу інфляції, що згідно розрахунку за період прострочення, що становить 4 671, 42 грн. та 3% річних в розмірі 1 995,72 грн.

З висновками суду, які відповідають встановленим обставинам справи, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Постанову складено і підписано 30 червня 2023 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк