Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/706/23
Провадження № 2/382/294/23
РІШЕННЯ

Іменем України

16 червня 2023 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Пшик Ю. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. В позові вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачці виповнилося вісімнадцять років. З 12.09.2022 позивачка навчається на першому курсі денної форми навчання КЗ КОР «Чорнобильський медичний фаховий коледж». Як вбачається довідки КЗ КОР «Чорнобильський медичний фаховий коледж» від 12.04.2023 термін навчання становить з 12.09.2022 по 28.06.2025. Так, з огляду на навчання ОСОБА_3 не має джерел доходу та вимушена перебувати на повному матеріальному забезпеченні матері. Зокрема, в зв`язку з навчанням позивачка потребує коштів на проїзд, харчування, купівлю одягу та інші особисті потреби. В той же час, відповідач - батько позивачки - ОСОБА_2 - є працездатною особою, проте матеріальної допомоги на утримання позивачки після досягнення нею повноліття не надає, хоча може її надавати. Відповідач є працездатною особою, офіційно працює в КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» та має у власності 1/4 частину житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 . Разом з тим, позивачка не має у своїй власності будь-якого рухомого та нерухомого майна. Таким чином, оскільки позивачка потребує допомоги на своє утримання на період свого навчання, позивачка вимушена звернутися до суду та враховуючи викладене просила стягувати щомісячно із відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23 річного віку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями обрано головуючого суддю Кисіль О. А.

Ухвалою суддя Яготинського районного суду від 15.05.2023 року дану позовну заяву залишено без реху та надано термін на усунення недоліків.

18.05.2023 року на адресу суду від позивачки надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 19.05.2023 року відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень.

06.06.2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з котрого вбачається, що ознайомившись з позовною заявою відповідач вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню судом, оскільки останньою не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного: з аналізу додатків (доказів) доданих до позову позивачкою не вбачається (не підтверджується) належними доказами, що остання несе значні витрати, пов`язані з навчанням. Позивачка є студенткою першого курсу КЗ КОР «Чорнобильський медичний фаховий коледж» державної форми навчання, тобто здобуває освіту за рахунок коштів загального Фонду місцевого бюджету. Державна форма навчання надає позивачці право на отримання академічної стипендії (звичайна- 1510,00 грн. або підвищена стипендія -2198 грн.), відповідно до Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 р. № 882 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.05.2022 р. № 599), Положенням про стипендіальне забезпечення студентів КВНЗ КОР «Чорнобильський медичний коледж». Вказані академічні стипендії призначаються за результатами навчання в коледжі (відповідно до п. 4 Положення про стипендіальне забезпечення студентів КВНЗ КОР «Чорнобильський медичний коледж»). Позивачка навчається та проживає в одній місцевості: Бориспільський район. Київська область, та здебільшого на дистанційній формі навчанні, тобто значних витрат на поїзд не несе. В гуртожитку позивачка не проживає, оскільки КЗ КОР «Чорнобильський медичний фаховий коледж» (Київська область, м. Яготин, вул. Незалежності, 71а) знаходиться приблизно 20 хв. їзди від місця проживання останньої. Всі ці обставини вказають на те. що ОСОБА_1 не потребує зазначеної у своїй позовній заяві такої значної матеріальної допомоги. - стан здоров`я дитини: їх дитина є повністю здоровою, будь-яких хронічних захворювань не має; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; увагу суду хочу звернути на мій стан здоров`я. Відповідач, є інвалідом 3 гр. групи з дитинства (пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 18.03.2015р. термін дії; довічно; пенсійне посвідчення№ НОМЕР_2 ). Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 95242/144, виданої Київською обласною клінічною лікарнею, маю наступні діагнози (захворювання). Основний: цукровий діабет, тип 1, важка форма, лабільний перебіг в стадії субкомпенсації. Ускладнений: діабетична ретинопатія, проліферативна стадія, неоваскулярна форма обох очей. Діабетична ангіопатія нижніх кінцівок. Діабетична дистальна симетрична сенсо-моторна нейропатія нижніх кінцівок з вегетативно-дистрофічними порушеннями. Діабетична кардіоміопатія, СН 0 ст. Діабетичний гепатоз. Супутній: Хронічний панкреатит. СКХ, конкремент в правій нирці. Висівковоподібний лишай. Відповідно до результатів обстеження УЗД органів черевної порожнини і нирок 04.02.2020 р. КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» маю дифузні зміни в печінці. Хр. холецистит. Панкреатит. Діабетична нефропатія. СКХ, конкремент в правій нирці. Внаслідок чого потребує особливого харчування-дієти, постійного контролю стану здоров`я (контроль рівня цукру в крові протягом дня, рівня глікемії, рівня глікозильованого гемоглобіну; контроль біохімії крові, глюкозурії, ацетонурп, глікованого гемоглобіну; ведення щодня інсуліну, періодичний та постійний прийом призначених мед.препаратів: «небівалол», «ампріл» тощо), також необхідно регулярно робити аналізи, щорічно проходити повне медичне обстеження та відвідувати відповідних спеціалістів (виписка із медичної картки стаціонарного хворого № 95242/144). Єдиним джерелом його доходу є лище заробітна плата, з якої він сплачує комунальні послуги за проживання, для підтримання стану здоров`я регулярно витрачає на ліки та лікування, купує спеціальні (дієтичні) продукти харчування, одяг, утримує житловий будинок, допомагає матері, що є непрацездатною та тяжко хворіє, оплачує свій проїзд до місця роботи (м.Київ) тощо. Інщих доходів не має.

Оскільки його середня заробітна плата становить 13800 грн. (розрахунковий лист за квітень 2023 р.), вважає, що 1/9 частка (що становить 1533 грн.) від його заробітку (доходу) щомісячно буде достатнім розміром аліментів на утримання повнолітньої доньки, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків: також зазначає, що має на своєму утриманні непрацездатну матір - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка потребує не тільки турботи та уваги, а й матеріальної допомоги (придбання ліків, продуктів харчування тощо) (пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 від 25.11.2015р.), наявність нерухомого майна: на праві власності маю тільки 1/4 частку житлового будинку, що знаходиться в с. Сулимівка Бориспільського району Київської області. Іншого нерухомого майна у власності нема. Зазначає, що мати позивача, є офіційно працевлащтованою особою у КНП «Київська міська клінічна лікарня щвидкої медичної допомоги», а тому має змогу і повинна нести спільний обов`язок з утриманняїх доньки. Такі обставини вказують на його неможливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, а позивачка, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, не надала суду належні та безспірні докази про те, що потребує відповідних витрат. Виходячи з принципів розумності та справедливості вважає за обґрунтований розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/9 частки його заробітку (доходу) щомісячно, упродовж періоду її навчання у КЗ КОР «Чорнобильський медичний фаховий коледж», починаючи з дня пред`явлення позову і упродовж періоду нею навчання у даному коледжі, але не довше ніж до двадцять трьох років. На підставі викладеного, керуючись Законом України від 12 лютого 2015 року «Про забезпечення права на справедливий суд», п. 20 Постанови Пленуму ВСУ № З від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 182, 199-201 СК України, ч. 4 ст. 267 ЦК України, ст.ст. 60, 81, 178 ЦПК України, - просив позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 , аліменти на користь повнолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/9 частки мого заробітку (доходу) щомісячно, упродовж періоду її навчання у КЗ КОР «Чорнобильський медичний фаховий коледж», починаючи з дня пред`явлення позову і упродовж періоду нею навчання у даному коледжі, але не довше ніж до двадцять трьох років.

Позивачка направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги та просила їх задоволити, мотивуючи там, що будь-якого майна на праві власності не має, здійснює проїзд до навчального закладу, потребує продуктів харчування, засобів гігєни, а також одяг та взуття, для навчання необхідні відповідні канцелярські товари. Також навчання потребує комп`ютерної техніки, комунальні платежі здійснює мама. Вона отримує стипендію у розмірі 1300 грн..

Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги зазначені у відзиві підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача, за наявних у справі матеріалів.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

В силу ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» містить роз`яснення, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 02 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.ст. 28, 29 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 2 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держави учасниці визнають право дитини на освіту, із метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: заохочують розвиток здібностей різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безоплатної освіти і надання у випадку необхідності фінансової допомоги; забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти і професійної підготовки для всіх дітей. Освіта повинна біти спрямована на: розвиток особи, талантів, розумових, фізичних здібностей дитини в найповнішому обсязі; виховання поваги до прав людини та основних свобод, а також принципів, проголошених у Статуті Організації Об`єднаних Націй, підготовка дитини; підготовка дитини до свідомого життя у вільному суспільстві в дусі розуміння, миру, терпимості, рівноправності, етнічними, національними …

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , шлюб між якими відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 29.10.2013 року розірвано (а.с.4-9). З 12.09.2022 позивачка навчається на першому курсі денної форми навчання КЗ КОР «Чорнобильський медичний фаховий коледж». Як вбачається довідки КЗ КОР «Чорнобильський медичний фаховий коледж» від 12.04.2023 термін навчання становить з 12.09.2022 по 28.06.2025 (а.с.10, 19).

Відповідач, є інвалідом 3 гр. групи з дитинства (пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 18.03.2015р. термін дії; довічно; пенсійне посвідчення№ НОМЕР_2 ). Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 95242/144, має хронічні захворювання. Має матір - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 від 25.11.2015р.), яка є пенсіонером (а.с. 28-35). Відповідно до копії розрахункового листа за квітень 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 має заробітну плату в розмірі 17344, 44 гривень (а.с.36).

Враховуючи дані обставини, матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців, вимоги ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 182, 183 СК України, а також те, що відповідач працює та має можливість сплачувати аліменти, і надавати матеріальну допомогу доньці, та враховуючи, що обставини визначені ст. 188 СК України відсутні. При цьому, враховуючи розмір аліментів та крайню межу мінімального розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, а також те, що незалежно від форми навчання визначений обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка навчається. Крім цього, СК України передбачає стягнення витрат на навчання.

Таким чином, враховуючи вище викладене, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на утримання повнолітньої доньки необхідно стягнути аліменти у розмірі частини від його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які слід стягнути на період навчання дитини до досягнення нею двадцяти трьох років, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку повнолітньої доньки.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 258-259, 265, 268, 354, 141 ЦПК України, ст. ст. 182, 199 - 200, 191, 141, 150, 198 Сімейного Кодексу України, Конвенцією про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 2 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , працюючого в КНП "Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги", аліменти на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , в розмірі частини його доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 травня 2023 року і до досягнення нею двадцяти трьох років, на час навчання.

В межах стягнення платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , працюючого в КНП "Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги", на користь держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 30 червня 2023 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.