Номер провадження 2/205/547/23
22 листопада 2021 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення коштів та неустойки.
Позов обгрунтовано тим, що між позивачем та ФОП ОСОБА_2 23.10.2020 року укладено договір, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався організувати роботи по виготовленню ПВХ конструкцій (виробів), а позивач передала йому аванс за договором в розмірі 2 000 грн. В подальшому, позивач оформила споживчий кредит, яким оплатила безготівково вищевказаний договір, про що власноручно в договорі зазначив відповідач.
Однак, відповідач умови договору не виконав, не доставив та не передав позивачу вироби відповідно до умов договору.
Оскільки відповідач не виконав умови договору у визначений договором строк, позивач просить розірвати вищевказаний договір та стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь позивача сплачені за договором кошти, а також неустойку за невиконання умов договору за 33 робочих дні в розмірі 20 121 грн., а всього 40 446 грн.
Ухвалою судді від 20.12.2021 року, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі.
Ухвалою суду від 27.01.2023 року витребувано докази.
Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався.
Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак, про причини неявки суд не повідомив.
Третя особа: ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явилася. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак, про причини неявки суд не повідомила.
У відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, доходить висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.
Пунктом 3.2. визначено, що борг до передачі у власність повинен бути погашений замовником не пізніше 20 днів з дня внесення завдатку.
Зі змісту договору вбачається, що внесення авансу в розмірі 2 000 грн. при укладенні договору є обов`язковим, що свідчить про оплату позивачем 2 000 грн. авансу при його укладенні.
З матеріалів справи встановлено, що для оплати металоконструкцій в розмірі 20 325 грн. позивачем оформлено споживчий кредит 25.10.2020 року.
Отже, позивач умови договору виконала.
Як зазначила позивач, відповідач договір не виконав, тому просила розірвати договір та стягнути сплачену нею суму за договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У позові вказано, що відповідач зобов`язання за договором не виконав, що він не спростував, таким чином, вбачається істотне порушення ним договору, через яке позивач позбавлена виробів, на які розраховувала при укладенні договору.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розірвання вказаного договору.
Відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
Враховуючи, що договір розірвано у зв`язку з істотним порушенням його умов відповідачем, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача отриманих ним коштів в розмірі 20 325 грн.
Пунктом 4.3 договору встановлено, що у разі невиконання п. 3.2. виконавець зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі 0,1 відсоток від вартості цього договору за кожен робочий день прострочення.
Разом з тим, ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що в разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
Таким чином, враховуючи, що умови договору щодо визначення розміру неустойки ставлять споживача у менш сприятливе становище, порівняно з визначеними законом правами, суд доходить висновку, що слід застосувати в даному випадку саме розмір неустойки, визначений Законом України «Про захист прав споживачів» та стягнути з відповідача на користь позивача неустойку з 24.11.2020 року за 33 дні по 3 відсотки за кожний робочий день прострочки в розмірі 20 121 грн. (в межах позовних вимог).
Враховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України та оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «про захист прав споживачів» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.
Керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 526, 651, 653 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення коштів та неустойки задовольнити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.Г. Остапенко