Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді - САВЛУК Т.В.

за участі секретаря Бурячек О.В.,

учасники справи:

представник позивача - ОСОБА_1 ,

представник відповідача - адвокат Кондаков А.Г.,

третя особа - ОСОБА_2 - не з`явися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , з вимогою: «Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 20 753,42 гривень, моральну шкоду в розмірі 20 000,00 гривень, та вартість висновку визначення матеріального збитку у розмірі 1 500,00 гривень»

20 вересня 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

12 листопада 2021 року відповідач ОСОБА_4 подала до суду відзив на позов з викладенням своїх міркувань по суті предмету позову з посиланням на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та просила поновити строк для подання відзиву на позов.

20 грудня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про задоволення клопотання відповідача ОСОБА_4 про поновлення строку для подання до суду відзиву на позов.

20 грудня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відмову у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, яка направлена на адресу суду представником позивача ОСОБА_1 (дата відправлення 27 листопада 2021 року, зареєстрована в канцелярії суду 09 грудня 2021 року (вх.№79627), з доказами направлення заяви засобами поштового зв`язку іншим учасникам цивільного процесу.

20 грудня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, якою клопотання відповідача ОСОБА_4 про призначення судової автотоварознавчої експертизи, яке подано до суду 12 листопада 2021 року, зареєстроване в канцелярії суду за вх. №17448/1, повернуто відповідачу ОСОБА_4

20 грудня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залишення без задоволення заяву представника відповідача - адвоката Кондакова А.Г. щодо заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, яка оголошена в судовому засіданні 20 грудня 2021 року.

22 листопада 2021 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - ОСОБА_2 подав письмові пояснення щодо відзиву на позов, з викладенням своїх міркувань по суті предмету спору.

23 листопада 2021 року представник позивача - адвокат Луценко Агнія Володимирівна подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву з викладенням своїх міркувань по суті предмету відзиву з посиланням на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

22 червня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про поновлення відповідачу ОСОБА_4 процесуальний строк для подання заяви про забезпечення доказів шляхом призначення судової експертизи.

Заяву відповідача ОСОБА_4 про призначення судової автотоварознавчої експертизи, задоволено.

Призначено по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, - ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкода, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судову автотоварознавчу експертизу, та зупинено провадження у справі до проведення експертизи.

02 лютого 2023 року (вих.№21669/22-54) директором Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Олександром Рувін направлено на адресу суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, - ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкода, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, разом з Висновком експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі №755/11441/21.

14 лютого 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відновлення провадження у цивільній справі.

Представник позивача - адвокат Луценко Агнія Іванівнав судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, та на підставі наявних у справі доказів, додатково пояснила, що 17 лютого 2021 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебуваючи пасажиром транспортного засобу марки «Nissan», модель «Almera», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , під час зупинки на вулиці Ризькій біля будинку № 6 в місті Києві, відчиняючи двері транспортного засобу не переконалась, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen», модель «CC», номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу. 05 квітня 2021 року Шевченківським районним судом міста Києва винесено постанову, якою визнано винною ОСОБА_4 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З метою визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю «Volkswagen», модель «CC», номерний знак НОМЕР_2 , при дорожньо-транспортної пригоди, була замовлена та проведена суб`єктом оціночної діяльності незалежна оцінка. Згідно Звіту № 542/05/21 від 12 травня 2021 року про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Volkswagen», модель «CC», номерний знак НОМЕР_2 , вартість збитку складає 20 753,42 гривень. Позивач неодноразово намагалася врегулювати питання з відповідачем в позасудовому порядку, здійснювалась переписка, однак врегулювати спір мирним шляхом виявилося за неможливим. Крім того в результаті дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженого майна позивача була заподіяна моральна шкода, оскільки після дорожньо-транспортного пригоди автомобіль перебував у стані не придатному для користування як для роботи так і в повсякденному житті, виходячи зі ступеню моральних та психологічних страждань, душевних переживань та зусиль направлених на відшкодування завданої шкоди, пов`язаних із необхідністю вчинення відповідних дій, спрямованих на відновлення своїх порушених прав, а також душевних страждань, яких позивач, яка фізична особа, зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача та знищення майна, із урахуванням вимог розумності та справедливості позивач оцінює розмір маральної шкоди в розмірі 20 000,00 гривень.

Представник відповідача - адвокат Кондаков Артем Геннадійович в судовому засіданні висловив свою позицію щодо підстав для відмови у задоволенні позову, яка викладена у відзиві на позов, додатково пояснив, що дійсно 17 лютого 2021 року відповідач ОСОБА_4 перебувала пасажиром автомобіля «Nissan», модель «Almera», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , під час відкриття дверей відбулося зіткнення з автомобілем «Volkswagen», модель «CC», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортний засіб позивача отримав незначні пошкодження. Відповідач намагалася здійснити спроби щодо добровільного порядку відшкодування шкоди позивачу. ОСОБА_2 запропонував відповідачу добровільно відшкодувати вартість отриманих пошкоджень, та замінити дзеркало заднього виду та відремонтувати двері транспортного засобу позивача, на що відповідач погодилася, однак з умовою, якщо будуть такі витрати підтвердженні документально, оскільки озвучена сума позивачем в розмірі 300 дол. США була значно завищеною. Відповідачем було придбано дзеркало заднього виду вартістю 3 022,00 гривень. В подальшому чоловік позивача через застосунок Viber 21 квітня 2021 року повідомив кінцеву суму відновлюваного ремонту транспортного засобу в розмірі 4 400,00 гривень, яка була значно меншою за озвучені 300 дол. США, та після даного повідомлення ані чоловік ані позивач більше не виходили на зв`язок. Відповідач вважає, що визначена сума матеріального збитку в розмірі 20 753,43 гривень, яка зазначена у звіті, є значно завищеною, та такою що не відповідає реальністю. Щодо заявлених вимог про стягнення моральної шкоди, яка визначена позивачем у розмірі 20 000,00 гривень, представник відповідача наголосив, що інформації та/або докази, що містили б обґрунтування факту завдання моральної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок такої шкоди позивачу в матеріалах справи відсутні, тому не підлягають задоволенню.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримує позовні вимоги, та просив задовольнити позов на підставі документів, які долучено до справи.

Таким чином, вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, надавши належну оцінку наведеним сторонами доводам та запереченням щодо підстав та предмету позову, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

За вимог цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.

Згідно ст.1166 Цивільного кодексу України відшкодування матеріальної шкоди можливо при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток.

Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

05 квітня 2021 року Шевченківським районним судом міста Києва винесено постанову, якою визнано виним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340,00 гривень.

Як встановлено судом в мотивувальній частині постанови суду: «17 лютого 2021 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи пасажиром транспортного засобу марки «Nissan», модель «Almera», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , під час зупинки на вулиці Ризькій біля будинку № 6 в місті Києві, відчиняючи двері транспортного засобу не переконалась, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen», модель «CC», номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушила вимоги п.п.5.2«г», 15.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно зі ст. 124 КУпАП»

За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Власником транспортного засобу «VOLKSWAGEN CC», державний номер НОМЕР_3 , є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.14).

12 травня 2021 року між ОСОБА_3 та Приватним підприємством «Габ`яно», укладено Договір №542/04/21 про проведення оцінки майна, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язки по здійсненню робіт визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, а саме: «VOLKSWAGEN CC», державний номер НОМЕР_3 , заводський № НОМЕР_4 , червоного кольору, 2015 року випуску, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . Мета оцінки: визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «VOLKSWAGEN CC», державний номер НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження, станом на 12 травня 2021 року.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

У відповідності до положень цього Закону майном, яке може оцінюватися, вважаються об`єкти в матеріальній формі, будівлі та споруди (включаючи їх невід`ємні частини), машини, обладнання, транспортні засоби тощо; паї, цінні папери; нематеріальні активи, в тому числі об`єкти права інтелектуальної власності; цілісні майнові комплекси всіх форм власності.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 9 цього ж Закону, Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Оцінка майна проводиться на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції країни та Фондом державного майна України № 1074/8395 від 24.11.2003 року.

Пунктом 8.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 24.11.2003. № 142/52092, передбачено, що вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу.

Відповідно до Звіт № 542/0521 від 12 травня 2021 року, про вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, який був виконаний суб`єктом оціночної діяльності Приватним підприємством «Габ`яно», становить 20 753,42 гривень. (а.с. 37-65 том 1).

Відповідно до положень статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як роз`яснено у п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 Цивільного кодексу України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Заперечуючи проти позовних вимог які пред`явленні ОСОБА_3 , представник відповідача - адвокат Кондаков Артем Геннадійович в судовому засіданні посилався, на те, що відповідач не погоджується з розміром матеріального збитку, який визначений позивачем на підставі звіту оцінювача, оскільки такий розмір матеріальної шкоди значно завищений з урахуваннями механічних пошкоджень, завданих транспортному засобу потерпілої особи за наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

17 січня 2022 року (вх. №2364) відповідач ОСОБА_4 подала до суду заяву про забезпечення доказів шляхом призначення судової автотоварознавчої експертизи разом з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення з такою заявою до суду, просила призначити у цивільній справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, поставивши на розгляд експертів питання: яка дійсна ринкова вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля марки Volkswagen, модель CС, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 17 лютого 2021 року, а саме: встановлення та фарбування дзеркал заднього виду з правової сторони, ремонт передньої двері в цінах на дату ДТП.

За змістом положень ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Статтею ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як серед іншого, висновками експертів.

Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства. ( ст.1 Закону України «Про судову експертизу»)

Висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. ( ч.1 та ч.2 ст.102 Цивільного процесуального кодексу України).

В межах розгляду цивільної справи, судом постановлено ухвалу про призначення судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення експертів поставлено наступні питання: яка дійсна ринкова вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля марки Volkswagen, модель CС, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 17 лютого 2021 року, а саме: встановлення та фарбування дзеркал заднього виду з правової сторони, ремонт передньої двері в цінах на дату ДТП.

Згідно Висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ), за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 21669/22-54 від 02 лютого 2023 року, експерт ОСОБА_6 дійшов до наступних висновків, що вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу - автомобіля марки Volkswagen, модель CС, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 17 лютого 2021 року складає: 22 659,02 гривень (двадцять дві тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять грн. 02 коп.). Водночас, факт включення або не включення ПДВ до визначеної суми залежить форми оподаткування суб`єктів господарської діяльності, які надаються послуги з проведенням ремонту КТЗ, реалізації складових і матеріалів тощо. (а.с. 139-143 том 2)

За правилами ст.76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України) .

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За наведених та встановлених обставин, суд бере за основу, як доказ, висновок експерта №21669/22-54 від 02 лютого 2023 року, складений експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) Коробка Андрієм Анатолійовичем, який має відповідну кваліфікацію та в якому зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384 Кримінального кодексу України за відомо неправдивий висновок за ст. 385 Кримінального кодексу України, відповідно до якого дійсна вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу - автомобіля марки Volkswagen, модель CС, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 17 лютого 2021 року складає: 22 659,02 гривень.

Крім того, суд враховує, що відповідач ОСОБА_4 , діючи через уповноваженого представника, скористалася процесуальним правом заявити клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи для визначення дійсної відновлюваного ремонту транспортного засобу, разом з тим, після повернення цивільної справи разом з Висновком експерта №21669/22-54 від 02 лютого 2023 року, представник відповідача - адвокат Шабрат В.І., ознайомився з матеріалами справи 23 лютого 2023 року, однак не скористалася процесуальним правом подати письмові пояснення, щодо спростування обґрунтованості висновку експерта та визначення вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу, також представник відповідача не скористався правом подати заяву про призначення повторної та/або додаткової експертизи.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексах випадках. (ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України)

Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, суд приходить до висновку, що оскільки вартість відновлюваного ремонту належного позивачу автомобіля «Volkswagen», модель CС, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , на момент дорожньо-транспортної пригоди визначена в розмірі 22 659,02 гривень (яка визначена Висновком експерта №21669/22-54 від 02 лютого 2023 року), то відповідно до положень ст. 1192 Цивільного кодексу України, позивачу належить до відшкодування відповідачем ОСОБА_4 вартість матеріального збитку у розмірі 20 753,42 гривень, яка заявлена в межах заявлених позовних вимог позивачем.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Майном, яке може оцінюватися, вважаються об`єкти в матеріальній формі, будівлі та споруди (включаючи їх невід`ємні частини), об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості, машини, обладнання, транспортні засоби тощо; паї, цінні папери; нематеріальні активи, у тому числі об`єкти права інтелектуальної власності; цілісні майнові комплекси всіх форм власності; майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (право володіння, розпорядження, користування), спеціальне майнове право на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та право вимоги. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна. Нормативно-правовими актами з оцінки майна можуть бути передбачені строки дії звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) від дати оцінки або дати її затвердження (погодження) замовником. Випадки обов`язкового проведення оцінки майна встановлюються цим Законом.

Договір на проведення оцінки майна укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім. Під час укладання багатостороннього договору крім замовника оцінки стороною договору може виступати особа-платник, якщо оплату послуг суб`єкта оціночної діяльності здійснює інша особа, а не замовник. У цьому випадку на платника як сторону договору поширюються обмеження, зазначені в статті 8 цього Закону. Замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки. Сторони договору на проведення оцінки майна (замовник, платник) мають право вільного вибору суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання за умови виконання вимог, встановлених статтями 8 та 9 цього Закону. Істотними умовами договору на проведення оцінки майна є: зазначення майна, що підлягає оцінці; мета, з якою проводиться оцінка; вид вартості майна, що підлягає визначенню; дата оцінки; строк виконання робіт з оцінки майна; розмір і порядок оплати робіт; права та обов`язки сторін договору; умови забезпечення конфіденційності результатів оцінки, інформації, використаної під час її виконання; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; порядок вирішення спорів, які можуть виникнути під час проведення оцінки та прийняття замовником її результатів. Законодавством або за згодою сторін договору в ньому можуть бути передбачені інші істотні умови. Розмір і порядок оплати робіт з оцінки майна визначаються за домовленістю сторін або у випадках відбору суб`єкта оціночної діяльності на конкурсних засадах - за результатами конкурсу. Не допускається встановлення у договорі розміру оплати робіт як частки вартості майна, що підлягає оцінці. Права, обов`язки та відповідальність оцінювача (суб`єкта оціночної діяльності), який проводить експертизу на підставі ухвали (постанови) суду про її призначення, визначаються законодавством України про судову експертизу та цим Законом. (ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»)

12 травня 2021 року між ОСОБА_3 та Приватним підприємством «Габ`яно», укладено Договір №542/04/21 про проведення оцінки майна, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язки по здійсненню робіт визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, а саме: «VOLKSWAGEN CC», державний номер НОМЕР_3 , заводський № НОМЕР_4 , червоного кольору, 2015 року випуску, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . Мета оцінки: визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «VOLKSWAGEN CC», державний номер НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження, станом на 12 травня 2021 року.

Відповідно до розділу 2 Договору №542/04/21 про проведення оцінки майна, визначено, що загальна вартість робіт за даним договором складає: 1 500,00 гривень, без урахувань податку на додану вартість (ПДВ не нараховується) Розрахунок між сторонами здійснюється шляхом перерахування замовником суми, що зазначена в п. 2.1. суми, шляхом банківського перерахунку на розрахунковий рахунок виконавця, на підставі наданого виконавцем рахунку-фактури наступним чином: 100% від загальної вартості робіт, що складає 1 500,00 гривень, без урахувань податку на додану вартість (ПДВ не нараховується), протягом 1 робочого дня з дати надання виконавцем рахунку-фактури на проведення відповідних робіт.

Згідно Акту №542/04/21 прийому-передачі робіт до Договору № 542/04/21 від 12 травня 2021 року, підписаного замовником ОСОБА_3 та виконавцем ПП «Габ`яно», останній передав, а замовник прийняв виконану згідно Договору № 542/04/21 від 12 травня 2021 року, роботу визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу, а саме: «Volkswagen», модель CС, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , заводський № НОМЕР_4 , червоного кольору, 2015 року випуску, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . Вартість робіт за договором складає сума: 1 500,00 гривень, без урахуванням податку на додану вартість (ПДВ не нараховується)

Згідно Квитанції № 89749491 від 19 травня 2021 року, ОСОБА_3 сплачено за оцінку майна у розмірі 1 500,00 грн., передбачений Договором № 542/04/21 від 12 травня 2021 року,

Таким чином, надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на її користь витрат за проведення оцінки вартості матеріального збитку, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені витрати за проведення оцінки визначення вартості матеріального збитку у сумі 1 500,00 грн.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн., то згідно до ч. 1, 2 п. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Позивач ОСОБА_3 зазначила, що їй завдано моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, які позивачка зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою ОСОБА_4 , пошкодженням її майна. У зв`язку з пошкодженням її транспортного засобу вона перебуває у пригніченому стані, відчуває певний емоційний та фізичний дискомфорт, позбавлена можливості використовувати пошкоджений автомобіль та вимушена користуватися послугами таксі для пересування.

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд враховує, що позивач ОСОБА_3 , як власниця транспортного засобу, який потрапив з вини відповідача ОСОБА_4 у дорожньо-транспортну пригоду завдано моральної шкоди, пов`язаної з душевними стражданнями з приводу пошкодження її майна - автомобіля «Volkswagen», модель CС, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що спричинило незручності у її житті та порушило нормальні життєві стосунки, оскільки змушена була користуватися послугами таксі, крім того не мала змоги бачитися з батьками, які проживають у м. Ческаси.

Разом з тим, з урахуванням викладеного, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000,00 гривень є надто завищеним, тому суд враховує що тяжких наслідків для позивача не настало, а тому, суд доходить висновку, що за вказаних обставин відшкодування моральної шкоди в сумі 2 000,00 гривень є достатнім, обґрунтованим та справедливим.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Цивільного - процесуального кодексу України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням вимог ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 816 грн. 00 коп., які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 23, 1166, 1187, 1192 Цивільного кодексу України, Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні», статтями 2, 10, 12, 13, 49, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 20 753 гривні 42 копійки, моральну шкоду в розмірі 2000,00 гривень, вартість висновку визначення матеріального збитку в розмірі 1500,00 гривень, а всього на загальну суму 24 253 (двадцять чотири тисячі двісті п`ятдесят три) гривні 42 копійки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1816,00 гривень.

Сторони цивільного процесу:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

С у д д я