Справа № 442/9237/23
Провадження № 6/442/105/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого-судді - Крамара О.В., з участю секретаря судового засіданння: Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дрогобицький відділ державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, ОСОБА_2 , про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Вимоги заяви мотивує тим, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 21 квітня 2011 року задоволено подання державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС Чухрай М.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань, що покладені на нього рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.08.2008 року.

У грудні 2023 року заявник звернувся до Дрогобицького відділу ДВС щодо вирішення даного питання у позасудовому порядку. Із наданої відповіді вбачається, що виконавче провадження відносно заявника знищене у зв`язку із закінченням терміну зберігання, відомості про заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Крім того, станом на 06.12.2023 року на примусовому виконання у Дрогобицькому відділ ДВС не перебувають будь-які виконавчі документи у боржником яких є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи вищевикладене, а також те, що потреба у застосування відносно нього встановленого обмеження відпала у зв`язку із відсутністю заборгованості по аліментам, звертається до суду із відповідною заявою.

Заявник ОСОБА_1 та Державний виконавець Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львова) в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Оскільки розгляд заяви проводиться у відсутності сторін то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України - не здійснюється

Оглянувши та дослідивши матеріали заяви, зібрані по справі докази в їх сукупності, встановивши дійсні правовідносини та відповідні їм норми матеріального права, суд приходить до висновку про задоволення заяви виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Судом встановлено, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.04.2011 року у справі №6-51/11 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання ним свого зобов`язання по рішенню Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 серпня 2008 року щодо стягнення з нього аліментів в користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 .

Згідно листа начальника Західного міжрегіональне управління Міністерства юстиції Дрогобицького ВДВС у Дрогобицькому району Львівської області, станом на 06.12.2023 на примусовому виконанні у Дрогобицькому відділі державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на перебуває будь-яких виконавчих документів, де стороною боржника є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні правапередбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду.

Беручи до уваги, що виконавчі провадження щодо примусового стягнення заборгованості з боржника відсутні, а заборгованість за виконавчим документом погашено, суд вважає, що відпали підстави для тимчасового обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за кордон.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що подана заява є обґрунтованою та слід скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі території України.

Керуючись ст.441 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву задоволити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , жителю АДРЕСА_1 , встановлене ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.04.2011.

Ухвала суду у відповідності до ст.261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в порядку і строки, визначені цивільним процесуальним законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Крамар