ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1343/23
Провадження № 2/483/425/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

25 грудня 2023 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Рак Л.М.,

за участю секретаря Гречки С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -

В С Т А Н О В И В :

26 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до ОСОБА_2 . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона з 18 серпня 2018 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який 22 серпня 2023 року був розірваний. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у теперішній час проживає з нею. Посилаючись на те, що добровільної угоди про сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх малолітнього сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, посилаючись на те, що вона потребує матеріальної допомоги відповідача для підтримки власного життя, оскільки малолітня дитина проживає з нею та потребує постійного догляду і вона не має змоги заробляти кошти для свого забезпечення, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення їх спільною дитиною трьох років, а саме до 01 жовтня 2025 року.

07 грудня 2023 року відповідачем ОСОБА_2 на адресу суду був направлений відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що частково визнає позовні вимоги та посилаючись на те, що у зв`язку з введенням в країні воєнного стану він втратив свою основну роботу та зараз тимчасово не працює і вимушений заробляти собі та синові на існування періодичними заробітками, просив стягнути з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на утримання ОСОБА_1 у загальному розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а після досягання дитиною трирічного віку, тобто з 01 жовтня 2025 року стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. У відзиві також зазначив, що він вже добровільно сплачує аліменти на утримання сина та перерахував на рахунок позивачки 250 грн. за 5 днів вересня 2023 року, 1500 грн. за жовтень 2023 року та 1560 грн. за листопад 2023 року (а.с 29-30).

15 грудня 2023 року представник позивачки направила до суду відповідь на відзив в якому просила позов задовольнити в повному обсязі.

21 грудня 2023 року відповідач ОСОБА_2 на адресу суду направив заперечення на відповідь на відзив представника позивачки, в якому просив задовольнити позов частково з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Представник позивачки надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, в якій, крім того просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив від 21 грудня 2023 року розгляд справи просив провести за його відсутності.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 23 серпня 2022 року вбачається, що 23 серпня 2022 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

При цьому відповідач не заперечує, що син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матір`ю, та він згоден виплачувати на утримання сина аліменти.

Вирішуючи цивільно-правовий спір в частині стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з такого.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у п. 23 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням викладеного, а також того факту, що дитина перебуває на утриманні позивачки та відповідачем не надано підтвердження щодо свого матеріального становища, як скрутного, на яке він посилається, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи цивільно-правовий спір в частині стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з такого.

Частинами 2 та 4 ст. 84 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

При вирішенні питання про можливість стягнення аліментів з чоловіка на утримання його дружини, необхідно враховувати його майновий стан, наявність працездатності, інших утриманців тощо.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає вимоги позивачки про стягнення аліментів на її утримання обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач працює, інших утриманців не має та матеріальної допомоги на утримання позивачки добровільно не надає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 26 вересня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 вересня 2023 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: