Справа № 946/5800/23
Провадження № 2/946/2909/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Пащенко Т.П.
при секретарі Топтигіній О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду м.Ізмаїл цивільну справу за позовом керівника Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби,-
В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання сповіщений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 та п.8 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Згідно статті 25 Закону України «Про тваринний світ» рибальством вважається добування риби та водних безхребетних. На території України відповідно до законодавства може здійснюватися промислове, любительське та спортивне рибальство.
Відповідно до статті 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.
Частиною 1 ст.63 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.
У відповідності до статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», яка встановлює об`єкти правової охорони навколишнього природного середовища, державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Частиною 4 ст.63 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що громадяни відповідно до закону зобов`язані: охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин; сприяти відтворенню відновлюваних об`єктів тваринного світу; використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону; відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
Судом встановлено, що постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі № 946/4070/22 вiд 12.07.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмiрi 340 грн. (а.с.25-26).
Вищевказана постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області в апеляційного порядку не оскаржувалась та 26.07.2022 року набрала законної сили.
Відповідно до даної постанови суду 13.05.2022 року о 12.00 год. на озерi Китай поблизу с. Старі Трояни Ізмаїльського району Одеської області Биков А.О. (спільно з ОСОБА_2 ) здiйснили незаконний вилов риби: судак у кількості 1 шт., сазан - у кількості 7 шт., карась у кількості 13 шт., забороненим знаряддям лову: моносітками у кількості трьох штук, не маючи на це спеціального дозволу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та ст. 3.14 Правил Любительського та спортивного рибальства.
Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення № 005275/230 від 13.05.2022 року службовими особами Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) повідомлено ОСОБА_1 про спричинену його діями шкоду, а також 17.01.2023 року на його адресу направлено пропозицію щодо необхідності відшкодування спричиненої шкоди (а.с.51-52).
Однак, згідно з інформацією Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) № 1-5-9/1170-23 від 10.05.2023 року на даний час завдану ОСОБА_1 шкоду добровільно не відшкодовано.
Крім того, постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у справі № 946/4069/22 від 29.07.2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.32-33).
Вищевказана постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області в апеляційного порядку не оскаржувалась та 09.08.2022 року набрала законної сили.
Відповідно до даної постанови 13.05.2022 року о 12.00 год. на озері Китай поблизу с.Cтapi Трояни Ізмаїльського району Одеської області ОСОБА_2 (спільно з ОСОБА_1 ) здійснили незаконний вилов риби: судак - у кількості 1 шт., сазан - у кількості 7 шт., карась - у кількості 13 шт., забороненим знаряддям лову - моносітками у кількості трьох штук, не маючи на це спеціального дозволу. Своїми діями ОСОБА_2 порушив ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та ст. 3.14 Правил Любительського та спортивного рибальства.
Відповідно до оцінки заподіяної шкоди рибним запасам, внаслідок порушення природоохоронного законодавства, згідно до розрахунку, розробленого відповідно до Постанови Кабміну від 21.11.11 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цiнних видів водних біоресурсів» (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2 № 1039), загальна сума заподіяної державі шкоди складає 50 082,00 грн, а сума шкоди, що нанесена ОСОБА_2 становить 25 041,00 грн.
Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення № 005275/230 від 13.05.2022 року службовими особами Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) повідомлено ОСОБА_2 про спричинену його діями шкоду, а також 17.01.2023 року на його адресу направлено пропозицію щодо необхідності відшкодування спричиненої шкоди (а.с.47-49).
Однак, згідно з інформацією Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області (Одеський рибоохоронний патруль) № 1-5-9/1170-23 від 10.05.2023 року на даний час завдану ОСОБА_2 шкоду добровільно не відшкодовано.
Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Частиною 1 статті 167 Цивільного кодексу України встановлено, що Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.
Статтею 170 Цивільного кодексу України передбачено, що Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновим правом фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінює докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України.
Згідно з ч.1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно платіжної інструкції від 27.07.2023 року № 1534 (а.с.1) позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн.
За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст.141 ЦПК України не передбачено стягнення судових витрат у солідарному порядку. Солідарний зв`язок це матеріально правова категорія (ст.541 ЦК України), а не процесуальна.
Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн. в рівних частинах з кожного, а саме, по 1342,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1166, 1206 ЦК України, ст. 4-5, 12-13, 128, 130-131, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 272, 279, 280-289, 354 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Т.П.Пащенко