Ухвала

29 червня 2023 року

м. Київ

справа № 757/14213/21-ц

провадження № 61-9207ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07 лютого 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням Печерського районного суду м. Києва від

07 лютого 2022 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 січня 2023 року апеляційну скаргу

ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від

07 лютого 2022 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 лютого 2022 року у цій цивільній справі.

16 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасуватиухвалуКиївського апеляційного суду від 17 лютого 2023 року, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права. Заявник вказує, що апеляційний суд належним чином не оцінив причини пропуску строку на звернення з апеляційною скаргою та дійшов помилкових висновків щодо повноважень Самборського В. М. на подання апеляційної скарги.

ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що повний текст ухвали суду апеляційної інстанції ним було отримано 14 березня 2023 року.У травні 2023 рокуним було вперше подано касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 лютого 2023 року, яку ухвалою Верховного Суду від 08 червня 2023 року повернуто.

Оскільки причина пропуску процесуального строку є поважною, строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України підлягає поновленню.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Право на апеляційний перегляд справи, яке гарантовано Конституцією України, реалізується у порядку, передбаченому процесуальним законом.

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Статтею 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У відповідності до частин третьої, четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення визначених строків, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України

суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження

у справі, якщо: скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву

про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 січня 2023 року апеляційну скаргу

ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від

07 лютого 2022 року залишено без руху та надано строк для усунення

недоліків - подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, зазначення поважних причин пропуску процесуального строку та подання доказів на їх підтвердження.

На виконання ухвали від 20 січня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_1 подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якій зазначено, що доручення № 04-0004690 на надання йому безоплатної вторинної правової допомоги діяло виключно в рамках представництва його інтересів в Печерському районному суді м. Києва. Він зареєстрований та проживав в місті Херсон (який знаходиться під тимчасовою окупацією з моменту вторгнення держави-окупанта на територію України), з моменту повномасштабного вторгнення переїздив з одного міста до іншого, не мав змоги та фактичної можливості вчасно звернутися до центру надання безоплатної вторинної правової допомоги для складення та подання апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду м. Києва від

07 лютого 2022 року. Посилався на те, що судові реєстри не працювали практично до кінця червня 2022 року та він знаходився на тимчасово окупованій території, доступ до інтернету та будь-яких інших засобів зв`язку не мав. Відразу як тільки він виїхав на підконтрольну Україні територію, почав з`ясовувати ситуацію по судовій справі № 757/14213/21 та вчиняти всі можливі дії для оскарження рішення суду першої інстанції.

За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами, обов`язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених статтями 43, 49 цього Кодексу, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє (частина сьома статті 272 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції, встановив, що у матеріалах справи наявна розписка представника ОСОБА_1 - адвоката Самборського В. М. про отримання 06 червня 2022 року копії рішення Печерського районного суду м. Києва від

07 лютого 2022 року.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ чи висловлення явної неповаги до суду чи учасників справи.

Встановивши, що представник позивача отримав 06 червня 2022 року копію рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 лютого 2022 року, взявши до уваги, що апеляційна скарга подана майже через 10 місяців після ухвалення судового рішення, та майже через 6 місяців після отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення представником ОСОБА_1 - адвокатом Самборським В. М., суд апеляційної інстанції, надавши оцінку причинам значного пропуску строку на апеляційне оскарження, наведених заявником, визнав їх неповажними та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, правильно застосувавши положення пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

У частині четвертій статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» повноваження адвоката, з яким укладено договір про надання безоплатної вторинної правової допомоги, підтверджуються в порядку, встановленому частиною третьою статті 21 цього Закону.

Згідно з частиною третьою статті 21 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» повноваження адвоката підтверджуються дорученням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та довіреністю відповідно до вимог процесуального законодавства.

Довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення (частина друга статті 62 ЦПК України).

При розгляді цієї справи у суді першої інстанції приймав участь представник ОСОБА_1 - адвокат Самборський В. М., який представляв його інтереси на підставі довіреності № 04-0004690 від 19 травня 2021 року, посвідченої директором Правобережного київського міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та підписаної Желнеровичем В. І. У довіреності зазначено, що ОСОБА_1 уповноважив адвоката Самборського В. М. бути його представником у судових органах України будь-якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями, які надані законом позивачу, в тому числі з правом оскаржувати рішення, ухвали, постанови суду.

Згідно з частиною першою статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

24 лютого 2022 року Президент України своїм Указом «Про введення воєнного стану в Україні» ввів в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Статтею 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути достатньою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом встановленого законом строку.

Подібні висновки викладеніу постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22), та у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі

№ 756/10191/20 (провадження № 61-10617св21), від 05 вересня 2022 року у справі № 697/2360/21 (провадження № 61-4902св22), від 14 вересня 2022 року у справі № 200/21749/17 (провадження № 61-4826св22).

Встановивши, що особа, яка подала касаційну скаргу, не довела наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали унеможливлювали подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, зокрема протягом липня-листопада 2022 року, апеляційний суд достатньо обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування

чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку

про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема статті 358 ЦПК України, не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 лютого

2023 року (яка не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи) є необґрунтованою.

Керуючись частиною другою статті 390, частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарженняухвали Київського апеляційного суду від 17 лютого 2023 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 лютого

2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович