РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року смт.Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участю секретаря судового засідання: Степанової Н.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу № 947/12738/23 за позовом Одеського обласного центру зайнятості в особі Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з виплаченої допомоги по безробіттю

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник в інтересах Одеського обласного центру зайнятості з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 2 354, 84 грн. Позовна заяву обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , будучи внутрішньо-переміщеної особою під час звернення до Одеського міського центру зайнятості для отримання статусу не пред`явила визначені пунктом 17 Порядку №792 документи, а саме: трудову книжку чи інший документ, який би підтверджував припинення останнього виду зайнятості. Зі слів відповідача було встановлено, що припинити трудовій договір не представляється можливим у зв`язку із знаходженням роботодавця на території бойових дій і відсутності з ним контакту. Враховуючи зазначені обставини ОСОБА_1 виявила намір припинити трудовий договір в односторонньому порядку, подавши до центру зайнятості заяву на ім`я роботодавця про припинення трудового договору.Одеським міським центром зайнятості було прийнято від ОСОБА_1 заяву на ім`я роботодавця - директора комунального некомерційного підприємства «Вовчанська ЦРЛ» Вовчанської міської ради Тищенко К.В. про звільнення з роботи, яку надіслано роботодавцю. Відповідно до наказу Одеського міського центру зайнятості від 31.05.2022 Л°НТ220531 відповідачу було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю. В подальшому на підставі інформації отриманої з Реєстру застрахованих осіб було встановлено факт приховування від центру зайнятості інформації про перебування у трудових відносинах з КНП «Вовчанська центральна районна лікарня» ВМР в період перебування в статусі безробітної та отримання допомоги по безробіттю. 29.08.2022 року під час прийому в центрі зайнятості, безробітна ОСОБА_1 надала кар`єрному раднику наказ про звільнення з останнього місця роботи - КНП «Вовчанська центральна районна лікарня» ВМР від 26.08.2022 №152-к, в якому зазначено, що особу звільнено за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України з 31.08.2022 з виплатою компенсації за невикористану щорічну відпустку.

29.08.2022 року відповідач надає до центру зайнятості пояснення в яких зазначає, що роботодавець попросив надати заяву про звільнення, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було написано та подано роботодавцю іншу заяву на звільнення з роботи за власним бажанням з 31.08.2022 від 25.08.2022. Отже, відповідач приховала від працівників Одеського міського центру зайнятості факт зайнятості, а саме перебування у трудових відносинах з КНП «Вовчанська центральна районна лікарня» ВМР та продовжувала незаконно отримувати допомогу по безробіттю, в зв`язку з чим позивач в особі представника звернувся до суду з вимогою про повернення таких коштів.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.08.2023 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, звернулася до суду з заявою в якій просила суд розглянути справу за ї відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Додатково зазначили, що записом № 14 у наданій відповідачем копії трудової книжки роботодавцем засвідчено, що її було звільнено з роботи наказом від 26.08.2022 року № 152-к за власним бажанням на підставі ст 38 КЗпП з 31.08.2022 року, тобто у період реєстрації як безробітної та отримання допомоги по безробіттю. Також у даному наказі зазначено, що підставою є заява ОСОБА_2 , щодо виплати компенсації при звільненні за невикористання щорічної відпустки зазначено, що підстава також заява ОСОБА_2 . Згідно пояснень відповідача від 29.08.2023 року наданих до центру зайнятості. Заяву про звільнення з роботи з 31.08.2022 року підписану особисто було подано роботодавцю 29.08.2022 року. відповідно до відомостей які містить надана копія Форми ОК 7 за 2022 рік на ім`я відповідача, то остання до 31.08.2022 року числилася працівником КНП «Вовчанська Центральна районна лікарня» та у серпні місяці отримала від зазначеного роботодавця дохід у розмірі 3 171, 42 грн. Тобто, одночасно у період реєстрації у центрі зайнятості як безробітна та отримання допомоги по безробіттю, а саме у період з 31.05.2022 року по 31.08.2022 року. проте. Відповідач під час реєстрації в центрі зайнятості під підпис була ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, проте надала недостовірну інформацію щодо незайнятості та неможливості у встановленому законодавством порядку припинити трудовий договір у зв`язку з знаходженням роботодавця на території бойових дій і відсутності з ним контакту, завдяки чому відповідачеві вдалося протиправно отримати допомогу в розмірі 2 354, 84 грн. за період з 31.05.2022 року по 31.08.2022 року, яка підлягає поверненню.

Відповідач будучи повідомленою належним чином про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не прибула, долучила до справи: Довідку Форма ОК-7, копію трудової книжки, та заяву в якій просила відмовити в задоволенні позову адже не визнає позовні вимоги. В подальшому також долучила довідку про доходи нараховані КНП «Вовчанська ЦРЛ», а саме щодо виплаченої компенсації за невикористану відпустку при звільненні в серпні 2022 року. додаткових заяв чи клопотань на адресу суду не надсилала.

Суд ухвалив розгляд справи провести у відсутність сторін за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається в позові як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилом ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною шостою статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи, що здійснюють свою діяльність відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та цього Закону.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2014 року № 90 «Деякі питання державного управління у сфері зайнятості населення» до внесення змін до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення» служба зайнятості продовжує виконувати завдання і функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду і фінансуються за рахунок і в межах коштів, передбачених у бюджеті Фонду.

У відповідності до п.п. 1, 18, 19 частини другої статті 22 Закону України «Про зайнятість населення» центри зайнятості здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, здійснюють контроль за використанням коштів Фонду, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи.

На підставі наказу Міністерства економіки України від 18.10.2022 №3909 «Про реорганізацію державних установ державної служби зайнятості», наказу Одеського обласного центру зайнятості від 14.11.2022 №770 «Про здійснення організаційно - розпорядчих заходів, пов`язаних із змінами в організації праці Одеської обласної служби зайнятості», наказу Одеського обласного центру зайнятості від 12.12.2022 №828 «Про утворення філій Одеського обласного центру зайнятості», було реорганізовано базові центри зайнятості, зокрема Одеський міський центр зайнятості (код згідно з ) шляхом приєднання до Одеського обласного центру зайнятості та утворено відокремлені підрозділи, зокрема Одеську філію Одеського обласного центру зайнятості (ЄДРПОУ ВП:44957450 за адресою: 65078, Одеська область, Одеський район, м. Одеса, вул. Генерала Петрова 22В, яка діє на підставі Положення «Про Одеську філію Одеського обласного центру зайнятості», затвердженого наказом Одеського обласного центру зайнятості від 12.12.2022 №828 «Про утворення філій Одеського обласного центру зайнятості».

Відповідно до наказу Міністерства економіки України від 18.10.2022 № 3909 «Про реорганізацію державних установ державної служби зайнятості», Одеський обласний центр зайнятості є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків Одеського міського центру зайнятості.

Відповідно до Положення про Одеський обласний центр зайнятості, затвердженого Наказом Державної служби зайнятості від 09.10.2017 року № 146, Одеський обласний центр зайнятості є неприбутковою державною установою, підпорядкованою та підзвітною Державній службі зайнятості.

Пунктом 3.3. Положення №828 визначено, що директор Філії представляє інтереси Одеського обласного центру зайнятості у взаємовідносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, об`єднаннями громадян, у тому числі в судах, господарських судах, прокуратурі та інших правоохоронних органах в межах своєї компетенції.

Судом встановлено, що 26.05.2022 року Одеським міським центром зайнятості було прийнято від ОСОБА_1 заяву на ім`я роботодавця - директора комунального некомерційного підприємства «Вовчанська ЦРЛ» Вовчанської міської ради Тищенко К.В. про звільнення з роботи за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України, яку надіслано роботодавцю, за наданою відповідачем електронною адресою, а також територіальному органу ДПС та територіальному органу Пенсійного фонду України у порядку інформаційної взаємодії між такими органами. 31.05.2022 року на підставі поданої відповідачем по справі заяви про надання статусу безробітного від 31.05.2022 року останній було надано статус безробітної з 31.05.2022 року, відповідно до наказу Одеського міського центру зайнятості від 31.05.2022 №НТ220531 про надання статусу безробітного. Відповідно до наказу Одеського міського центру зайнятості від 31.05.2022 року №НТ220531 відповідачу було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю у мінімальному розмірі як внутрішньо - переміщеній особі без урахування страхового стажу відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», починаючи з 31.05.2022.

Під час реєстрації відповідача в центрі зайнятості, ОСОБА_1 було ознайомлено з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

11.08.2022 року відповідача було додатково ознайомлено з обов`язками безробітного під особистий підпис у Додатку 2 до Індивідуального плану працевлаштування безробітного.

Під час здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації поданої відповідачем до центру зайнятості, згідно Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №136, на підставі інформації отриманої з Реєстру застрахованих осіб було встановлено факт приховування від центру зайнятості інформації про перебування у трудових відносинах з КНП «Вовчанська центральна районна лікарня» ВМР в період перебування в статусі безробітної та отримання допомоги по безробіттю.

29.08.2022 року під час прийому в центрі зайнятості, безробітна ОСОБА_1 надала кар`єрному раднику наказ про звільнення з останнього місця роботи - КНП «Вовчанська центральна районна лікарня» ВМР від 26.08.2022 №152-к, в якому зазначено, що особу звільнено за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України з 31.08.2022 з виплатою компенсації за невикористану щорічну відпустку.

29.08.2022 року відповідач надає до центру зайнятості пояснення в яких зазначає, що роботодавець попросив надати заяву про звільнення, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було написано та подано роботодавцю іншу заяву на звільнення з роботи за власним бажанням з 31.08.2022 від 25.08.2022.

У зв`язку з тим, що відповідно з частиною третьою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг, вищевикладені обставини спонукали Одеський міський центр зайнятості ініціювати проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення по безробітній ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про зайнятість населення».

На виконання службової записки відділу організації працевлаштування населення Одеського міського центру зайнятості, центром зайнятості відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 №60/62, було проведено розслідування страховик випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. За результатом звірення наданої особою інформації з відомостями Державної податкової адміністрації України, Пенсійного фонду України та державних реєстрах було підтверджено факт зайнятості відповідача, а саме перебування в трудових відносинах.

Ну думку позивача, відповідач приховала від працівників Одеського міського центру зайнятості факт зайнятості, а саме перебування у трудових відносинах з КНП «Вовчанська центральна районна лікарня» ВМР та продовжувала незаконно отримувати допомогу по безробіттю, незважаючи навіть на те, що вона була ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного щодо відповідальності за подання недостовірних даних і документів та несвоєчасне подання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання матеріальних послуг.

Наказом Одеського міського центру зайнятості від 31.08.2022 №НТ220831 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю та реєстрацію безробітних з 31.08.2022, у зв`язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких були прийняті рішення про надання їй статусу безробітного і призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, що мало місце протягом періоду реєстрації.

Враховуючи те, що зайнятість особи, зокрема, перебування особи у трудових відносинах, унеможливлює, відповідно до вимог чинного законодавства України отримання статусу безробітного та допомоги по безробіттю, а незаконно отримані кошти підлягають поверненню до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, наказом Одеського міського центру зайнятості від 02.09.2022 №84 було прийняте рішення про повернення незаконно отриманих коштів, у зв`язку з встановленням факту зайнятості особи.

Відповідачу за місцем фактичного перебування було направлено претензію щодо повернення безпідставно наданої допомоги, проте вона її не отримала, в подальшому добровільно кошти не повернула.

Абзацом другим пункту 4 статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» встановлено, що внутрішньо - переміщена особа, яка не мала можливості припинити трудовий договір (інший вид зайнятості) відповідно до пункту 1 статті 36, статей 38, 39 Кодексу законів про працю України у зв`язку з неможливістю продовження роботи за таким трудовим договором (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання, для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю і соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття має право припинити такий трудовий договір в односторонньому порядку, подавши до центру зайнятості за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи заяву на ім`я роботодавця про припинення трудового договору.

Відповідно до пункту 52 розділу XI ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Закону України «Про зайнятість населення» та підпункту першого пункту 18 Порядку №792 для отримання статусу безробітного внутрішньо переміщені особи, а також особи, які перебувають на територіях, на яких ведуться бойові дії, у яких не розірвані трудові договори з роботодавцем, подають до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферізайнятості населення та трудової міграції, заяву на ім`я роботодавця про припинення трудового договору за формою, визначеною центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, про що повідомляються роботодавець (будь - якими засобами комунікації, у тому числі електронними), територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та територіальний орган Пенсійного фонду України у порядку взаємодії з такими органами.

Згідно з підпунктом першим пункту 18 Порядку №792 датою припинення трудового договору є день, що настає за днем подання безробітною внутрішньо - переміщеною особою такої заяви до центру зайнятості. Форма заяви визначається Державним центром зайнятості.

Частиною третьою статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Пунктом 3-3розділу VIII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що під час дії воєнного стану призначення допомоги по безробіттю внутрішньо - переміщеним особам або особам, які перебувають на тимчасово окупованій території або на території, на якій ведуться бойові дії, які не мають документів про періоди страхового стажу, трудової діяльності, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), здійснюється на підставі відомостей, наявних у: Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків; Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування; інформаційній системі Державної міграційної служби України та Міністерства внутрішніх справ України; Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб; податковій звітності за останній звітний період чи за IV квартал 2021 року або річній звітності за 2021 рік; до отримання відомостей стосовно осіб, зазначених в абзаці дев`ятому цього пункту, допомога по безробіттю призначається їм у мінімальному розмірі, а загальна тривалість виплати такої допомоги не може перевищувати 90 календарних днів; після надходження необхідних відомостей розмір допомоги по безробіттю переглядається відповідно до законодавства.

Пунктом 1 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи.

Згідно пункту 4 частини другої статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Законузокрема, зайнятість особи).

Згідно п.п. 1, 8, 9 ч.1 статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі: 1) зайнятості особи; 8) встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг; 9) встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг).

Однак, як зазначено самим позивачем у справі факт подання заяви ОСОБА_1 26.05.2022 року безпосередньо до центру зайнятості на ім`я роботодавця - директора комунального некомерційного підприємства «Вовчанська ЦРЛ» Вовчанської міської ради Тищенко К.В. про звільнення з роботи за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України, ним не оспорюється, а віддтак, відповідно до закону на наступний день 27.05.2022 року відповідач перестала перебувати у трудових відносинах з КНП «Вовчанська ЦРЛ» Вовчанської міської ради.

У зв`язку із цим не зрозумілим є факт правового обґрунтовування позивачем факту вводу в оману центру занятості з приводу перебування у трудових відносинах ОСОБА_1 з вказаним підприємством. Яким чином ОСОБА_1 приховала факт трудових відносин, якщо вона безпосередньо в центрі зайнятості подала відповідну заяву не зрозуміло.

Згідно наданих відповідачем Довідки Форма ОК-7 та Довідки про доходи КНП "Вовчанська ЦРЛ" ОСОБА_1 у травні, червні та липні місяці 2022 року заробітної плати/доходів не отримувала, страхові внески не сплачувались, а отриманий дохід в серпні 2022 року в розмірі 3171,42 грн. являється компенсацією за невикористану відпустку при звільненні, яку відповідач не отримала при звільненні з 27.05.2022 року.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому позов Одеського обласного центру зайнятості в особі Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76-81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Одеського обласного центру зайнятості в особі Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з виплаченої допомоги по безробіттю - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 25.12.2023 року

Головуючий: Є. М. Панасенко