Справа № 939/1115/23
РІШЕННЯ

Іменем України

29 червня 2023 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді Стасенка Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Клопот О.О.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці адвоката Гришиної Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду всмт Бородянці Бучанського району Київської області по вул. Шевченка, 3 цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, Бородянський відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення факту постійного проживання особи на території України до 24 серпня 1991 року,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2023 року представник заявниці адвокат Гришина Т.А. звернулася до суду в інтересах заявниці ОСОБА_1 з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що ОСОБА_1 є уродженкою м. Липецька, а з 1974 року по 1997 рік вона проживала в м. Донецьку. ІНФОРМАЦІЯ_1 заявниця народила дитину ОСОБА_2 , а 17 вересня 1994 року уклала шлюб з громадянином України ОСОБА_3 та змінила прізвище на ОСОБА_4 . У серпні 1997 року заявниця разом з чоловіком та дитиною виїхала на постійне місце проживання в державу Ізраїль, де 25 вересня 1997 року її було постановлено на консульський облік у Консульському відділі посольства України в державі Ізраїль; від громадянства України заявниця ОСОБА_1 ніколи не відмовлялася. У квітні 2023 року заявниця ОСОБА_1 повернулася до України на постійне місце проживання і має на меті набути громадянство України. Однак оскільки м. Донецьк є тимчасово непідконтрольною Україні територією, то отримати інформацію щодо перебування заявниці ОСОБА_1 у громадянстві України з 1991 року до 25 серпня 1997 року не є можливим, що підтверджується відповіддю Державної міграційної служби України.

Просила суд встановити факт, що заявниця ОСОБА_1 постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України".

Представник заявниці адвокат Гришина Т.А. в судовому засіданні заяву підтримала і викладене підтвердила.

Заявниця ОСОБА_1 заяву також повністю підтримала, зазначивши, що вона з 1974 року по 1997 рік проживала в м. Донецьку, а у 1997 році разом із сім`єю виїхала з України в державу Ізраїль. На даний час вона повернулася в Україну, від громадянства України ніколи не відмовлялася і має намір залишитися жити в Україні.

Заінтересована особа Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином; до суду надійшли письмові пояснення від представника ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Вахненка С.В., в яких він просив заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заінтересована особа Бородянський відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила лист, в якому просила проводити розгляд справи без участі їхнього представника; претензій до заяви ОСОБА_1 не мають.

Вислухавши пояснення представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Гришиної Т.А., заявниці ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та нотаріально завіреного перекладу свідоцтва про народження з російської мови на українську мову, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Липецьк, РРФСР, і в графі батько зазначений ОСОБА_6 , в графі мати ОСОБА_7 . (а. с. 7-8)

З копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_8 17 вересня 1994 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану Ворошиловського району м. Донецька зроблено запис за № 459. (а. с. 11)

Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_3 та нотаріально завіреного перекладу свідоцтва про народження з російської мови на українську мову, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьку Куйбишевського району Донецької області, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану 17 березня 1994 року відділом ЗАГС Куйбишевського РВК м. Донецька зроблено запис за № 170, і її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . (а. с. 12-13)

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_4 від 23 березня 1983 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та нотаріально завіреного перекладу з російської мови на українську мову, 23 березня 1983 року ОСОБА_5 прийнята на посаду машиністки в Донецький художньо-виробничий комбінат, де працювала до 24 червня 1983 рік; 01 вересня 1984 року вона зарахована на навчання до Донецького професійно-технічного училища і 3 червня 1986 року відрахована у зв`язку із закінченням навчання; 27 серпня 1987 року вона прийнята на посаду художника в Донецький міськкоопторг і 12 серпня 1988 року звільнена за власним бажанням; з 01 березня 1989 року вона прийнята тимчасово на посаду художника - конструктора в Донецьку філію інституту "Гіпровуглеавтоматизація" і 26 квітня 1989 року звільнена із займаної посади у зв`язку із закінченням трудової угоди; 03 травня 1989 року вона прийнята на посаду художника конструктора, Донецька філія інституту "Гіпровуглеавтоматизація" та 15 травня 1989 року звільнена за власним бажанням; 20 березня 1990 року вона прийнята на посаду музейного служителя в Донецький обласний художній музей Донецького обласного управління культури і 19 березня 1997 року звільнена з посади молодшого наукового співробітника відділу сучасного мистецтва за власним бажанням. (а. с. 14-23)

Відповідно до копії залікової книжки № 28, виданої Київським державним художнім інститутом, ОСОБА_5 наказом № 132-с від 24 липня 1990 року зарахована на перший курс, спеціальність мистецтвознавець на факультет теорії та історії мистецтва. (а. с. 24-26)

27 березня 1997 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки Росії, видано паспорт громадянки України № НОМЕР_5 для виїзду за кордон з терміном дії до 27 березня 2007 року. (а. с. 27)

З копії паспорту громадянки Ізраїлю № НОМЕР_6 , який виданий 04 липня 2022 року, та нотаріально завіреного перекладу на українську мову вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянкою Ізраїлю; термін дії паспорту до 03 липня 2032 рік; орган, що видав Єрусалим. ( а. с. 9-10)

Згідно з копією договору оренди житлового приміщення від 22 квітня 2023 року, між ОСОБА_9 та громадянкою держави Ізраїль ОСОБА_1 укладено договір оренди житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 строком на один рік. (а. с. 28-29)

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України, зокрема, є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Відповідно до Указу Президента України від 27 березня 2001 року "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", рішенням суду може підтверджуватись факт проживання особи на території України на певний час.

Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим факт, що ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Липецьк, РРФСР, постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України".

Керуючись ст. 259, 263 264, 268, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Липецьк, РРФСР, постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України".

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 30 червня 2023 року.

Головуючий-суддяГ.Стасенко