печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2023 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань - Орел А. О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання ОСОБА_3 про витребування інформації у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2023 року позивач ОСОБА_3 подала до суду клопотання про витребування інформації, у тому числі, доступ до якої є обмежений, і яка має доказове значення під час ухвалення судового рішення у справі, оскільки об`єкти нерухомого майна, що є предметом спору (квартира АДРЕСА_1 й квартира АДРЕСА_2 ) придбані за спільні кошти сторін під час спільного проживання однією сім`єю.

Так, позивач вказує, що відповідач отримав громадянство України 1998 року і офіційно ніде не працював, внески до Пенсійного фонду України не сплачував, частина коштів, на які придбавалися квартири, були позичені у батьків позивача та зароблені нею.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 клопотання про витребування інформації у справі підтримав і просив задовольнити з підстав наведених у них.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення, вказавши, що позивач ОСОБА_3 може самостійно надати про себе інформацію від Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України, витребування такої інформації щодо відповідача ОСОБА_4 - необґрунтовано.

Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, вивчивши клопотання про витребування інформації, дослідивши матеріали справи у межах ініційованого питання, та оцінивши у сукупності, приходить до наступних висновків.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року в справі № 571/1306/16-ц (провадження № 61-29896св18) зроблено висновок, що розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є не лише майно, нажите подружжям за час шлюбу (стаття 16 Закону «Про власність», стаття 22 КпШС України), а й майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї. Отже, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише обставини щодо факту спільного проживання сторін у справі, а й ті обставини, що спірне майно було придбане сторонами внаслідок спільної праці. Сам факт перебування у фактичних шлюбних відносинах без установлення ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власності на половину майна за кожною зі сторін. Тільки у разі встановлення цих фактів положення частини першої статті 17 Закону України «Про власність» вважається правильно застосованим.

Аналогічні за змістом висновки щодо застосування положень статті 17 Закону України «Про власність» містяться в постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року в справі № 6-135цс13, постановах Верховного Суду від 01 серпня 2018 року в справі № 280/489/15-ц (провадження № 61-8903св18) та від 06 червня 2019 року в справі № 757/41827/15-ц (провадження № 61- 28916св18).

За змістом частин третьої, четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а власне докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достатності та достовірності, у разі неможливості самостійно надати докази, учасник справи вправі подати клопотання про витребування таких доказів судом.

Пунктами 2 та 3 частини першої ст. 43 ЦПК України учасникам справи надано право, між іншим, подавати докази, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду. При цьому пунктом 2 частини другої цієї ж статті Кодексу на учасників справи покладено обов`язок сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом (частина четверта ст. 43 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на захист жодним чином не допускає обмеження держави у виборі правових засобів і їх реалізації в ході розгляду його справи, оскільки у своїх доводах Суд виходить з теорії «рівності зброї», тобто зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді (постанова у справі «Рожков проти РФ» від 31 жовтня 2013 року). Сам принцип «рівності зброї» передбачає, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище, ніж інша сторона.

З метою повного та всебічного розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотань та витребування інформації, яка має значення для предмета доказування у справі.

Керуючись ст.ст. 1-19, 43, 49, 81, 83, 84, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання про витребування інформації задовольнити.

Витребувати з Управління Пенсійного фонду України інформацію про те, чи сплачував ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) податки у Пенсійний фонд України та з якого часу, у якому розмірі?

Витребувати з Управління Пенсійного фонду України інформацію про те, чи сплачувала ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ) податки у Пенсійний фонд України та з якого часу, у якому розмірі?

Витребувати з Державної податкової служби України інформацію про те, чи сплачував ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) податки від здійснення професійної діяльності?

Витребувати з Державної податкової служби України інформацію про те, чи сплачувала ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ) податки від здійснення професійної діяльності?

Витребувати з Державної міграційної служби України інформацію про дату отримання громадянства України ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ).

Зобов`язати осіб, у яких знаходяться докази, надати витребувані докази протягом тридцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Роз`яснити особам, у яких витребовуються судом докази, що відповідно до вимог статті 84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складено 04 липня 2023 року.

СуддяІ. В. Литвинова