КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №357/9454/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою адвоката Гурського Германа Юрійовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Цукурова В.П.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

У жовтні 2022 року ТОВ "ФІНФОРС" звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивує тим, що 16 листопада 2020 року між ТОВ "СС Лоун" та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-комунікаційної системи ТОВ "СС Лоун" укладено електронний кредитний договір № 1111385-А на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ "СС Лоун", затверджених наказом ТОВ "СС Лоун" № 2907-1 від 29 липня 2020 року.

Відповідачці надано кредит шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку у загальному розмірі 13 150,00 грн на строк з 16 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року, за процентною ставкою 1,8% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, реальна процентна ставка при цьому становить 657%.

В установлені терміни відповідачка свої зобов`язання перед кредитором не виконала, проте між ТОВ "СС Лоун" та відповідачкою укладено додаткову угоду з продовженням строку користування кредитними коштами, згідно якої строк користування кредитними коштами продовжено до 14 грудня 2020 року.

У встановлений строк нової узгодженої дати повернення кредиту 14 грудня 2020 року відповідачка не виконала свої боргові зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у відповідачки виникла заборгованість перед кредитором в розмірі 16 700 гривень.

16 листопада 2020 року кредитний договір автопролонговано, у зв`язку з чим строк користування кредитом продовжено на 20 днів, тобто до 03 січня 2021 року.

У встановлений строк нової узгодженої дати повернення кредиту 03 січня 2021 року відповідачка не виконала свої боргові зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у відповідачки виникла заборгованість перед кредитором в розмірі 13 150,00 - тіло кредиту та 14 465,10 гривень - нараховані проценти.

Вказує, що 20 січня 2021 року між ТОВ "СС Лоун" та ТОВ "ФІНФОРС" укладено договір факторингу, згідно умов якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Як убачається з витягу з реєстру прав грошових вимог від 20 січня 2021 року ТОВ "СС Лоун" року відступило на користь ТОВ "ФІНФОРС" право вимоги за кредитним договором № 1111385-А від 16 листопада 2020 року у розмірі 27 615,10 грн.

Вказує, що про відступлення ТОВ "ФІНФОРС" права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ "СС Лоун" повідомило позичальницю шляхом направлення 20 січня 2021 року на електронну адресу позичальниці електронного листа.

Станом на дату подання позовної заяви заборгованість позичальниці за кредитним договором перед ТОВ "ФІНФОРС" не погашена.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФІНФОРС" суму боргу за Кредитним договором 1111385-А від 16 листопада 2020 року в розмірі 27 615,10 гривень, з яких: 13 150,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 14 465,10 гривень - нараховані проценти. Стягнути судовий збір.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області рішенням від 03 травня 2023 року позов задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованість за кредитним договором №1111385-А від 16 листопада 2020 року у розмірі 21434,50 гривні.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНФОРС» судові витрати у розмірі 1925,75 гривень.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, адвокатом Гурським Г.Ю., який діє в інтересах ТОВ "ФІНФОРС", подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що застосування підвищеної процентної ставки в розмірі 4,15% за користування кредитними коштами за період з 15 грудня 2020 року по 03 січня 2021 року не є правомірним.

Вказує, що судом першої інстанції не надано обґрунтування врахування одних доказів та відхилення інших.

Зазначає, що попередній розмір судових витрат у суді апеляційної інстанції складає 5 721,50 гривень, з яких 3 721,50 гривень - судовий збір, 2 000,00 гривень - витрати на правову допомогу.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2023 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФІНФОРС" суму боргу за кредитним договором №1111385-А від 16 листопада 2020 року у розмірі 27 615,10 гривень, з яких 13 150,00 гривень - заборгованість за кредитним договором та 14 465,10 гривень - нараховані проценти.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 2 481,00 гривень та 3 321,50 гривень за подання апеляційної скарги, витрат на правову допомогу у сумі 2000,00 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції вказав, що згідно з умовами Кредитного договору у відносинах між сторонами застосовано фіксований тип процентної ставки у розмірі 1,8%. У період пролонгації дії Кредитного договору з 15 грудня 2020 року до 03 січня 2021 року позивачем всупереч положень частини 4 статті 1056-1 ЦК України та пункту 6 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» застосовано підвищену процентну ставку в розмірі 4,15 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Мотивуючи вказаним, суд першої інстанції здійснив розрахунок заборгованості відповідно до процентної ставки в розмірі 1,8%.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Установлено, що 16 листопада 2020 року ТОВ "СС Лоун" та ОСОБА_1 уклали електронний кредитний договір № 1111385-А (а.с.39-47).

Електронний кредитний договір укладено за допомогою Інформаційно-комунікаційної системи ТОВ "СС Лоун", на підставі Правил надання коштів в кредит ТОВ "СС Лоун", затверджених наказом ТОВ "СС Лоун" № 2907-1 від 29 липня 2020 року (а.с.14-22).

Для підписання заявки позичальником використовується одноразовий ідентифікатор, який надсилається позичальнику у вигляді цифрового або буквенно-цифрового коду шляхом sms-повідомлення на номер телефону, зазначений позичальником при реєстрації на сайті кредитора або іншими альтернативними каналами передачі повідомлень.

Згідно пунктів 2.6.1 та 2.6.2 Договору кредитор надав відповідачці кредит в сумі 13150,00 грн на строк з 16 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року (а.с.40).

Запланована дата повернення кредиту згідно пункту 2.6.3 договору 30 листопада 2021 року (а.с.40).

Пунктом 2.5 Договору визначено, що процентна ставка є фіксованою.

Відповідно до пункту 2.6.4 Договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,8% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна ставка за користування кредитом становить 657% (а.с.40).

Відповідно до пункту 2.6.5 Договору загальна вартість кредиту становить 16700,50 грн. Відповідно до пункту 2.6.6 Договору сума до повернення 16700,50 грн (а.с.40).

Відповідно до пункту 5.3 позичальник має право продовжити строк користування кредитом необмежену кількість разів. Факт оплати позичальником нарахованих процентів є підставою для оформлення відповідної додаткової угоди до цього договору.

Згідно пункту 5.7.2 в період автопролонгації діє підвищена процента ставка у розмірі 4.15% .

Згідно пункту 16.1 договір уважається укладеним з дати його підписання сторонами і діє до 30 листопада 2020 року.

Додатковою угодою до кредитного договору № 1 від 29 листопада 2020 року (а.с. 48) сторони домовились продовжити строк користування кредитом та викласти п.2.6.2,.2.6.3,2.6.4 в такій редакції:

2.6.2 Строк кредиту з 1.12.2020 року по 14.12.2020 року;

2.6.3 Запланована дата повернення кредиту 14.12.2020 року;

2.6.4 за користуванням кредитом позичальник сплачує кредитору проценти за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,8% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процента ставка за користування кредитом становить 657%.

29 листопада 2020 року сторони уклали угоду до кредитного договору №1111385-А від 16 листопада 2020 року, згідно якої пролонговано (автопролонгація) термін дії договору до 03 січня 2021 року. За користування кредитом в період автопролонгації позичальник сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою в розмірі 4.15% від суми кредиту за кожен день користування. Загальна вартість кредиту становить 27615,1 грн (а.с.49).

03 жовтня 2019 року між ТОВ "СС Лоун" та ТОВ "БЕСТПЕЙ" укладено договір доручення №03102019 (а.с. 53-54).

Факт перерахування грошових коштів за договором в розмірі 13 150,00 грн відповідачці підтверджується карткою рахунку 376 за 16 листопада 2020 року - 20 січня 2021 року та витягом з реєстру наданих кредитів, здійснених за допомогою сервісу ТОВ "БЕСТПЕЙ", RemoteID 2154746. З даних повідомлення від 11 серпня 2022 року, наданого ТОВ "БЕСТПЕЙ", убачається, що 16 листопада 2020 року проведено верифікацію карти та успішна виплата грошових коштів. У графі дані про транзакцію вказано номер картки та її власника (а.с.51-52, 55).

20 січня 2021 року між ТОВ «СС Лоун» та ТОВ "ФІНФОРС" укладено договір Факторингу №. Відповідно до умов укладеного договору факторингу ТОВ «СС Лоун» відступило позивачу заборгованість та право вимоги основного зобов`язання, відсотків, комісії, неустойки, штрафу, пені та інших платежі до боржників (а.с. 56-58).

Відповідно до даних реєстру прав грошових вимог до договору факторингу № від 20 січня 2021 року розмір фінансового активу ОСОБА_1 становить 27 615,10 гривень (а.с. 63).

Згідно з частиною 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України установлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".

Згідно пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною 6 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис»).

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20.

З матеріалів справи убачається, що між сторонами укладено договір в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. При цьому ОСОБА_1 через особистий кабінет на вебсайті подала заявку на отримання кредиту за умовами, які уважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого ТОВ "СС Лоун" надіслало відповідачці за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідачка і використала для підтвердження підписання кредитного договору, відтак укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідачки, цей правочин відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" уважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (а.с.23-35).

Пунктом 4.8 кредитного договору визначено, що у випадку схвалення заявки позичальника на видачу кредиту, сума кредиту у гривні перераховується на платіжну картку позичальника не пізніше однієї доби з дати схвалення заявки кредитором та підписання позичальником Договору шляхом безготівкового переказу на платіжну картку позичальника. Реквізити платіжної картки зазначені позичальником при реєстрації в його особистому кабінеті.

Відповідно до договору доручення №03102019 від 03 жовтня 2019 року укладеного між ТОВ "СС Лоун" та ТОВ "БЕСТПЕЙ" довіритель уповноважив повіреного діяти від імені та в інтересах довірителя щодо здійснення повноважень по вже укладеним договорам з банками-еквайрами; забезпечувати здійснення платежів довірителя на користь клієнтів довірителя за допомого сервісу 4bill (а.с. 53).

Судом установлено, що перерахування коштів за оспорюваним кредитним договором здійснено 16 листопада 2020 року безготівково шляхом перерахування коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 через технологічного партнера ТОВ "БЕСТПЕЙ" (сервіс 4bill), що підтверджується: карткою рахунку 376 за 16 листопада 2020 року - 20 січня 2021 року, витягом з реєстру наданих кредитів, здійснених за допомогою сервісу ТОВ "БЕСТПЕЙ" згідно договору №03102019 від 03 жовтня 2019 року, повідомленням про транзакцію на картку № НОМЕР_1 , власницею якої є ОСОБА_2 , дата проведення операції 16 листопада 2020 року.

Відтак, матеріали справи свідчать, що ТОВ "БЕСТПЕЙ" співпрацює з ТОВ "СС Лоун" як клієнтом на підставі договору від 03 жовтня 2019 року № 03102019 про надання послуг в системі 4bill.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції правильно установив, що між ОСОБА_1 та ТОВ "СС Лоун" 16 листопада 2020 року укладено кредитний договір №1111385-А, на підставі якого відповідачка отримала кредитні кошти шляхом перерахування на платіжну картку у розмірі 13150,00 грн.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частини 4 статті 1056-1 ЦК України якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка.

У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки.

У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен забезпечувати точне визначення розміру процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитодавець не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Згідно пункту 6 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Відповідно до пункту 5.7 кредитного договору сторони погодили, що у випадку несплати позичальником заборгованості за кредитом/не оформлення продовження строку користування кредитом до запланованої дати повернення кредиту, цей договір вважатиметься автопролонгованим, а строк користування кредитом - подовженим на наступних умовах: 5.7.1 строк автопролонгації договору та продовження строку користування кредитом складає період часу з дати (дня), наступної за запланованою датою повернення кредиту (або новою запланованою датою повернення кредиту у випадку оформлення продовження строку користування кредитом) і до спливу 20 (двадцяти) календарних днів включно.

Згідно пункту 5.7.2 в період автопролонгації діє підвищена процентна ставка у розмірі 4,15%.

Доводи апеляційної скарги щодо правомірного застосування підвищеної процентної ставки та відповідно застосування частини 4 статті 1056-1 ЦК України та пункту 6 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», апеляційний суд відхиляє, оскільки за умовами укладеного між сторонами кредитного договору визначено фіксовану проценту ставку, що правильно установлено судом першої інстанції. Натомість положення частини 4 статті 1056-1 ЦК України регулюють застосування змінюваної процентної ставки.

Відтак суд першої інстанції правильно вирішив спір на підставі досліджених у справі доказів та із правильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гурського Германа Юрійовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова