Справа №333/5598/22
Провадження №2/333/800/23
РІШЕННЯ

Іменем України

18 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Михайловій А.В.,

за участю секретаря судового засідання Панченко К.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

Свої вимоги позивач обґрунтував в заяві посилаючись на те, що 19.09.2020 року позивачка та відповідач уклали шлюб, зареєстрований Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 508. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них з відповідачем народилася донька ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 , який видано 10 березня 2021 року Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у (м. Дніпро) та про що зроблено відповідний актовий запис № 171.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2023 року, розірвано. Сторони проживають окремо, ведуть різні бюджети. Малолітня дитина, проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою про склад сім`ї.

Усі обов`язки, щодо утримання та виховання дитини позивач несе самостійно. Повідомляє, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, а вона не може працювати, так як доглядає за дитину. Джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною, до досягнення ним трирічного віку позивач не має. Відповідач ухиляється від виконання покладеного на нього обов`язку, згідно ст. 180 сімейного кодексу України, щодо утримання дитини. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку не було досягнуто.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.02.2023 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі з викликом сторін.

До суду через канцелярію надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги визнає частково. На думку відповідача, позовні вимоги в повній мірі неаргументовані. Визнає їх частково з наступних підстав. Відповідач має на утриманні двох непрацездатних батьків інвалідів, а саме батька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є інвалідом другої групи, має загальну форму захворювання внаслідок якої батько є непрацездатним, та потребую часткової сторонньої допомоги, та мати ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є інвалідом третьої групи по зору з дитинства. Відповідач має також рідного брата ОСОБА_8 , який не проживає в місті Запоріжжя, отже відповідач змушений самотужки доглядати своїх батьків, які перебувають у скрутному матеріальному положенні, та потребують постійної фінансової допомоги з його боку. З огляду на ці обставини відповідач просить суд задовольнити позовні вимоги частково, а саме стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/12 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

14.02.2023 року від позивачки через канцелярію суду надійшли письмові пояснення на відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дружини. Так в своїх поясненнях позивачка вказує, що відповідач ухиляється від сплати аліментів. Крім цього, твердження відповідача, що у нього на утриманні є двоє непрацездатних батьків інвалідів, не відповідає дійсності. Так, батьки відповідача є інвалідами, але вони не перебувають на його утриманні. Мати відповідача ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , є інвалідом третьої групи по зору з дитинства, проте вона була ї є дієздатною та працює по теперішній час, отримує заробітну плату та пенсію. Відповідно до довідки № 260842 Серії 12 ААБ до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, яку надав відповідач до відзиву на позовну заяву, не зазначено, що ОСОБА_7 є непрацездатною та потребує догляду. Так, батько відповідача ОСОБА_6 дійсно є інвалідом другої групи, має загальну форму захворювання, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 590733 Серії 12 ААБ. Проте, відповідно до рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.10.2020 року по справі 333/2910/20 ОСОБА_8 (брата відповідача) визнано опікуном ОСОБА_6 (батько відповідача). Таким чином, ОСОБА_8 є офіційним опікуном ОСОБА_6 , і отримує на батька пенсію на його утримання, а відповідачем в свою чергу не надано до суду жодних доказів не виконання або неналежного виконання опікуном своїх обов`язків. Також позивачка вказує на той факт, що середня щомісячна заробітна плата відповідача складає 16080, 45 гривень. За такого відповідач в змозі сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

Представник позивача в судовому засідання наполягала на задоволенні позову на підставі викладених у позовній заяві доводів.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову частково на підставі доводів викладених у відзиві на позовну заявую

Вислухавши учасників провадження та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , який видано 10 березня 2021 року Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у (м. Дніпро) та про що зроблено відповідний актовий запис № 171, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_5 , її батьки: ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини не надає.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно ч.1, ч. 4 ст.75СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 1. ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і враховуючи відсутність в позивача самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на дружину, підлягає частковому задоволенню та стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 з загального доходу відповідача.

Відповідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Питання про судові витрати вирішуються судом у відповідності до норм ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

На підставі викладеного і керуючись 81, 141, 200, 206, 247, 258-259, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК, та ст. 75, 80, 84, 182, 184 СК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 21.11.2022 року і до досягнення дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В. Михайлова