Справа №443/1936/23
Провадження №2/443/644/23
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

22 грудня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села Лівчиці в особі Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Лівчиці в особі Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області (відповідач), в якій просить визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки по лінії батька ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшов житловий будинок та господарські будівлі і споруди в АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 дійсно була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 до дня смерті, що наступила 02.04.2023 одна. Заповіт від ОСОБА_2 посвідчувався в Лівчицькій сільській раді на користь ОСОБА_1 і на день смерті спадкодавця не змінений і не скасований. Згідно витягу з погосподарської книги села Лівчиці № 65 від 11.04.2023 будинковолодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , яка була останнім членом колгоспного двору станом на 30.06.1990. На час смерті спадкодавця, окрім позивачки, інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині не було. Позивачка у визначений законом термін звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №117/2023. Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадкові права, а тому 13.10.2023 звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , однак нотаріус їй відмовив з причини відсутні у неї правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивачки подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності його та позивачки і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.42), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивачки і підтримання заявлених вимог у повному обсязі (а.с.47).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 23.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.36-37).

Ухвалою підготовчого засідання від 27.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.44).

Ухвалою судового засідання від 22.12.2023 постановлено проводити заочний розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.48).

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивачки посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.10.1976 (а.с.7).

Згідно з свідоцтвом про смерть від 15.10.1990 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Львів (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про одруження від 22.11.1996 ОСОБА_6 та ОСОБА_3 одружилися 22.11.1996 у Жидачівському райвідділі РАГС Львівської області. Після одруження прізвище дружини змінено на « ОСОБА_7 » (а.с.9).

22.02.1999 ОСОБА_2 склала заповіт, зареєстрований у реєстрі за №14, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 (а.с.12).

Згідно з свідоцтвом про смерть від 03.04.2023 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Лівчиці Стрийського району Львівської області (а.с.10).

Довідкою виконавчого комітету Гніздичівської селищної ради Львівської області №64 від 11.04.2023 встановлено, що ОСОБА_2 дійсно була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 до дня смерті, що наступила 02.04.2023 одна. Заповіт від ОСОБА_2 по даних виконкому Гніздичівської селищної ради посвідчувався в Лівчицькій сільській раді в користь ОСОБА_1 і на день смерті спадкодавця не змінений і не скасований (а.с.11).

Відповідно до витягу з погосподарської книги села Лівчиці № 65 від 11.04.2023 будинковолодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , яка була останнім членом колгоспного двору станом на 30.06.1990 (а.с. 13).

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72132945 від 13.04.2023 після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа №117/2023 (а.с.14).

Постановою завідувача Жидачівською ДНК від 13.10.2023 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що належав померлій і є спадковим майном (а.с.15).

З технічного паспорта від 21.04.2023 вбачається, що в АДРЕСА_1 розташований житловий будинок «А-1», загальною площею 28,5 кв.м., житловою площею 15,5 кв.м. та господарські будівлі: комора «Б1», сарай «В»1, сарай «Г1», навіс «Д1», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, хвіртка №3, колодязь №4 (а.с.16-21).

Довідкою Жидачівської ДНК від 24.11.2023 №413/02-14 встановлено, що спадкоємцем всього майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с.43).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, згідно з приписами частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України).

За змістом частини 1 статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно з приписами частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України).

Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також, судом враховано положення статей 1216, 1218, 1220, 1233, 1233 ЦК України, які визначають поняття спадкування, склад спадщини, відкриття спадщини та поняття заповіту.

Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_2 на день її смерті (час відкриття спадщини) належало будинковолодіння АДРЕСА_1 , яка була останнім членом колгоспного двору станом на 30.06.1990.

За життя ОСОБА_2 22.02.1999 зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла позивачці. ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею, призначеною ОСОБА_2 .

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.

З огляду на час смерті ОСОБА_2 спадкування відбулося за заповітом за правилами, встановленими ЦК України. ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом та такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки у визначений законом строк звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б на спадщину після смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку судом не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_1 має обґрунтоване право власності на житловий будинок, яке набула у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1233, 1235, 1236, 1268, 1269 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до територіальної громади села Лівчиці в особі Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області (місцезнаходження: Львівська область, Стрийський район, смт.Гніздичів, вул. Грушевського, 3, ідентифікаційний код юридичної особи 26256866) про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок «А-1», загальною площею 28,3 кв.м., житловою площею 15,5 кв.м., разом з господарськими будівлями та спорудами (коморою «Б1», сараєм «В1», сараєм «Г1», навісом «Д1», воротами з хвірткою №1, огорожею №2, хвірткою №3, колодязем №4), який розташований по АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення 27 грудня 2023 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів