Справа № 202/1943/23
Провадження № 2/202/1090/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Різниченко Я.М., позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що її мати ОСОБА_4 01 листопада 1985 року уклала шлюб з ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 її мати ОСОБА_4 померла.

Після смерті матері вона прийняла спадщину.

Також було прийнято рішення, що вітчим буде мешкати з нею та її родиною, так як він залишився сам і потребував догляду. Його єдина дочка ОСОБА_6 з ним не спілкувалася та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складаються з квартири АДРЕСА_1 та автомобіля «SKODAFABIA», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У встановлений строк нею була подана заява про прийняття спадщини. Вона фактично вступила у володіння спадковим майном.

Однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено, оскільки вони зі спадкодавцем не є родичами між собою.

Позивач вважає, що єдиною спадкоємицею ОСОБА_5 була б її матір, якщо б вона була живою.

Отже, вважає, що за правом представлення вона є спадкоємицю після смерті ОСОБА_5 .

За цих підстав позивач просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль «SKODAFABIA», 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 лютого 2023 року у даній справі було відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2023 року підготовче провадження було закрито та справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засідання позивач та її представник позов підтримали та наполягали на його задоволенні.

Представник відповідача Дніпровської міської ради Гущина М.С. позов не визнала та просила ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав:

Судом установлено, що 01 листопада 1985 року мати позивача ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 .

26 листопада 2021 року позивач звернулася до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Постановою державного нотаріуса Писарєвої Н.С. від 08 листопада 2022 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 з тих підстав, що вона не є спадкоємцем за законом.

Заявляючи позовні вимоги про визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , позивач посилається на те, що вона фактично прийнята спадщину та є спадкоємцем за правом представлення.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд враховує, що згідно зі статями 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Так, за змістом 1261-1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї.

Суд ураховує, що померлий ОСОБА_5 є вітчимом позивача, а тому остання не належить до спадкоємців за законом, визначених у статтях 1261-1263 та 1265 ЦК України.

У свою чергу, факт належності позивача до спадкоємців четвертої черги, визначених у статті 1264 ЦК України, не доведений.

При цьому суд вважає, що положення статті 1266 ЦК України, яка передбачає спадкування за правом представлення і на яку посилається позивач у своєму позові, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.

Отже, спадкування за правом представлення це такий порядок набуття права на спадкування за законом, при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця, що помер до відкриття спадщини.

Тобто суб`єктами спадкування за правом представлення є спадкоємці за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, дугу або третю чергу).

Водночас у судовому засіданні встановлено, що позивач не належить до кола спадкоємців за законом, які мають право на спадкування за правом представлення, після смерті ОСОБА_5 .

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що позивачем право на спадкування після смерті ОСОБА_5 у порядку статті 1266 ЦК України не доведено, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з відмовою в позові відповідно до статті 141 ЦПК України понесені судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Ю. Марченко