Провадження №2/522/5459/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

05 грудня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про поділ спільно нажитого майна подружжя», -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка через свого представника адвоката Кліменко В.П. через підсистему «Електронний Суд» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 «Про поділ спільно нажитого майна подружжя».

В обґрунтування позову позивач вказує, що 18.07.1997 року між позивачкою, - ОСОБА_3 , та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів громадського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №694. Після укладення шлюбу позивачка ОСОБА_3 взяла прізвище ОСОБА_4 . Доказом зазначеному є Свідоцтво про укладення шлюбу на бланку серії НОМЕР_1 . 14.07.2020 року шлюб між позивачкою ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано. Доказом цього є Свідоцтво про розірвання шлюбу на бланку серії НОМЕР_2 . Після розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , позивачка уклала шлюб з ОСОБА_6 , та взяла його прізвище. Доказом зазначеному є Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 16.11.2022 року. Під час перебування позивачки ОСОБА_7 ( ОСОБА_5 ) та відповідача ОСОБА_2 у шлюбі, ними 13.07.2009 року було придбане, у тому числі, стояночне місце № НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 ), вважає, що вище зазначене стояночне місце № НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), та ОСОБА_2 , підлягає поділу у рівних частках та просить суд ухвалити рішення, яким поділити нерухоме майно, що перебуває у спільній сумісній власності колишнього подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , шляхом виділення в особисту приватну власність ОСОБА_1 частини стояночного місця АДРЕСА_2

Ухвалою суду від 11.08.2023 року по справі відкрито в порядку спрощеного провадження з викликом сторін у судове засідання призначене судом на 02.11.2023 року.

Від відповідача ОСОБА_2 , та його представника адвоката Лашкечича Д.В. відзив на позовну заяву до суду не надходив.

01.11.2023 року від представника відповідача адвоката Лашкечича Д.В. до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.

У судове засідання, призначене судом на 05.12.2023 року позивачка ОСОБА_7 ( ОСОБА_5 ), та її представник адвокат Кліменко В.П. не з`явилися.

04.12.2023 року від представника позивачки адвоката Кліменко В.П. через підсистему «Електронний Суд» до суду надійшло клопотання у якому він просив суд розглянути справу №522/13427/23-Е за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про поділ спільно нажитого майна подружжя» без особистої участі позивачки ОСОБА_1 та її представника Адвоката Кліменко В.П. на підставі наявних у справі письмових доказів. У клопотанні представник позивачки адвокат Кліменко В.П. зазначив, що позовну заяву він підтримую, та просить суд її задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , та його представник адвокат Лашкечич Д.В. у судове засідання призначене судом на 05.12.2023 року не з`явилися, повідомлялися судом про час та місце розгляду справи належним чином. Будь яких заяв чи клопотань від них до суду не надходило.

Суд, оглянувши позовну заяву, та додані до позовної заяви письмові докази вважає, що справа підлягає розгляду у судовому засіданні 05.12.2023 року без особистої участі у судовому засіданні позивачки ОСОБА_7 ( ОСОБА_5 ), її представника адвоката Кліменко В.П., відповідача ОСОБА_2 , та його представника адвоката Лашкечича Д.В. неа підставі наявних у справі письмових доказів.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

18.07.1997 року між позивачкою, - ОСОБА_3 , та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів громадського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №694. Після укладення шлюбу позивачка ОСОБА_3 взяла прізвище ОСОБА_4 . Доказом зазначеному є Свідоцтво про укладення шлюбу на бланку серії НОМЕР_1 .

14.07.2020 року шлюб між позивачкою ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано. Доказом цього є Свідоцтво про розірвання шлюбу на бланку серії НОМЕР_2 .

Після розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , позивачка уклала шлюб з ОСОБА_6 , та взяла його прізвище. Доказом зазначеному є Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 16.11.2022 року.

Під час перебування позивачки ОСОБА_7 ( ОСОБА_5 ) та відповідача ОСОБА_2 у шлюбі ними 13.07.2009 року було придбане, у тому числі, стояночне місце № НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Доказом зазначеному є Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час перебування у шлюбі, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними.

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

До зазначених висновків прийшов ВС у своїх Постановах від 29 липня 2020 року у справі №127/16354/17, та від 29 липня 2020 року у справі №523/12010/16-ц.

Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку.

Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17.

Відповідач ОСОБА_2 будь яких заперечень та доказів спростування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, а саме стояночного місця АДРЕСА_2 до суду не надав.

У суді вже перебував цивільний спір щодо поділу спільно нажитого майна колишнього подружжя ОСОБА_4 . Але предметом спору не було стояночне місце № НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 21.10.2022 року у справі №522/18752/20 позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», про поділ спільно нажитого майна подружжя задоволений частково. Судом поділено спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_2 та в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнано за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на: - 1/2 частки чотирьох кімнатної квартири, заг. пл. 209,3 кв.м., житл. пл. 113,4 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_3 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 25.04.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_9 залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21 жовтня 2022 року в оскаржуваній частині залишено без змін.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з позовною заявою, позивачкою сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

У зв`язку з тим, що позовна заява задоволена судом у повному обсязі, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст. ст.2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про поділ спільно нажитого майна подружжя» задовольнити.

Поділити нерухоме майно, що перебуває у спільній сумісній власності колишнього подружжя ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_5 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ) шляхом виділення в особисту приватну власність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) частини стояночного місця №67 за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) право особистої приватної власності на стояночне місце № НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір, сплачений позивачкою при зверненні з позовом до суду у розмірі 1073,60 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Суддя Свячена Ю.Б.