Номер провадження: 22-ц/813/2080/23
Справа № 534/1153/19
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

14.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів: Дришлюка А.І., Громіка Р.Д.,

при секретарі: Узун Н.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Федорова Анатолія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2019 року Борд Єфім звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу, в обґрунтування якого вказано, що 09 лютого 2019 року він передав відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 30 000 доларів США, на підтвердження чого останній написав розписку.

Строк повернення грошей обумовлений сторонам за першою вимогою позикодавця, яка може бути направлена в будь-який спосіб включаючи засоби електронної комунікації.

Із змісту розписки також вбачається, що позичальник повинен повернути кошти в п`ятиденний термін з дня отримання вимоги.

Починаючи з 01 квітня 2019 року ОСОБА_3 неодноразово звертався до відповідача з вимогами про повернення коштів. Однак, ОСОБА_1 покладені на себе зобов`язання не виконав, суму позики не повернув, а тому позивач вимушений був звернутись з позовом до суду.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 30 000 доларів США та судовий збір в розмірі 7 891,41 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Під час апеляційного перегляду справи, 05 грудня 2022 року від представника ОСОБА_1 адвоката Федорова А.А. надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, в якому просив поставити на розгляд експертам наступне питання: Чи виконано рукописний текст у розписці від 09.02.2019 ОСОБА_1 ?

Дослідивши матеріали справи, які стосуються вирішення клопотання про призначення в справі судової почеркознавчої експертизи, перевіривши доводи наведені в клопотанні, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно статі 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов : 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» зазначено, що за заявою осіб, які приймають участь у розгляді справи, суд призначає судову експертизу, якщо необхідність її проведення обумовлена обставинами справи і поданими сторонами доказами (тобто, при наявності належного обґрунтування підстав для проведення судової експертизи).

Висновок судового експерта та інформація, яка міститься у ньому не має для суду наперед встановленого значення, а є лише одним із доказів, які суд досліджує, надає оцінку за внутрішнім переконанням та враховує при вирішенні справи. Результат оцінки судом висновку судового експерта відображається у рішенні, в якому наводяться мотиви його прийняття або відмови у прийнятті.

Матеріалами справи встановлено, що 11 лютого 2020 року під час розгляду справи судом першої інстанції, ОСОБА_1 звертався до суду із клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи, в якому просив поставити на розгляд експертам наступне питання: Чи виконано рукописний текст у розписці від 09.02.2019 ОСОБА_1 ? (т. 1 а.с. 59).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2020 року клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи повернуто відповідачу без розгляду, оскільки клопотання не відповідає вимогам ст. 183 ЦПК України, а саме за його розгляд не сплачено судовий збір, в порядку вимог Закону України «Про судовий збір» (т. 1 а.с. 133).

Повторно клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, яке відповідало б вимогам ст. 183 ЦПК України та було оплачено судовим збором в порядку вимог Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 не заявляв, хоча не був позбавлений такої можливості.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

В постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі №752/1839/19 та від 11 листопада 2020 року у справі №760/16979/15-ц зазначено, що за змістом статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції.

В постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі №336/1461/19, від 07 липня 2021 року у справі №509/4286/16-ц, від 14 липня 2021 року у справі №405/2098/18 зроблено правовий висновок про те, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 367 ЦПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, апеляційний суд повинен також врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі №346/5603/17 (провадження №61-41031св18) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року в справі №404/251/17 (провадження №61-13405св18).

В рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Так, встановлено, що клопотання ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи було розглянуто судом першої інстанції та повернуто відповідачу без розгляду, у зв`язку із його не відповідністю вимогам ст. 183 ЦПК України.

Повторно клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, яке відповідало б вимогам ЦПК України та було оплачено судовим збором в порядку вимог Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 не заявляв, тому апеляційний суд вважає, що така експертиза не була проведена з причин, що об`єктивно залежали саме від відповідача ОСОБА_1 ..

При таких обставинах не може бути визнане обґрунтованим клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, оскільки наведені у клопотанні мотиви не є виключними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 367 ЦПК України. Призначення експертизи під час апеляційного перегляду справи призведе до безпідставного затягування розгляду справи, та порушуватиме принцип диспозитивності цивільного судочинства, оскільки відповідачем не наведено причин, що об`єктивно не залежали від нього та які перешкодили йому зверненню із таким клопотанням під розгляду справи в суді першої інстанції.

Розумність тривалості провадження має бути оцінена у світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника (див., серед інших, рішення у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)

В силу ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Крім того, для вирішення справи по суті у матеріалах справи міститься достатньо доказів, які дають можливість та дозволяють суду встановити обставини та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 83, 103, 260, 261, 367 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката Федорова Анатолія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк