Справа № 343/758/23
Провадження № 22-ц/4808/1474/23
Головуючий у 1 інстанції Тураш В.А.
Суддя-доповідач Барков В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів: Девляшевського В. А.,

Мальцевої Є. Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду від 10 жовтня 2023 року, в складі судді Тураш В. А. ухвалене в місті Долина Івано-Франківської області, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначав, що хворіє на розсіяний склероз, має третю групу інвалідності. Факт його захворювання підтверджується, зокрема, довідкою до акта медико-соціальної експертної комісії № 207276 від 26 лютого 2023 року; випискою із медичної карти стаціонарного хворого 28643/2022; індивідуальною програмою реабілітації інвалідів № 66 від 26 січня 2023 року.

У зв`язку із захворюванням не має змоги забезпечувати себе, не може працювати, а тому потребує матеріальної допомоги та забезпечення.

На момент подання позову, він проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 . Однак, вона не в змозі забезпечити його необхідним, оскільки теж хворіє та має третю групу інвалідності. Крім того, на її утриманні також перебуває молодший брат апелянта ОСОБА_4 , який є студентом денної форми навчання і тому не має змоги працювати. Натомість батько апелянта, ОСОБА_2 працює та отримує стабільний дохід, однак матеріально у добровільному порядку допомагати ОСОБА_1 відмовляється, не зважаючи на те, що знає у якому скрутному становищі він перебуває, і що потребує коштів на лікування, реабілітацію та проживання.

Посилаючись на вищевказані обставини, враховуючи, що окрім батька, ОСОБА_1 нікому допомогти, він звернувся до суду із даним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання в розмірі частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову на весь строк встановлення інвалідності та судові витрати.

Рішенням Долинського районного суду від 10 жовтня 2023 рокув задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд прийшов до помилкового висновку про те, що ОСОБА_2 не має можливості сплачувати аліменти на користь апелянта. Адже, немає правових підстав вважати доведеним скрутне матеріальне становище відповідача, опираючись виключно на наявність у нього на утриманні малолітньої дитини від іншого шлюбу, та сплати аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , що продовжує навчання, позаяк, малолітню дитину відповідач виховує не самостійно, а разом з його матір`ю, яка розділяє обов`язок утримання своєї дитини.

Виходячи з копії трудової книжки, наданої представником відповідача, суд невірно встановив фактвідсутності роботи у ОСОБА_2 . Оскільки, апелянту відомо, що відповідач проживає та працює за кордоном, а дублікат трудової книжки не є належним та допустимим доказом, відсутності трудової діяльності.

Крім того, суд провівши аналіз доходів апелянта, а саме отримання ним державної соціальної допомоги, як особи з інвалідністю 3 групи відповідно до довідки № 1044 від 03 липня 2023 року, прийшов до помилкового висновку про те, що розмір соціальної допомоги, яку отримує апелянт забезпечує його прожитковий мінімум, а тому аліменти виплачувати не потрібно. Однак, тлумачення статей 198, 200 СК України свідчить про те, що отримання повнолітнім непрацездатним сином, дочкою, доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що вони не потребують матеріальної допомоги.

Тому, з огляду на наведене, враховуючи стан здоров`я апелянта та неможливість працювати і, як наслідок, утримувати себе, наявність у відповідача матеріальної можливості сплачувати аліменти, просить апеляційну скаргу задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Дуткевич М. В. вказує, що оскаржуване рішення суду прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Долинського районного суду від 10 жовтня 2023 року без змін.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не маючи доходу, утримуючі неповнолітнього сина ОСОБА_4 (якого він зобов`язаний утримувати згідно закону) та повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_4 , на утримання якого стягуються аліменти згідно рішення Долинського районного суду від 16 серпня 2023 року, не має можливості надавати допомогу повнолітньому непрацездатному синові ОСОБА_1 , який окрім цього отримує державну соціальну допомогу в розмірі більшому за прожитковий мінімум, встановлений державою.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина.

Так, відповідно до частини 1 статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними є особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» особа з інвалідністю повнолітня особа зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, закон покладає на батьків обов`язок утримувати свою повнолітню дочку (сина) при наявності одночасно трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина).

Тобто, для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 27 серпня 2001 року, ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітнім сином відповідачаОСОБА_2 (а. с. 6).

Позивач відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААГ № 207276, виданої 26 січня 2023 року Калуською міжрайонною МСЕК є особою з інвалідністю ІІІ групи, страждає на загальне захворювання з 02 січня 2023 року (а.с. 8).

Згідно індивідуальної програми реабілітації інвалідів № 66 позивач обмежений до пересування та контролю за своєю поведінкою (а.с. 11-12) у зв`язку із чим потребує догляду.

ОСОБА_1 проживає з матір`ю, яка згідно висновку МСЕК серії 12ААВ № 761854 від 06 липня 2022 року, визнана особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання. Інвалідність встановлена повічно (а. с.13).

Судом досліджено копію дубліката трудової книжки НОМЕР_2 , яка видана на ім`я позивача, відповідно до якої відповідач ОСОБА_5 з 27 квітня 2018 року не працює (а.с.57), на утриманні відповідача перебуває малолітній син, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.43), народжений в іншому шлюбі.

Також з відповідача на користь матері позивача, ОСОБА_3 , стягуються аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , який продовжує навчання про що свідчить рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16 серпня 2023 року, справа №343/611/23, яким ухвалено: збільшити розмір аліментів із 1 500 грн. щомісячно на 1/6 частку всіх видів заробітку (доходу).

При цьому відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку. Доказів про наявність чи відсутність у нього захворювань, витрат на лікування не надавав.

Посилання ОСОБА_2 на копію дубліката трудової книжки, згідно якої він є безробітним, жодним чином не підтверджує факт відсутності у відповідача доходів, адже відповідач не позбавлений можливості працювати та отримувати доходи. Протилежного він не довів.

Окрім того, відповідач взагалі не надав суду будь-яких доказів про розмір його доходів або їх відсутність, наявність або відсутність у нього будь-якого рухомого чи нерухомого майна.

Що стосується посилання позивача на наявність на його утриманні неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на час навчання повнолітнього сина сторін, то рішенням Долинського районного суду від 16 серпня 2023 року встановлено, що дані обставини не свідчать про його неспроможність сплачувати аліменти (а.с. 84).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 не довів, що сплата аліментів на користь ОСОБА_1 поставить його у скрутне матеріальне становище, а дохід позивача після сплати аліментів є недостатнім для власного утримання.

Отже, доводи апеляційної скарги у цій частині є підставними.

Відтак враховуючи принцип розумності і справедливості, зважаючи на необхідність належного матеріального забезпечення ОСОБА_1 , який є непрацездатним у зв`язку з інвалідністю та надані суду докази, а також відсутність постійного місця роботи у відповідача, колегія суддів, вважає, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути аліменти у розмірі 1 500 грн., які зможуть забезпечити базові потреби позивача, необхідні для його нормальної життєдіяльності.

Стягнення аліментів у вищезазначеному розмірі необхідно здійснювати щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову на весь строк встановлення інвалідності.

Варто зауважити, що інвалідність ОСОБА_1 встановлена на строк до 01 лютого 2024 року (а.с. 8) водночас, частиною 3 статті 79 СК України передбачено, що у разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжуватиметься на відповідний строк без додаткового рішення суду про це.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, тому з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави 805,20 грн. (1610,40*50%) судового збору за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.

Також у зв`язку із задоволенням позовної заяви, відповідно до положень підпункту третього частини першої статті 176 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн.. 60 коп.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Долинського районного суду від 10 жовтня 2023 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. на період встановленої йому інвалідності щомісячно, починаючи з 30 березня 2023 року до 01 лютого 2024 року включно.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у зв`язку із задоволенням позовних вимог у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 805,20 (вісімсот п`ять) грн. 20 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2023 року.

Судді: В. М. Барков

В. А. Девляшевський

Є. Є. Мальцева