Справа № 132/435/23
Провадження № 2/132/277/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"24" листопада 2023 р. Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді СЄЛІНА Є.В., при секретарі судового засідання РЯБІШИНОЇ Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Калинівка Хмільницького району Вінницької області, у порядку загального позовного провадження цивільну справу № 132/435/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2023 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом, якому просить зменшити розмір аліментів, що визначений за судовим наказом, виданим 03 листопада 2016 року Калинівським районним судом Вінницької області у справі № 132/2173/16-ц, з нього, на користь ОСОБА_2 , на утримання їх неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття; судовим наказом, виданим 03 листопада 2020 року Калинівським районним судом Вінницької області у справі № 132/3449/20, з нього, на користь ОСОБА_3 , на утримання їх неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття; судовим наказом, виданим 21 липня 2022 року Калинівським районним судом Вінницької області у справі № 132/1518/22, з нього, на користь ОСОБА_4 , на утримання їх неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування цих вимог зазначив, що на даний час за судовими рішеннями з нього утримуються аліменти в загальному розмірі 75 відсотків, що призводить до отримання ним заробітку (доходу) у розмірі меншому, ніж гарантована державою, а тому він вимушений звернутися до суду із вказаним позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2023 року, визначено склад суду з розгляду даного позову, а саме головуючого суддю Сєліна Є.В.

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 21.03.2023 року, відкрито провадження за позовом, визначено здійснити його розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

У відзиві на позов, який надійшов 10.04.2023 року за вх.№ 3167/23 на адресу Калинівського районного суду Вінницької області, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять суд змінити розмір аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення відповідною дитиною повноліття.

На підставі ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 15.05.2023 року, закрите підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

Позивач ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Відповідачі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви, згідно яких просять справу розглянути за їх відсутності, прийняти рішення з урахуванням їх позиції, викладеної у відзиві на позов.

Відповідач ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, згідно якої просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши наявні в матеріалах цивільної справи докази, суд приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що судовим наказом, виданим 03 листопада 2016 року Калинівським районним судом Вінницької області у справі № 132/2173/16-ц, визначено стягувати з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 серпня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття.

Судовим наказом, виданим 03 листопада 2020 року Калинівським районним судом Вінницької області у справі № 132/3449/20, визначено стягувати з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 жовтня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття.

Судовим наказом, виданим 21 липня 2022 року Калинівським районним судом Вінницької області у справі № 132/1518/22, визначено стягувати з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 липня 2022 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан, оскільки на даний час за судовими рішеннями з нього утримуються аліменти в загальному розмірі 75 відсотків, що призводить до отримання ним заробітку (доходу) у розмірі меншому, ніж гарантована державою.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При цьому, спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду виключно за позовом одержувача аліментів.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14 серпня 2019 року у справі № 524/7388/17, від 19 лютого 2020 року у справі № 194/629/17-ц та від 24 лютого 2020 року у справі № 539/3532/18, які у відповідності до вимог п.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховується іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як встановлено вище, на підставі трьох судових наказів Калинівського районного суду Вінницької області, з ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей, загальний розмір яких становить 75 відсотків від його заробітку (доходу).

Відповідно до приписів статті 128 КЗпП України та частини 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Водночас згідно частини 1 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи, що із ОСОБА_1 на підставі трьох судових наказів стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей, загальний розмір яких становить 75 відсотків, що призводить до отримання ним заробітної плати у розмірі меншому, ніж гарантована державою, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно частин першої-третьої, п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Виходячи із викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що визначений за судовим наказом, виданим 03 листопада 2016 року Калинівським районним судом Вінницької області у справі № 132/2173/16-ц, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця села Гущинці Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , на утримання їх неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Зменшити розмір аліментів, що визначений за судовим наказом, виданим 03 листопада 2020 року Калинівським районним судом Вінницької області у справі № 132/3449/20, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця села Гущинці Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , на утримання їх неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Зменшити розмір аліментів, що визначений за судовим наказом, виданим 21 липня 2022 року Калинівським районним судом Вінницької області у справі № 132/1518/22, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця села Гущинці Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , на утримання їх неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя