Справа № 604/627/23
Провадження № 2/604/231/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі :

Головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю

секретаря судового засідання Дериш М. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиськ в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

17 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 15 листопада1978 року між сторонами укладено шлюб. За час подружнього життя у сторін народились діти: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 . На даний час сторони проживають окремо, малолітні діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку відмовляється від надання матеріальної допомоги та ухиляється від обов`язку щодо утримання дітей, позивач здійснює догляд за дитиною-інвалідом та позбавлена можливості одержати будь-які додаткові джерела доходу. Витрати на дітей збільшуються, допомоги, яку позивач отримує як внутрішньо переміщена особа не вистарчає на забезпечення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дітей.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи.

Ухвалою суду від 23 травня 2023 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України веб порталі «Судова влада». Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов.

Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, враховуючи вимоги ст.280 ЦПК України, у відповідності до ст.281 ЦПК України, слід ухвалити заочне рішення по справі.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247,179 ЦПК України, виходячи з наступного.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

У відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Чорнянською сільською радою Каховського району Херсонської області 02 жовтня 2007 року ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №32.

У відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого виданого виконавчим комітетом Чорнянської сільської ради Каховського району Херсонської області 08 лютого 2013року ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_4 , батьками якого є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №9.

Згідно посвідчення НОМЕР_3 , виданого УСЗН Каховської державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_3 , 2007р.н. є дитиною-інвалідом. Законний представник- ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки б/н від 09 травня 2023р., виданої відділом соціального забезпечення №5 управління соціального захисту населення Тернопільської військової адміністраціїї про те, що ОСОБА_1 , 1978р.н., ОСОБА_3 , 2007р.н. та ОСОБА_4 , 2013р.н. перебувають на обліку в ІСОІ ВПО як внутрішньо-переміщені особи за фактичним місцем проживання: с.Нове Село з 18.04.2023р. Розмір допомоги на проживання становить з листопада 2022р. - 8000грн щомісячно.

Згідно довідки №115 від 08 травня 2023р., виданої виконкомом Скориківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входять: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Вирішуючи питання про розмір аліментів суд має виходити із приписів статті 182 ЦПК України.

Згідно зі статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини другої статті 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Виходячи із змісту частини п`ятої статті 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів на утримання двох дітей має становити 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів.

Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Так, визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму на дітей становить: у віці до 6 років 2272 грн; віком від 6 до 18 років 2833 грн. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів з 1 січня 2023 року становить: для дітей віком до 6 років 1136,00 грн (2272 грн х 50 %); для дітей віком від 6 до 18 років 1416,50 грн (2833 грн х 50 %).

Крім того, визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги, стан здоров`я і матеріальне становище дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, забезпечення їх гармонійного розвитку, збереження того рівня життя, який вони б мали тоді, коли утримувалися обома батьками, а також стан здоров`я, матеріальне становище відповідача.

При ухваленні рішення відповідачем не представлено суду та в судовому засіданні не здобуто жодних доказів, про те, що він за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків по утриманню дітей та сплачувати аліменти на їх утримання у вищевказаному позивачем розмірі.

При цьому, навіть періодична участь відповідача в утриманні дітей, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки періодична участь в утриманні дитини не перешкоджає позивачу звернутися до суду з вимогами про стягнення аліментів і не залежати від наявності чи відсутності бажання у батька в певний період часу брати участь в їх утриманні в грошовій чи у натуральній формі.

Відповідно до роз`яснень, що надані у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповіного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позовної заяви і до повноліття дитини, що відповідатиме вимогам закону, інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн, оскільки позивач в силу вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору щодо вимог про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 13, 141, 247, 263-265, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментівзадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 . адреса проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 17 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ,в дохід держави 1073,60 гривень судового збору.

Рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя-підпис

згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків