Справа № 521/451/23
Провадження № 2/521/1632/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання Філімончук М.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ФОП ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

В обґрунтування своїх позовних вимог, представник позивача посилався на те, що 08.04.2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» та ОСОБА_3 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АО/3041556, забезпечений транспортний засіб «Fiat Ducato Maxi 2.5D» д.н.з. НОМЕР_1 .

Позивач вказує, що 21.01.2020 року о 10:30 год. в м. Херсоні по вул. Пестеля, 1, мала місце ДТП, за участю транспортного засобу «Fiat Ducato Maxi 2.5D» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок якого, було пошкоджено транспортний засіб «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 .

Також, позивач вказує, що постановою Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/1449/20 від 10.02.2020 року, ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Fiat Ducato Maxi 2.5D» д.н.з. НОМЕР_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач вказав, що згідно з умовами Полісу ОСЦПВВНТЗ №АО/3041556, на підставі страхового акту № 20.3041556- 540 від 20.02.2020 р., заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 , складає 5456,00 грн. та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» відшкодувало власнику «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 , вказані витрати на ремонт автомобіля, що підтверджується платіжними дорученнями № 3344 від 28.02.2020 р.

Крім того, як вказує позивач, 01 грудня 2021 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» укладено Договір № 1/Т про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» до ОСОБА_2 перейшло до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , а тому відбулося процесуальне правонаступництво у зв`язку із зміною кредитора у зобов`язанні, а саме зміни Первісного Кредитора - ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» на Нового кредитора - правонаступника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Окрім того, позивач вказала, що представник ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» звертався до відповідача з метою досудового врегулювання спору, із претензією про відшкодування збитків, але з боку відповідача не було вчинено жодних дій для повернення страхового відшкодування.

Враховуючи викладене, позивач просила суд стягнути зі ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 5456 (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят шість) грн. 00 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.) та судові витрати, понесені фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 у сумі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат, які Позивач поніс у зв`язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 01.02.2023 року, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання.

Враховуючи викладене, сторони у судове засідання не викликалися.

Про дату судового засідання відповідач повідомлявся належним чином (а. с. 48), але будь-яких заяв чи клопотань, а також відзиву на позов від нього не надходило.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 08.04.2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» та ОСОБА_3 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АО/3041556, забезпечений транспортний засіб «Fiat Ducato Maxi 2.5D» д.н.з. НОМЕР_1 (а. с. 14, 19).

21.01.2020 року о 10:30 год. в м. Херсоні по вул. Пестеля, 1, мала місце ДТП, за участю транспортного засобу «Fiat Ducato Maxi 2.5D» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок якого, було пошкоджено транспортний засіб «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 (а. с. 21).

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/1449/20 від 10.02.2020 року, ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Fiat Ducato Maxi 2.5D» д.н.з. НОМЕР_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а. с. 7).

Згідно до ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому суд, при винесенні рішення не з`ясовує обставин справи, встановлені Постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 10.02.2020 року.

Згідно з умовами Полісу ОСЦПВВНТЗ №АО/3041556, на підставі страхового акту № 20.3041556- 540 від 20.02.2020 р. (а. с. 12), заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 , складає 5456,00 грн. (а. с. 13).

28.02.2020 р. ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» відшкодувало власнику «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 , витрати на ремонт автомобіля у розмірі 5456,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 3344 (а. с. 8).

Згідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 38.1. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. Згідно з п.п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу: г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому поряду безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст. 1191 ЦК України).

Згідно з ст. 509 ч. 1, 2 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1, п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Як чітко встановлює ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи припис ст. 993 ЦК України, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» набуло право вимоги у деліктних правовідносинах, що первісно виникли між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2

01 грудня 2021 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» укладено Договір № 1/Т про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» до ОСОБА_2 перейшло до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (а. с. 28 31).

Таким чином, відбулося процесуальне правонаступництво у зв`язку із зміною кредитора у зобов`язанні, а саме зміни Первісного Кредитора - ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» на Нового кредитора - правонаступника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 55 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відтак, право зворотної вимоги (регресу) це вимога кредитора до боржника (особи, яка завдала шкоду) про повернення сплаченого за його вини відшкодування потерпілому.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема, транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимог позову про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг, від 01.12.2021 року, розрахунок витрат на професійну правничу допомогу понесених позивачкою, склав 3000,00 грн. (а. с. 35).

Згідно до квитанції, від 12.12.2022 року, позивач оплатив грошові кошти у сумі 3000 грн. (а. с. 3.).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-4 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи викладене, з огляду на предмет спору, суд вважає обґрунтованим розмір витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 3000,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір у справі складає 992,40 грн. (а. с. 4), який сплачений позивачем при зверненні до суду та підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 16, 509, 993, 1166, 1187, 1191, 1192 ЦК України, ст. 3, 4, 22, 41, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів», 12, 13, 81, 141, 223, 259, 264, 353 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців від 04.10.2021 року, IBAN НОМЕР_4 у «ПриватБанк», МФО 305299, РНОКПП: НОМЕР_5 ) 5456 (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят шість) грн. 00 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців від 04.10.2021 року, IBAN НОМЕР_4 у «ПриватБанк», МФО 305299, РНОКПП: НОМЕР_5 ) судовий збір в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців від 04.10.2021 року, IBAN НОМЕР_4 у «ПриватБанк», МФО 305299, РНОКПП: НОМЕР_5 ) 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук