УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2023 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

судді - Єфіменко Н.В.,

за участі секретаря Лущан В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду заяву Харківського обласного центра зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центра зайнятості, заінтересовані особи ОСОБА_1 , Київський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про заміну сторони виконавчого провадження,-

встановив:

Харківський обласний центр зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центра зайнятості (далі: заявник) звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в порядку ст. 442 ЦПК України, а саме з Харківського міського центру зайнятості на його правонаступника Харківський обласний центр зайнятості, у виконавчих провадженнях, відкритих на підставі виконавчих листів №953/21133/20, виданих Київським районним судом м. Харкова по справі за позовом Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів. В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02.03.2021 по справі №953/21133/20 задоволено позов Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 4081, 47 грн. та судового збору в сумі 2102 грн. На виконання вказаного рішення суду видано виконавчі листи, які станом на 01.08.2023 перебувають на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та за якими відкриті виконавчі провадження №66804086 та №66804387. Наказом Міністерства економіки України від 24.10.2022 №4132 «Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості» Харківський міський центр зайнятості реорганізовано шляхом його приєднання до Харківського обласного центру зайнятості та установлено, що Харківський обласний центр зайнятості є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків Харківського міського центру зайнятості. Наказом Харківського обласного центру зайнятості від 25.12.2022 №863 створено новий структурний підрозділ Харківську філію Харківського обласного центру зайнятості, про що внесено відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Враховуючи наведене, оскільки відбулося правонаступництво стягувача, просить замінити сторону виконавчого провадження його правонаступником.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду учасники справи в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не сповістили.

Відповідно до положень ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви про заміну сторони виконавчого провадження та матеріали цивільної справи 953/21133/20 приходить до наступного.

02.03.2021р. рішенням Київського районного суду м. Харкова у справі №953/21133/20, н/п 2/953/1325/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківського міського центру зайнятості вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 4081,47 грн., судові витрати у розмірі 2102 грн.

14.09.2021р. постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №66804086 за виконавчим листом №953/21133/20, виданим 01.07.2021р. Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Харківського міського центру зайнятості вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 4081,47 грн. (а.с.57-58).

14.09.2021р. постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №66804387 за виконавчим листом №953/21133/20, виданим 01.07.2021р. Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Харківського міського центру зайнятості судових витрат у розмірі 2102 грн. (а.с.59-60).

Відповідно до листа старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткаченка А. від 20.09.2023р., по виконавчому провадженню №66804387 державним виконавцем 22.08.2023р. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, а по виконавчому провадженню №66804086 постанова від 29.08.2023 про повернення виконавчого документу стягувану. (а.с.74).

Наказом Міністерства економіки України від 24.10.2022 №4132 реорганізовано Харківський міський центр зайнятості шляхом його приєднання до Харківського обласного центру зайнятості (а.с. 50-51).

15.12.2022р. наказом директора Харківського обласного центру зайнятості №863 створено Харківську філію Харківського обласного центру зайнятості (а.с.52).

06.03.2023р. головою та членами комісії з реорганізації Харківського міського центру зайнятості та Харківським обласним центром зайнятості, передана дебіторська та кредиторська заборгованість за переліком, вказаним в додатку №1, що підтверджено відповідним актом прийому-передачі (а.с. 53-54)

Відповідно до частини першої статті 1 Закону про виконавче провадження - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження (частина п`ята статті 15 Закону про виконавче провадження).

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення (згідно із пунктом 1 частини першої статті 26 Закону про виконавче провадження). Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (згідно із частиною п`ятою статті 26 Закону про виконавче провадження).

Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону (пункт 5 частини першої статті 34 Закону про виконавче провадження).

Стаття 39 Закону про виконавче провадження регулює питання закінчення виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац другий частини першої статті 40 Закону про виконавче провадження). Стаття 41 цього Закону регулює питання відновлення виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи-правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні-це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, пункти 7375) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом про виконавче провадження (абзац другий частини першої статті 40 цього Закону).

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (пункти 6.96.12, 6.15).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження на закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Зазначене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду викладеної в постанові №2-7763/10 від 08.02.2022.

Відповідно до наданих державним виконавцем відомостей, виконавче провадження №66804387 є завершеним, а у виконавчому провадженні №66804086 виконавчий документ повернутий стягувану. В матеріалах справи відомості про підстави повернення виконавчого документу у виконавчому провадженні №66804086 та дані щодо повторного звернення стягувача з виконавчим документом №953/21133/20 від 01.07.2021, виданим Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Харківського міського центру зайнятості вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 4081,47 грн. відсутні, суд дійшов висновку про відсутність підстав у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст.57,258,259,353,442 ЦПК України, ст. ст. 512, 514 ЦК України,ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

постановив:

У задоволенні заяви Харківського обласного центра зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центра зайнятості, заінтересовані особи ОСОБА_1 , Київський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.В. Єфіменко