Номер провадження: 22-ц/813/7038/23
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Кострицького В.В., Карташова О.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 червня 2023 року

у цивільній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу Граф до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

25 серпня 2022 року Обслуговуючий кооператив «Граф» (далі ОК «Граф») звернулося до суду з вказаним вище позовом у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 44042,52 грн., три відсотки річних у розмірі 2421,71 грн., інфляційні витрати у розмірі 5038,87 грн., судові витрати у розмірі 7481 грн., з яких 2481 грн. судовий збір, 5000 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

Позовна заява обгрунтовна тим, що з 01 листопада 2019 року позивач на підставі акту прийому-передачі, укледного між ОК «Граф» та ТОВ «Ханбер Трейд» надавав послуги з управління багатоквартним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , співвласником якоє є ОСОБА_1 , якому на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 у вказаному багатоквартирному будинку.

14 липня 2020 року проведено державну реєстрацію «Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Граф» (далі ОСББ «Граф»).

20 листопада 2020 року між ОК «Граф» та ОСББ «Граф» укладено договір про надання послуг з управління вказаного вище багатоквартирного будинку.

У зв`язку з тим, що станом на 01 вересня 2021 року загальна заборгованість перед позивачем по сплаті власниками, мешканцями, користувачами багатоквартирного будинку за надані послуги становила 2330694,68 грн., 10 вересня 2021 року між позивачем та ОСББ «Граф» на підставі угоди розірвано вказаний вище договір від 20 листопада 2020 року.

Покладений на відповідача, як співвласника будинку, обов`язок щодо оплати послуг з управління будинком ОСОБА_1 належним чином не виконував, у результаті чого за період з 01 листопада 2019 року по 31 серпня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі

44042,52 грн.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2022 року позов Обслуговуючого кооперативу Граф задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Граф» у розмірі 51502,58 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 травня 2023 року скасовано заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2022 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 червня 2023 року позов Обслуговуючого кооперативу Граф задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Граф» заборгованість у розмірі 31 590,68 грн., з яких: 29 031,15 грн. основна заборгованість; 1 855,76 грн. інфляційні втрати; 703, 77 грн. 3% річних. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник-адвокат Заяць К.В. звернувся з апеляційною скаргою у якій просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 червня 2023 року скасувати, у задоволенні позову ОК «Граф» відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не доведено підстав позову, зокрема, надання відповідачу повного обсягу послуг з управління будинком, а надані ОК «Граф» докази, на думку відповідача, не можуть бути покладені в основу висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості; судом першої інстанції неправильно встановлено, що в період з 01 листопада 2019 року по 14 липня 2020 року, відповідач мав право на обслуговування будинку, його утримання та збір коштів з власників багатоквартирного будинку, оскільки позивачем не надано доказів, які б підтверджували право ТОВ «Ханбер», яке було забудовником цього будинку, на стягнення комунальних платежів з власників квартир будинку; скаржник вважає, що на підтвердження того, що позивачем здійснювалося надання послуг, ОК «Граф» мало надати суду копії відповідних договорів про надання таких послуг; скаржник також зазначає, що а ні ТОВ «Ханбер», а ні ОК «Граф» взагалі не могли бути управителями будинку, оскільки договори про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладаються між управителем та співвласниками багатоквартирного будинку на підставі відповідного рішення.

Звертає увагу скаржник також і на те, що він не є та не був членом ОК «Граф» у зв`язку із чим у нього не могло виникнути жодних зобов`язань по сплаті членських внесків в обслуговуючий кооператив.

Водночас скаржник зауважує, що у нього відсутня заборгованість по сплаті комунальних платежів, що підтверджується наданим ним довідками.

Правом на відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 частини 6 статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними є справи у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Приписами п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України регламентовано, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року, з огляду на положення ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд цієї справи призначено на 05 грудня 2023 року в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, з огляду на те, що позовні вимоги мають виключно майновий характер, та справа є малозначною в силу вимог закону, оскільки ціна позову (51503,1 грн.) не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент подачі позову (248100,00 грн).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення суду відповідає.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі відповідач хоча і порушує питання про скасування рішення суду в цілому, однак фактично не наводить аргументів на спростування правильності висновків суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог про стягнення з нього заборгованості, 3% річних, інфляційних витрат за період з 14 липня 2020 року по 20 листопада 2020 року. А тому, рішення суду в частині відмовлених вимог, з огляду на приписи ч.1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів враховує таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи такі обставини.

01 листопада 2019 року між представниками ОК «Граф» та ТОВ «Ханбер» складено акт прийому-передачі житлового комплексу з балансу на баланс (в управління) за умовами якого, ТОВ «Ханбер» передало, а ОК «Граф» прийняло на власний баланс (в управління) завершений будівництвом об`єкт житловий комплекс розташований за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_3 ), зі змісту якого убачається, що роком введення будинку в експлуатацію є 2018 (а.с.35-36).

20 серпня 2019 року відповідач ОСОБА_1 зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_4 (а.с. 83).

З розрахунку відшкодування витрат ТОВ «Ханбер» на електроенергію, водопостачання та обслуговування ліфтів в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 ) за період з листопада 2019 року по жовтень 2020 року загальна сума відшкодувань за електроенергію, водопостачання, газ природний, технічне обслуговування ліфтів становило 558553,32 грн. (а.с.40).

Як убачається з показників приладів обліку холодної води по особовим рахункам станом на жовтень 2020 року, у квартирі, що належить відповідачу №51-Б, показники лічильника №О500429 мали позначку 16 (а.с.41-43).

Відомості щодо показників електричної енергії по особовим рахункам станом на 22 жовтня 2020 року свідчать про те, що у квартирі, що належить відповідачу №51-Б, показники лічильника №0178.0164 0092 мали позначку 6924 (а.с.41-43).

20 листопада 2020 року між ОСББ «Граф» та ОК «Граф» (управитель) укладено договір про надання послуги управління багатоквартирним будинком та його обслуговування за умовами якого ОК «Граф» зобов`язується надати ОСББ «Граф» послугу з управління та обслуговування багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , а ОСББ «Граф» зобов`язується передати ОК «Граф» будинок для управління та обслуговування згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору (п.1).

Згідно умов указаного вище договору кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителю надані послуги в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. У разі несвоєчасного здійснення платежів за послугу сплачувати пеню в розмірі, встановленим цим договором (п.7).

Управитель має право від співвласників оплату наданої послуги в порядку, розмірі, внеску на утримання багатоквартирного житлового будинку та у строки, встановлені рішенням управителя (п.8).

Розмір щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території та додаткові послуги встановлюються за рішенням управителя (п.11).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2024 року (а.с. 49-53).

Згідно розрахунку нарахувань та оплат за період з 01 листопада 2019 року по 31 серпня 2021 року, складеного позивачем, заборгованість ОСОБА_1 , як власника квартири АДРЕСА_4 , становить 44042,52 грн., з яких утримання будинку та прибудинкової території 18710,74 грн., охорона 5015,32 грн., вивезення побутових відходів 255,30 грн., відшкодування витрат на електропостачання 6910,70 грн., відшкодування витрат на холодне водопостачання та водовідведення 13150,50 грн. Оплачено 0, 00 грн (а.с.82).

З листа ОК «Граф» адресованого мешканцям житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , убачається, що станом на 01 вересня 2021 року існує загальна заборгованість по сплаті за надані послуги перед ОК «Граф» в сумі 2330694,68 грн. Також зазначено, що ОК «Граф» повідомляє про припинення надання послуг з обслуговування житлового будинку у зв`язку з відсутністю грошових коштів, необхідних для належного утримання будинку та наявної заборгованості по сплаті за надані послуги. Окрім того, ОК «Граф» звернуло увагу на необхідність в термін до 30 вересня 2021 року здійснити оплату заборгованості за надані послуги в повному обсязі. У разі не сплати заборгованості в зазначені терміни та ігнорування повідомлення, ОК «Граф» буде вимушене звернутися до суду для стягнення суми заборгованості в примусовому порядку (а.с. 79).

10 вересня 2021 року між ОК «Граф» та ОСББ «Граф» укладено угоду про розірвання договору про надання послуги управління багатоквартирним будинком та його обслуговування від 20 листопада 2020 року (а.с. 81).

З наданих відповідачем довідок, виданих ОСББ «Граф» за №80,81 від 07 березня 2023 року убачається, що станом на 21 вересня 2022 року та 10 січня 2023 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті комунальних послуг та внескам у ОСББ «Граф», за утримання будинку та прибудинкової території відсутня.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позовних вимог ОК «Граф» суд першої інстанції виходив із того, що позивач не мав повноважень надавати послуги власникам квартир багатоквартирного будинку та нараховувати заборгованість в період з 14 липня 2020 року по 20 листопада 2020 року через відсутність договорів на той час момент між ОСББ «Граф» та ОК «Граф», тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості з 01 листопада 2019 року по 01 серпень 2020 року у розмірі 8 773,78 грн. та з 01 листопада 2020 року по 31 серпень 2021 року у розмірі 20 257,37 грн., а разом 29 031,15 грн., а також 3% річних та інфляційних витрат за вказаний період.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з пунктами 5, 12 частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами..

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Доводи відповідача про те, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог з тих підстав, що у період з 01 листопада 2019 року по 14 липня 2020 року, не було укладено договори про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, апеляційний суд відхиляє, з огляду на таке.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі N 6-2951цс15 зроблено висновок, що "споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі".

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі N 712/8916/17, провадження N 14-448цс19, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі N 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі N 642/2858/16, від 04 вересня 2022 року у справі N 201/1807/21, провадження N 61-2572св22.

Як убачається з матеріалів справи, а саме, з даних показників приладів обліку холодної води та електричної по особовим рахункам квартири АДРЕСА_2 , власником якої є відповідач, ОСОБА_1 фактично отримував перелічені комунальні послуги.

Право власності на квартиру АДРЕСА_4 відповідач зареєстрував 20 серпня 2019 року, заборгованість зі сплати вартості послуг, наданих позивачем, обрахована з 01 листопада 2019 року, тобто після набуття позивачем права власності на квартиру та реєстрацію речових прав на майно.

Відповідач не заперечує ту обставину, що у період нарахованої позивачем заборгованості, ОК «Граф» фактично надавалися послуги з утримання будинку.

Матеріали справи не містять доказів спростування факту належного виконання ОК «Граф» своїх зобов`язань щодо управління будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та його утримання.

Встановивши факт отримання відповідачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, не сплати за їх (послуг) отримання , а також зважаючи на відсутність актів-претензій або інших доказів щодо надання позивачем послуг неналежної якості, суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості з оплати послуг із утримання будинку й прибудинкової території та часткового задоволення позову ОК «Граф», з мотивів, наведених у оскаржуваному рішенні.

Доводи відповідача про те, що у нього відсутній обов`язок зі сплати членських в ОК «Граф», апеляційний суд відхиляє, оскільки як свідчить наданий позивачем розрахунок нарахувань та оплат, правильність обрахунку якого відповідач не оспорює, до загального обсягу заборгованості, що заявлено позивачем до стягнення, ОК «Граф» не включало сплату членських внесків, а тому такі доводи відповідача є безпідставними.

Судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги надані відповідачем довідки, які видані ОСББ «Граф», як доказ відсутності заборгованості зі сплати комунальних послуг, утримання будинку та прибудинкової території, оскільки ці відомості не стосуються предмету розгляду справи, тобто не є належними доказами, оскільки вони свідчать лише про те, що у відповідача відсутня заборгованість перед ОСББ «Граф», а не ОК «Граф», який є позивачем у справі.

Встановивши, що у період часу з 01 листопада 2020 року по 31 серпень 2021 року послуги з утримання багатоквартирного будинку надавалися на підставі договору про надання послуги управління багатоквартирним будинком та його обслуговування, укладеного ОСББ «Граф» та ОК «Граф», яким серед іншого визначено порядок, розмір, строки здійснення внеску на утримання багатоквартирного житлового будинку, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія суддів, дійшов цілком обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 20 257,37 грн., а загалом 29 031,15 грн.

В апеляційній скарзі відповідач не наводить аргументів на спростування правильності висновків суду в частині нарахування та стягнення 3% річних та інфляційних витрат, а також витрат на правову допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи місцевим судом.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, повно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Доказів які б спростували правильні висновки суду скаржником не надано.

Порушень судом норм процесуального права колегією суддів не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги за своєю суттю зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду, також фактично зводяться до суб`єктивного тлумачення норм права та переоцінки доказів наданої судом першої інстанції без посилення на обставини, які не були враховані під час вирішення цієї справи.

Отже доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, з мотивів наведених у скарзі.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційна скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

О.Ю. Карташов