ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони справи

позивач ОСОБА_1

відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Державна казначейської служби України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційними скаргами відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, позивача ОСОБА_1 рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2023 року, ухваленого суддею Хаустовою Т.А., поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу №29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, повний текст судового рішення складено 13 жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИВ

У вересні 2023 року позивачОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що він є інвалідом війни другої групи, пенсіонером Міністерства оборони України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі №200/2845/21-а задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії Головного управління, які полягають у безпідставному зменшенні позивачу при перерахунку пенсії за вислугу років з 01 січня 2018 року основного розміру пенсії до 70%. Зобов`язано Головне управління перерахувати позивачу пенсію, виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату перерахованої суми пенсії з 01 січня 2018 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Головне управління подало апеляційну скаргу на вказане рішення, яка була повернута апелянту ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у зв`язку з несплатою судового збору.

Листом від 29 грудня 2022 року Головне управління повідомило позивача, що за рішенням суду від 11 травня 2021 року у справі №200/2845/21-а проведено перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року. Доплата до пенсії за період з 01 січня 2018 року по 31 серпня 2021 року у загальній сумі складає 20 585,11 грн. Виплата коштів на виконання рішення здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Станом на теперішній час нарахована сума коштів у розмірі 20 585,11 грн. позивачу не виплачена.

Дізнавшись про безпідставне зменшення Головним управлінням основного розміру пенсії до 70%, позивач протягом тривалого часу перебував у психологічному напруженні, переживав через невизначеність ситуації, разом з тим в нього була надія на добровільний перерахунок пенсії відповідно до закону. Переконавшись у відсутності таких намірів у відповідача, позивач відчув розгубленість та розчарування, його постійно турбували пригнічений настрій, нервозність, порушення сну. Внаслідок недобросовісної бездіяльності відповідача позивач втратив відчуття довіри до державних органів, у нього з`явилась підозріливість, повсякчасне очікування недобросовісних вчинків, що вплинуло на його особисті та сімейні стосунки, йому стало важко виконувати звичайні повсякденні справи, він відділився від близьких та від суспільного життя.

Позивач є особою похилого віку, з 1986 року перебуває на пенсії. У 2011 році визнаний інвалідом війни другої групи безстроково внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з рекомендацією спостереження у невропатолога, терапевта, санаторно-курортного лікування за відсутності протипоказань, ортопедичного взуття та тростини. Незважаючи на хронічну патологію нервової системи та опорно-рухового апарату, у зв`язку з описаними подіями позивач був змушений витрачати багато особистого часу на листування з Головним управлінням, підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів, постійні консультації з юристами, друк документів, відвідування суду та поштових відділень для відправлення заяв та одержання кореспонденції. Це відбувалось у період вирування пандемії коронавірусної інфекції, коли будь-які додаткові соціальні контакти об`єктивно підвищували ризик інфікування, тому все це викликало у позивача додаткові переживання та побоювання. Також, він був змушений продовжувати вказані дії і після повномасштабної війни. Таким чином, неправомірна бездіяльність відповідача, яка полягала в безпідставному зменшенні основного розміру пенсії до 70%, спричинила позивачу душевні страждання, внаслідок чого виникла необхідність значних зусиль для організації його життя та для відновлення його порушених прав.

З урахуванням заподіяних моральних страждань, характеру та тривалості порушення прав позивача і вжитих ним для їх відновлення заходів, беручи до уваги поведінку відповідача, керуючись принципами справедливості та розумності, позивач просив суд стягнути компенсацію моральної шкоди в розмірі 20585,11 грн., тобто, у розмірі, який дорівнює сумі нарахованої, але невиплаченої пенсії.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди задоволені частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000,00 грн. (три тисячі грн. 00 коп.).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь держави на рахунок UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , Код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в розмірі 156,42 грн. (сто п`ятдесят шість грн. 42 коп.)

В задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність оскаржуваного судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального права, просить його скасувати, ухвали нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

При цьому, скаржник зазначає, що на виконання рішення окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року позивачу було здійснено перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, нарахована сума заборгованості за період з 01 січня 2018 по 31 серпня 2021 року у загальному розмірі 20 585,11 грн.

Відповідач зазначає, що виділення коштів із Державного бюджету на фінансування даного судового рішення не залежить від волі Головного управління і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав. Вина та умисел на навмисне невиконання рішення суду у даній справі з боку Головного управління відсутня, оскільки виплата буде здійснена у порядку черговості внесених рішень до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Також відповідач вважає, що позивачем не надано належних доказів, що прямо чи опосередковано підтверджують заподіяння йому сильних душевних страждань, завдання шкоди здоров`ю, чи завдання інших втрат немайнового характеру з яких можливо обрахувати розмір компенсації та характер і обсяг моральних страждань, матеріальні витрати, понесені позивачем., а сам факт порушення прав позивача не може бути підставою для стягнення моральної шкоди.

Відповідач вважає, що судом першої інстанції не досліджені надані Головним управлінням докази, які підтверджують факт відсутності вини в частині невиплати коштів і відсутність неправомірних дій з боку Головного управління, не враховано положення статті 23 ЦК України, розмір моральної шкоди значно завищено, не встановлено, які конкретно дії (бездіяльність) відповідача спричинили моральні страждання та переживання та наскільки вони були інтенсивними.

Позивач ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій не погоджується з висновками суду в частині визначеного розміру моральної шкоди, просить його змінити, збільшивши розмір моральної шкоди до заявлених у позові вимог, тобто до 20 585,11 грн.

Позивач вважає, що визначений судом до стягнення розмір моральної шкоди не узгоджується з вимогами розумності та справедливості, не відповідає характеру протиправних дій та бездіяльності відповідача.

Позивач вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права і при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, у справі допущено порушення норм процесуального права, яке полягає у безпідставному залучені ДКСУ в якості співвідповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу сторони відповідача, позивач ОСОБА_1 вказує на те, що аргументи представника Головного управління, викладені в апеляційній скарзі, цілком аналогічні доводам, які наводились ним у відзиві на позов.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , відповідач просить відмовити в задоволенні скарги.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційних скарг, відзивів на апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги сторін не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі №200/2845/21-а задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягають у безпідставному зменшенні ОСОБА_1 при перерахунку пенсії за вислугу років з 01 січня 2018 року, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» основного розміру пенсії до 70%. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року, виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату ОСОБА_1 перерахованої суми пенсії з 01 січня 2018 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

На вказане рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, яка була повернута апелянту ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2021 року у зв`язку з несплатою судового збору.

Згідно з повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29 грудня 2022 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі №200/2845/21-а виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та діючого законодавства. За рішенням проведено перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року. Після виконання судового рішення розмір пенсійних виплат складає 11 338,00 грн. Доплата до пенсії за період з 01 січня 2018 року по 31 серпня 2021 року у загальній сумі 20 585,11 грн.

Згідно з повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22 лютого 2023 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі №200/2845/21-а з 01 січня 2018 року проведено перерахунок пенсії виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення. Доплата пенсії за період з 01 січня 2018 року по 31 серпня 2021 року у загальній сумі 20 585,11 грн. Доплата пенсії по перерахунку на підставі рішення у період з липня 2019 року по грудень 2019 року не нараховано у зв`язку з відсутністю різниці між фактично виплаченим і підлягаючим до виплати розміром пенсії.

Відповідно до повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15 травня 2023 року на постанову відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зазначено про виконання рішення від 11 травня 2021 року у справі №200/2845/21-а в повному обсязі в межах функціональних повноважень та діючого законодавства. Виплата доплати пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.08.2021 року у загальній сумі 20 585,11 грн. буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

У повідомленні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26 червня 2023 року на вимогу відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зазначено про виконання рішення від 11 травня 2021 року у справі №200/2845/21-а також зазначено, що виплата доплати пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.08.2021 року у загальній сумі 20 585,11 грн. буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до звіту від 22 серпня 2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання судового рішення від 11 травня 2021 року у справі №200/2845/21-а, боржником рішення суду виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та нормативно-правового поля. Здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 вересня 2021 року за розпорядженням від 28.08.2021 року з розрахунку 80% суми грошового забезпечення. Головним управлінням виконано розрахунок суми пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 року по 31.08.2021 року, яка складає 20 585,11 грн. Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вказує, що рішення суду в частині виплати пенсії також виконано в повному обсязі. Починаючи з вересня 2021 року нарахування та виплата пенсії ОСОБА_1 проводиться шляхом включення до сформованої відомості на виплату місячного розміру пенсії в сумі 11 338 грн.

У повному обсязі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року у даній справі, боржником і досі не виконано, про що зазначено в ухвалі Донецького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року про встановлення нового судового контролю за виконанням судового рішення у справі №200/2845/21-а.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позивні вимоги ОСОБА_1 , виходив з встановлених обставин справи, а саме, що позивач недоотримував пенсію, у зв`язку з чим змушений був звернутися до Донецького окружного адміністративного суду, і рішенням даного суду були визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягають у безпідставному зменшенні ОСОБА_1 при перерахунку пенсії за вислугу років з 01 січня 2018 року, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» основного розміру пенсії до 70%. При цьому, суд віснував, що само по собі відновлення становища позивача, яке існувало до порушення його прав шляхом ухвалення судом рішення на користь позивача, не може компенсувати ОСОБА_1 його немайнових втрат, оскільки позивач змушений був докладати зусиль для організації свого життя у зв`язку з неотриманням 100% пенсії та відчував безпорадність і пригніченість від таких дій саме від державного органу, який має належно виконувати покладені на нього обов`язки.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з встановлених обставин справи, характеру спричиненої позивачу моральної шкоди, взяв до уваги той факт, що позивач змушений був докладати зусиль для організації свого життя, у зв`язку з порушенням його прав, відчував безпорадність і пригніченість від протиправних дій відповідача, який обмежив право позивача на отримання пенсійного забезпечення у більшому розмірі та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості стягнув з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3 000 грн., який на думку суду є належним і достатнім засобом грошової компенсації такої шкоди.

Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Так порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п. 52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56). У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу ст.1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (п. 57).

За наявності порушення прав позивача в цій справі щодо безпідставного зменшення ОСОБА_1 при перерахунку пенсії за вислугу років з 01 січня 2018 року, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» основного розміру пенсії до 70% (у даному випадку це рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року), та згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягає доведенню, відшкодування моральної шкоди на підставі ст.23 ЦК України здійснюється в обраний позивачем спосіб, зокрема, у вигляді одноразової грошової виплати.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що внаслідок порушення прав позивача з боку відповідача щодо зменшення при перерахунку основного розміру пенсії до 70% неправомірними діями відповідача завдано моральної шкоди, що підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема, рішенням окружного адміністративного суду, яким констатовано цей факт. При цьому під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Відповідно до приписів ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, відповідачем допущено порушення гарантованого ст.46 Конституції України права позивача на соціальний захист.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що неправомірними діями відповідача, ОСОБА_1 завдано втрат немайнового характеру у вигляді душевних страждань, порушення звичайного способу життя, психологічного навантаження, втрати емоційної стабільності, потреби докладати додаткові зусилля для організації свого життя, а також для захисту своїх прав, тобто позивачу завдано моральну шкоду.

Матеріали справи не містять доказів того, що на день розгляду справи відповідачем в повному обсязі відновлено права позивача і виплачено належні йому кошти.

Доводи апеляційної скарги відповідача є безпідставними та не спростовують належним чином обгрунтований висновок суду першої інстанції.

Помилковим є аргумент позивача про те, що суд першої інстанції неправильно визначив розмір моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначив розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу залежно від характеру та обсягу страждань, характеру немайнових втрат, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, а також з урахуванням вимог розумності та справедливості.

Вказане узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19), згідно з якою визначаючи розмір відшкодування суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Керуючись ст. ст.259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України,Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, позивача ОСОБА_1 залишити беззадоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 26грудня 2023 року.

Головуючий:

Судді: