РІШЕННЯ

іменем України

(повне)

27 червня 2023 рокуСправа №451/1213/22
Провадження № 2/451/65/23

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

в складі: головуючого судді Патинок О.П.

секретаря судового засідання Ференс І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів в режимі відеоконференції із Ратнівським районним судом Волинської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області про усунення перешкод у побаченні та вихованні сина, визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні із сином, -

з участю представника позивача ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_4 , представника третьої особи Крищук С.

в с т а н о в и в:

08.11.2022 представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до Радехівського районного суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у побаченні та вихованні сина, визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні із сином, поданої в порядку ст. ст. 4, 19, 27, 58, 60, 175 ЦПК України, ст. ст. 19, 141, 150, 151, 155, 157-159 СК України.

В обгрунтування позову покликається на те, що рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 29.12.2014 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який був укладений 01.12.2009. У шлюбі у них народився син: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу переїхав разом із відповідачем жити в с. Стремільче, Червоноградського району Львівської області. ОСОБА_1 після розірвання шлюбу сплачує аліменти на утримання сина. Після їхнього розлучення, відповідач всіляко перешкоджала позивачу та його мамі ОСОБА_7 у спілкуванні та вихованні сина і внука. Розпорядженням голови Радехівської районної державної адміністрації Львівської області від 26.06.2018 №239 «Про зміну способів участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_6 та спілкуванні з нею» надано можливість позивачу бачитись та спілкуватись з дитиною один раз на два тижні протягом суботи та неділі за місцем проживання дитини, а також бачитись та спілкуватися з дитиною за місцем свого проживання в с. Заліси Ратнівського району Волинської області по п`ять днів протягом кожних весняних, осінніх та зимових канікул і десять днів протягом кожних літніх шкільних канікул. Після розірвання шлюбу з відповідачем, позивач належно виконував свій батьківський обов`язок щодо виховання дитини. В той же час, відповідач, відмовляється виконувати згадане розпорядження, чинить йому перешкоди у побаченні з дитиною. ОСОБА_1 зазначає, що вищезазначене розпорядження голови Радехівської районної державної адміністрації Львівської області від 27.06.2018 №239 є несправедливим та таким, що надає явні переваги відповідачу, не враховує, що позивач проживає на значній відстані від сина і це створює додаткові перешкоди у спілкуванні з ним. Про несправедливість говорить і той факт, що позивач може забрати сина до себе в період літніх канікул лише на 10 днів, в той час, як канікули складають 3 місяці. Просить суд усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 у побаченні та вихованні сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначивши йому наступний спосіб участі батька у вихованні дитини, а саме: 1) періодичні та систематичні побачення батька з дитиною: - в першу та третю суботу і неділю кожного місяця з 09.00 по 21.00 год. за місцем проживання дитини і поза межами місця проживання дитини; - в святкові дні, зокрема у період Різдвяних та Великодніх свят за місцем проживання дитини і поза межами місця проживання дитини, в тому числі за місцем проживання ОСОБА_1 ; - спільний відпочинок з сином в канікулярний період з можливість поїздки у будь-яке курортне місто України; - спільний відпочинок з сином в канікулярний період, зокрема, по п`ять днів протягом кожних весняних, осінніх та зимових канікул, місяць протягом літніх канікул за місцем проживання ОСОБА_1 ; 2) спілкування батька з дитиною засобами телефонного, електронного чи іншого засобу зв`язку без обмежень. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі (витрати на правничу допомогу та судовий збір).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2022 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 29.11.2022 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, дану справу призначено до розгляду у загальному позовному провадженні.

13.12.2022 підготовче засідання відкладено через неявку учасників провадження.

21.12.2022 та 27.12.2022 підготовчі засідання не були проведені, згідно довідки від 21.12.2022 та від 27.12.2022.

11.01.2023 до суду відповідачем ОСОБА_2 було подано відзив на позовну заяву до якого долучено відповідь поліції (06.04.2023 ухвалою суду відзив залишено без розгляду).

11.01.2023 ухвалою підготовчого засідання залучено до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Орган опіки та піклування Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області. Зобов`язано Орган опіки та піклування Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору про усунення перешкод ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у побаченні та вихованні сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В підготовчому засіданні оголошено перерву до 07.02.2023.

07.02.2023 підготовче засідання не було проведено, згідно довідки від 07.02.2023 та за заявою третьої особи: Органу опіки та піклування Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області.

24.02.2023 в підготовчому засіданні перерва до 13.03.2023 через неявку відповідача та представника Органу опіки та піклування Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області.

13.03.2023 у зв`язку із технічною несправністю справа знята з розгляду до 06.04.2023.

06.04.2023 ухвалою суду залишено без розгляду відзив відповідача ОСОБА_2 поданий 11.01.2023. Закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду.

27.04.2023, 18.05.2023, 08.06.2023, 16.06.2023 в судових засіданнях оголошена перерва.

Позивач в судові засіданні не з`являвся.

27.04.2023 в судовому засіданні представник позивача підтримав подану позовну заяву з підстав, які в ній зазначені. Просить суд усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 у побаченні та вихованні сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначивши йому наступний спосіб участі батька у вихованні дитини, а саме: 1) періодичні та систематичні побачення батька з дитиною: - в першу та третю суботу і неділю кожного місяця з 09.00 по 21.00 год. за місцем проживання дитини і поза межами місця проживання дитини; - в святкові дні, зокрема у період Різдвяних та Великодніх свят за місцем проживання дитини і поза межами місця проживання дитини, в тому числі за місцем проживання ОСОБА_1 ; - спільний відпочинок з сином в канікулярний період з можливість поїздки у будь-яке курортне місто України; - спільний відпочинок з сином в канікулярний період, зокрема по п`ять днів протягом кожних весняних, осінніх та зимових канікул, місяць протягом літніх канікул за місцем проживання ОСОБА_1 ; 2) спілкування батька з дитиною засобами телефонного, електронного чи іншого засобу зв`язку без обмежень. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі. Пояснив, що позивач ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мама їх сина відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу ОСОБА_1 у спілкуванні із сином, тому він змушений був звернутися до суду, позивач матеріальну допомогу на утримання сина надає, є приязним до дитини, має постійне місце праці та є забезпеченим житлом та всіма необхідними умовами для перебування дитини. Щодо покликань відповідача про те, що місце проживання позивача ОСОБА_1 є с. Заліси Волинської області, яке межує з територією республіки Білорусь, тому позивач побоюється за життя та здоров`я сина, звертає увагу суду, що вказана територія не відноситься до території, на якій ведуться активні бойові дії, тому життю та здоров`ю їх спільного сина ОСОБА_6 нічого не загрожує, щодо наданого висновку органу опіки та піклування про участь ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_6 22.02.2012, де представник служби у справах дітей вказує на можливість батька бачитися із сином за місцем його проживання в АДРЕСА_1 після скасування на території України воєнного стану, то для суду такий висновок оцінюється у сукупності із іншими доказами та не має визначального для суду значення. Водночас, пояснення малолітнього ОСОБА_6 , які надані в судовому засіданні зумовлені спілкуванням з матір`ю.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги заперечила та заперечила щодо перебування на час війни їх спільного сина ОСОБА_6 за місцем проживання відповідача в АДРЕСА_1 , оскільки вказаний населений пункт межує із територією республіки Білорусь, що становить загрозу для життя та здоров`я їх сина. Пояснила, що не заперечує щодо спілкування їх сина з батьком, проте зважаючи на воєнний стан в Україні, страх дитини, яка боляче сприймає будь-які згадки про війну, вважає, що місце таких побачень слід з нею узгоджувати, додала, що батько із сином давно не бачився, проте нещодавно баба сина (мама позивача) бачилась з онуком, і сама позивач сприяла такому побаченню.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, просив при винесенні рішення врахувати висновок органу опіки та піклування наданий Службою у справах дітей Лопатинської селищної ради, де рекомендовано побачення батька з дитиною за місцем його проживання, після скасування воєнного стану на всій території України.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служби у справах дітей Лопатинської селищної ради Крищук С. в судовому засіданні, пояснила, що задля найкращих інтересів дитини судом слід врахувати поданий службою Висновок, в якому вказані способи участі позивача у вихованні малолітнього сина ОСОБА_8 , проте вважає, що перебування сина за місцем проживання батька буде шкодити його психологічному здоров`ю, оскільки дитина у віці 11 років, вже свідомо висловлює свої думки, звертає увагу, що ОСОБА_8 не бажає, на даний час, знаходитись за місцем проживання батька, водночас потребує спілкування з ним.

Суд за клопотанням представника відповідача, в присутності представника служби у справах дітей ОСОБА_9 , психолога І. Федечко, яка подала попередньо характеристику на малолітнього ОСОБА_6 , допитав, як свідка малолітнього ОСОБА_6 , який суду пояснив, що його батька звати ОСОБА_10 , маму ОСОБА_11 ; на даний час він проживає із мамою, д. ОСОБА_12 та молодшим братиком, а батько має іншу сім`ю. У нього стосунки з татом хороші та хоче продовжувати з ним спілкуватися і проводити свій вільний час, проте бачив його вже давно, оскільки батько зараз не приїжджає, бо війна. За місцем проживання батька він був, там йому подобається, в нього є там молодша сестричка, проте зараз він не хоче їхати туди боїться, тому що війна та наразі хоче бути із мамою. З татом спілкуються по телефону, коли тато приїжджав до ного, то мама не забороняла з ним спілкуватися.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши подані докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, відповідно до Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від спільного подружнього життя у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 29.12.2014 розірвано шлюб між сторонами - ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.11).

Як видно із повідомлення Радехівської районної державної адміністрації Львівської області від 05.03.2015 №02-35/459-4, ОСОБА_7 (бабу ОСОБА_6 ) повідомлено, що орган опіки та піклування не може вирішувати спір щодо участі у вихованні дитини інших родичів. Одночасно зазначили, що з матір`ю ОСОБА_5 буде проведена бесіда, з метою роз`яснення їй положень ст. 257 Сімейного кодексу України (а.с.12).

Відповідно до Розпорядження голови Радехівської районної державної адміністрації Львівської області від 22.06.2018 №239 «Про зміну способів участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_6 та спілкуванні з нею» ОСОБА_1 надано можливість бачитись та спілкуватись з дитиною ОСОБА_6 один раз на два тижні протягом суботи та неділі за місцем проживання дитини, а також бачитись та спілкуватися з дитиною за місцем свого проживання в с. Заліси Ратнівського району Волинської області по п`ять днів протягом кожних весняних, осінніх та зимових канікул і десять днів протягом кожних літніх шкільних канікул (а.с.10).

Згідно службової характеристики від 20.10.2022, виданої начальником відділення інспекторів прикордонної служби «Тур» І.Ткаченко, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за час проходження служби на посаді техніка начальника групи зв`язку та АСУ відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » штаб-сержант зарекомендував себе з позитивної сторони. За характером: спокійний, врівноважений, рішучий, товариський, дисциплінований, цілеспрямований, тактовний (а.с.13).

Відповідно до довідки - характеристики, виданої старостою с.Заліси ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, порушень громадського порядку не було. На обліку при селищній раді як правопорушник не перебуває (а.с.14).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Лопатинської селищної ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування Лопатинської селищної ради Львівської області вважає за доцільне визначити спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини наступним чином: періодичні та систематичні побачення батька з дитиною: в першу та третю суботу і неділю кожного місяця з 10 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв. за місцем проживання дитини і поза межами проживання дитини; в святкові дні, зокрема у період Різдвяних та Великодніх свят за місцем проживання дитини і поза межами місця проживання дитини; спільний відпочинок з сином в канікулярний період з можливістю поїздки у будь-яке курортне місто України; спільний відпочинок з сином в канікулярний період, зокрема по п`ять днів протягом кожних весняних, осінніх та зимових канікул, місяць протягом літніх канікул за місцем проживання дитини і поза межами проживання дитини. Спілкування батька з дитиною засобами телефонного, електронного чи іншого засобу зв`язку без обмежень. З моменту скасування правового режиму воєнного стану на території України орган опіки та піклування Лопатинської селищної ради рекомендує матері ОСОБА_2 не вчиняти перешкод у відвідуванні батька ОСОБА_1 його малолітнім сином ОСОБА_6 по місцю проживання АДРЕСА_1 (а.с.149).

Рішенням виконавчого комітету Лопатинської селищної ради від 24.03.2023 затверджено висновок органу опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.150).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства").

Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією Організації Об`єднаних Націй про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція ООН про права дитини) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає (частина друга статті 3 СК України).

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків.

Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6) СК України.

Як слідує з матеріалів справи сторони проживають окремо.

Так, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами не досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування позивача з сином.

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Позивач у підтвердження факту обмеження відповідачем його права у спілкуванні з дитиною посилається на те, що він змушений був звернутись до Радехівської районної державної адміністрації, проте вважає, що таке рішення є несправедливим, крім цього відповідач його не виконує та чинить перешкоди у побаченні з сином.

Фактично предметом спору в даній справі є можливість батька бачитись із сином та брати участь у його вихованні, в тому числі без участі відповідача (матері) та за місцем свого проживання.

Згідно із статею 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов`язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків (ст. 157 СК України).

Згідно із статею 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку про те, що вирішення спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї органом опіки та піклування не позбавляє особу та не перешкоджає її праву на безпосереднє звернення до суду, при цьому участь органу опіки та піклування у такій категорії справ є обов`язковою.

Так, як видно із долученого висновку органу опіки та піклування Лопатинської селищної ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування Лопатинської селищної ради Львівської області вважає за доцільне визначити спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини наступним чином: періодичні та систематичні побачення батька з дитиною: в першу та третю суботу і неділю кожного місяця з 10 год 00 хв. по 19 год. 00 хв. за місцем проживання дитини і поза межами проживання дитини; в святкові дні, зокрема у період Різдвяних та Великодніх свят за місцем проживання дитини і поза межами місця проживання дитини; спільний відпочинок з сином в канікулярний період з можливістю поїздки у будь-яке курортне місто України; спільний відпочинок з сином в канікулярний період, зокрема по п`ять днів протягом кожних весняних, осінніх та зимових канікул, місяць протягом літніх канікул за місцем проживання дитини і поза межами проживання дитини. Спілкування батька з дитиною засобами телефонного, електронного чи іншого засобу зв`язку без обмежень. З моменту скасування правового режиму воєнного стану на території України орган опіки та піклування Лопатинської селищної ради рекомендує матері ОСОБА_2 не вчиняти перешкод у відвідуванні батька ОСОБА_1 його малолітнім сином ОСОБА_6 по місцю проживання АДРЕСА_1 .

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 500/3507/19 (провадження № 61-10654св21) зазначено, що «батько, який проживає окремо від своєї дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. При цьому відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з батьком».

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на виховання обома батьками.

При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню наступні базові елементи: (а) погляди дитини, (б) індивідуальність дитини, (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин, (г) піклування, захист і безпека дитини, (ґ) вразливе положення, (д) право дитини на здоров`я, (е) право дитини на освіту (постанова Верховного Суду від 04.08.2021 у справі № 654/4307/19).

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

30 листопада 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 523/11247/19, провадження № 61-5950св22 (ЄДРСРУ № 107586046) досліджував питання щодо юридичних наслідків висновку органу опіки та піклування, де вказав, що висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків для суб`єктів відповідних правовідносин і не має обов`язкового характеру. Подібний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року справа № 742/710/19.

Відповідно до частини 2 статті 159 СК суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Так, судом встановлено, що сторона відповідача частково заперечує визначені позивачу способи участі у вихованні сина ОСОБА_8 , зважаючи на введення в Україні воєнного стану, місце проживання позивача в с. Заліси Ратнівського району Волинської області, яке є прикордонним населеним пунктом та межує з Республікою Білорусь, заперечує до закінчення воєнного стану перебування їх спільного сина за місце проживання тата, оскільки боїться за життя та здоров`я сина, визнає, що їх спільний син ОСОБА_8 , з татом бажає спілкуватися, проте, боїться перебувати так далеко від неї, оскільки в дитини є свідоме розуміння що таке «війна» та страх, який супроводжується душевними переживаннями, тому дитина нерідко плаче.

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента від 24.02.2023 №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, який триває і на тепер.

Так, судом при допиті дитини, встановлено, що син сторін ОСОБА_8 , прихильний до тата, однак обставини, які зумовлені збройною агресією російської федерації, позначились на розумінні дитиною поняття «війни». При з`ясуванні причин небажання виїжджати за місцем проживання тата дитина «заплакала». Син сторін Святослав зазнає сильних душевних хвилювань при будь-якій згадці про «війну», та перебування далеко від матері, тому враховуючи обставини справи, суд визначає спосіб участі батька у вихованні дитини у формі спільного відпочинку з сином в канікулярний період, з урахуванням ситуації в країні у зв`язку із введенням на території України режиму воєнного стану, який неодноразово продовжувався та триває станом на день ухвалення судового рішення, а також те, що зустрічі дитини з батьком за адресою його місця проживання можуть становити небезпеку для життя та здоров`я дитини через війну в країні. Крім того, суд враховує перш за все інтереси дитини при розгляді цієї вимоги, який, «хоче поїхати до тата, але після закінчення війни».

Враховуючи наявні матеріали справи, а також встановлені обставини спірних правовідносин, переконання того, що інтереси дитини, переважають над інтересами батьків, приходить до висновку про часткове задоволення позову та визначення способу участі батька у вихованні і спілкуванні з дитиною шляхом встановлення графіка його систематичних побачень із сином, проте за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, оскільки зважаючи на вік дитини, знову ж таки, правовий режим воєнного стану на території України, визначати спосіб побачення: поза межами місця проживання дитини; та спільний відпочинок з сином в канікулярний період з можливість поїздки у будь-яке курортне місто України, без погодження з матір`ю дитини, призведе до провокування конфліктних ситуацій, які позначаться на спілкуванні сина з батьком та ставленні мами до такого спілкування, психоемоційний стан їх спільного сина, тому вважає доцільним та обґрунтованим, погоджувати з мамою дитини відповідачем, місцеперебування їх спільного сина, що забезпечить найкращі інтереси дитини.

За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. Дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Одночасно, зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини (Постанова Верховного Суду від 02 лютого 2022 року по справі № 607/20536/19).

За наведеного, суд роз`яснює сторонам, що військовий стан є тимчасовим мінливим явищем, тому у разі зміни обставин у відносинах сторін спору, визначені способи можу бути змінені як за згодою батьків, так і в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з інтересів дитини і вимог статей 157, 158 СК України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та визначенні способів участі відповідача у вихованні сина.

Оскільки позов задоволено частково, однак вимогу пропорційності розподілу судових витрат точно визначити неможливо у зв`язку з тим, що позов немайнового характеру, тому судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Згідно ст. 141 ЦПК України у зв`язку із зазначеним, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню половина розміру судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви, що становить 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 211, 263, 265 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області про усунення перешкод у побаченні та вихованні сина, визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні із сином задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1 наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- в першу та третю суботу і неділю кожного місяця з 09.00 по 21.00 год. за місцем проживання дитини або за попередньою домовленістю з матір`ю дитини поза межами місця проживання дитини;

- в святкові дні, зокрема у період Різдвяних та Великодніх свят за місцем проживання дитини або за попередньою домовленістю з матір`ю дитини поза межами місця проживання дитини;

- спільний відпочинок з сином в канікулярний період з можливістю поїздки у будь-яке курортне місто України за попередньою домовленістю з матір`ю дитини;

- спільний відпочинок із сином в канікулярний період, зокрема по п`ять днів протягом кожних весняних, осінніх та зимових канікул, місяць протягом літніх канікул за місцем проживання ОСОБА_1 , після закінчення воєнного стану в Україні.

- спілкування батька з дитиною засобами телефонного, електронного чи іншого засобу зв`язку без обмежень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 зареєстрованої в АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 адреса: АДРЕСА_2 ;

Представник відповідача: ОСОБА_4 : АДРЕСА_4 ;

Третя особа: Орган опіки та піклування Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області, , адреса: 80261, Львівська обл., Червоноградський район, смт Лопатин, вул. Центральна, буд. 15А.

Повний текст рішення складено 03.07.2023

Головуючий суддяПатинок О. П.