Справа № 148/653/23
Провадження №2/148/328/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Штифурко Л.А.,

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в її інтересах та від її імені представником, адвокатом Страшком Олегом Володимировичем, до СТОВ "Ульянівське" про скасування запису про державну реєстрацію речового права,

встановив:

В провадженні Тульчинського районного суду Вінницької області знаходиться вказана вище цивільна справа.

27.06.2023 від представника відповідача, адвоката Покотило М.Б., надійшло клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України, так як позовну заяву подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Представник відповідача, адвокат Покотило М.Б., в судовому засіданні вказане клопотання підтримала за викладених в ньому обставин. Зазначила, що доданий до позовної заяви представником позивача на підтвердження своїх повноважень на ведення справи ордер АВ №1070307 від 04.04.2023 не відповідає вимогам законодавства, а саме: ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Положенню про ордер про надання правової (правничої) допомоги, адже не містить посилання на договір про надання правової допомоги та дату цього документу, також в ньому не зазначено номер посвідчення адвоката України, ким і коли воно видане. Просила клопотання задовольнити та залишити позов без розгляду.

Представник позивача, адвокат Страшок О.В., в судовому засіданні заперечив проти клопотання представника відповідача. Зазначив, що письмового договору про надання правової допомоги між ним та позивачкою не укладено. Позивачка уповноважила діяти від її імені усно. Вважає, що його повноваження підтверджуються саме ордером. Не може пояснити, чому в ордері не зазначено номера посвідчення адвоката.

В судове засідання позивач не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Вислухавши представників відповідача та позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур), в тому числі, вимог стосовно оформлення позовних заяв, скарг та інших документів, що подаються до суду.

На підставі ст. 58 ЦПК України позивач може брати участь в судовому процесі як особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

За змістом ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЦПК України).

У частині четвертій статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Обов`язок суду перевірити належність доказів наявності у представника права вчиняти конкретну процесуальну дію зумовлений, головним чином тим, що такий представник виступає самостійно в суді від імені довірителя (особи, яка відмовилася захищати в суді свої права в порядку самопредставництва) і виконує процесуальні дії виключно в інтересах довірителя, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для нього права та обов`язки.

Таким чином, суд зобов`язаний перевірити щонайменше дві складові представництва, а саме, факт наявності повноважень на представництво інтересів певної особи та окремо, обсяг таких повноважень, а саме: право на звернення з відповідним процесуальним документом до відповідного суду (інстанції) у конкретний момент часу.

Таке право представника на звернення від імені довірителя може бути підтверджено лише документом, який демонструє дійсне волевиявлення учасника справи на надання повноважень конкретному адвокату, та є належним доказом, що дозволяє суду перевірити весь обсяг наданих повноважень.

Взаємовідносини між довірителем та представником, як правило, мають договірний характер.

Згідно з позицією Верховного суду, сформованою у постанові від 18.10.2018 у справі № 811/1507/18, повноваження представника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру, виданого на ведення справи в суді або довіреністю.

Ордер, па відміну від довіреності, не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату; повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Таким чином, суд може виконати імперативну вимогу процесуального закону та перевірити наявність права в довірителя на підписання конкретного документу лише за умови, якщо разом з ордером додано завірену належним чином копію договору про надання правової допомоги (витягу з договору), про який зазначено у такому ордері.

Відповідно до ч.1 ст. 20 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

Згідно із ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк.

Ордером є письмовий документ, що у випадках, установлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням і повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (ч. 2 ст. 26 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Пунктом 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41 (далі - Положення) передбачено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Приписами пункту 12 Положення імперативно визначено, що ордер містить наступні реквізити: 12.1. Серію, порядковий номер ордера; 12.2. Прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; 12.3. Посилання на договір про надання правової допомоги / доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; 12.4. Назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 12.5. Прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; 12.6. Ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро / адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); 12.7. Адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро / адвокатського об`єднання, яке видає ордер; 12.8. Обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої (правової) допомоги; 12.9. Дату видачі ордера; 12.10. Підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі "Адвокат"); 12.11. Підпис адвоката, який надає правову допомогу, якщо ордер виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі "Адвокат"); 12.12.Підпис керівника адвокатського бюро / адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро / адвокатського об`єднання (за наявності) у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро / адвокатським об`єднанням.

Вищевказаний позов підписаний адвокатом Страшком О.В. як представником позивача.

На підтвердження своїх повноважень до позовної заяви додано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АВ № 1070307 від 04.04.2023.

При цьому, ордер не містить обов`язкових реквізитів, передбачених Положенням, а саме: посилання на договір про надання правової допомоги / доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (за наявності) та дату цього документа; номер посвідчення адвоката України та інформацію стосовно того, ким та коли воно видане, що вказує на його дефектність та виключає, в даному випадку, можливість посилання на ордер як на документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

З огляду на викладене, суд вважає, що повноваження ОСОБА_2 на представництво ОСОБА_1 в Тульчинському районному суді Вінницької області належним чином не підтверджено.

Посилання адвоката Страшка О.В. на те, що між ним та ОСОБА_1 укладено усний договір, на підставі якого ним було видпно ордер, суперечать вимогам ч.ч. 1, 2 ст. 27 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адже навіть якщо договір спочатку було укладено усно, він повинен бути укладений письмово у найближчий можливий строк. Крім того, судом встановлено, що до матеріалів даної цивільної справи копію договору про надання правничої допомоги, укладеного між адвокатом Страшком О.В. та ОСОБА_1 , не долучено, та адвокат Страшок О.В. в судовому засіданні не заперечив, що укладений між ним та ОСОБА_1 письмовий договір у нього відсутній.

Суд також звертає увагу на рішення Ради адвокатів України від 20.09.2019 № 98 "Про затвердження роз`яснення щодо заповнення обов`язкових реквізитів ордеру на надання правової допомоги". В додатку 1 до вказаного рішення Ради адвокатів України наголошується на наступному: статтею 12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України, які не обмежуються віком та є безстроковими. Таким чином, посвідчення адвоката України є документом, обов`язковим для видачі відповідною радою адвокатів регіону.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 року № 41, в Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (зразок в Додатку 1 Положення).

Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до пункту 12 Положення ордер містить, зокрема, але не виключно, наступні реквізити: прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01.01.2013 радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане.

Таким чином, номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане, є обов`язковими реквізитами ордеру.

При генерації ордеру, у відповідному розділі "Особистого кабінету адвоката" на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua, графа "посвідчення адвоката" заповнюється автоматично.

У випадку, якщо під час генерації ордеру, графа "посвідчення адвоката" не заповнилась автоматично, це означає, що відповідні відомості адвоката відсутні в Єдиному реєстрі адвокатів України. В такому випадку для зручності в роботі адвокат повинен оновити відомості про себе в ЄРАУ, а до тих пір вправі вносити ці данні вручну."

Зазначене вище підтверджує той факт, що Рада адвокатів України також вважає за необхідне вказувати в ордері на надання правової допомоги такий обов`язковий реквізит як номер посвідчення адвоката України, та інформацію стосовно того, ким та коли воно видане.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в ухвалах від 24.11.2021 по справі № 522/12425/21 та від 17.06.2022 по справі № 380/13109/21.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

З огляду на викладене, враховуючи, що позовна заява подана особою, яка не має повноважень на ведення справи, суд доходить висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

При цьому суд роз`яснює, що відповідно до ч.2 ст.257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 257, 260, 261 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , поданий в її інтересах та від її імені представником, адвокатом Страшком Олегом Володимировичем, до СТОВ "Ульянівське" про скасування запису про державну реєстрацію речового права - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.А.Штифурко