Провадження №2/512/255/23
УХВАЛА

про передачу справи на розгляд іншому суду за підсудністю

Савранський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Брюховецького О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Тімановського А.Г.,

представника позивача - адвоката Курченка В.М.,

відповідачки (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_1 ,

представника третьої особи, служби у справах дітей Савранської селищної ради Одеської області - Яроменко І.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання відповідачки про передачу справи до іншого суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Савранської селищної ради Одеської області та служба у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2023 представник позивача адвокат Курченко В.М., який діє в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із цивільним позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Савранської селищної ради Одеської області та служба у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком.

Згідно зі статтею 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень статей 36, 37 ЦПК України, було визначено головуючого суддю Брюховецького О.Ю. передано йому вказану справу.

Савранський районний суд Одеської області ухвалою від 01.12.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження по цивільній справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 06.12.2023.

04.12.2023 до канцелярії суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про проведення судового засідання 06.12.2023 в режимі відеоконференції.

Цього ж дня, ухвалою суду в задоволенні клопотання відповідача про проведення судового засідання 06.12.2023 у цивільній у даній справі в режимі відеоконференції відмовлено.

Слухання справи призначено на 27.12.2023.

11.12.2023 до канцелярії суду надійшло клопотання відповідачки ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, з приміщення Вінницького районного суду Вінницької області.

Цього ж дня, ухвалою суду клопотання відповідачки про проведення судового засідання 06.12.2023 у даній цивільній справі в режимі відеоконференції задоволено.

04.12.2023 до суду надійшло клопотання відповідачки, у якому вона просить передати дану цивільну справу за підсудністю до Вінницького районного суду Вінницької області.

На обґрунтування клопотання відповідачка зазначає, що вона постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . До складу сім`ї відповідачки ОСОБА_1 входить донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, відповідачка вважає, що ухвала Савранського районного суду Одеської області від 01.11.2023 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі постановлена з грубими порушеннями процесуального права стосовно територіальної юрисдикції (підсудності) та призвела до порушення прав відповідачки ОСОБА_1 , гарантованих Конституцією та Цивільним процесуальним кодексом України.

В підготовчому судовому засіданні 27.12.2023 позивачка (в режимі відеоконференції) підтримала своє клопотання щодо передачі даної цивільної справи за підсудністю до Вінницького районного суду Вінницької області (вул.Володимира Винниченка, 29, м.Вінниця, Вінницька область, 21000) до територіальної юрисдикції (підсудності) якого вона віднесена процесуальним законом.

Представник позивача - адвокат Курченко В.М. в підготовчому судовому засіданні 27.12.2023 заперечив проти заявленого клопотання відповідачки та пояснив, що даний позов поданий до Савранського районного суду Одеської області саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки.

Представник третьої особи, служби у справах дітей Савранської селищної ради Одеської області Яроменко І.В., проти клопотання відповідачки не заперечив вказав, що у суду є підстави для передачі даної справи за місцем перебування відповідачки, у вирішенні вказаного клопотання поклався на розсуд суду.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені у частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами підсудності є, зокрема, загальна, альтернативна та виключна.

Згідно зі статтею 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Місце проживання фізичної особи згідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» має бути зареєстровано у передбаченому порядку.

Зі змісту поданого позову не вбачаються обставини, що дозволяють позивачеві обрати підсудність справи, а також у ньому не міститься підстав для застосування правил виключної підсудності справи.

Отже, у даному випадку підсудність справи має визначатись згідно з частиною 1 статті 27 ЦПК України.

Суд враховує, що за загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Вказане правило загальної підсудності (за місцем знаходження відповідача) діє у всіх випадках, коли закон не обумовлює інше стосовно конкретного виду справ.

Коли відповідачем є громадянин фізична особа, то позови пред`являються до суду за місцем його проживання «actor seguitur forum ref». Такий принцип організації підсудності отримав назву принципу інтересу: особа, зацікавлена у захисті свого права, звертається до того суду, на території юрисдикції якого знаходиться відповідач. Але відповідає цей принцип не стільки інтересам позивача, скільки інтересам відповідача. Пред`явлення позову не тотожно його правомірності, а отже, невиправдане утруднення прав та свобод відповідача неприпустимо. Пред`явлення позову за місцем проживання відповідача створює сприятливі умови для захисту його прав та інтересів у спірних правовідносинах з позивачем, оскільки самим пред`явленням позову він поставлений у скрутніше становище за позивача.

Враховуючи, що позов містить вимогу про визначення місця проживання дитини, тому регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (частина 8 статті 7 СК України).

Згідно за частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та упродовж розумного, але не більш встановленого законом строку розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Відповідно до частини 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За змістом статті 28 ЦПК України позови про визначення місця проживання дитини не віднесені до категорії справ, територіальна підсудність яких може визначатись за вибором позивача.

Стаття 30 ЦПК України не відносить зазначену категорію справ до виключної підсудності.

Таким чином справи за позовами про визначення місця проживання дитини віднесені до територіальної юрисдикції (підсудності) суду, визначеній статтею 27 ЦПК України, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

Аналогічне положення міститься у пункті 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» відповідно до якої, якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред`являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року N 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Із змісту позовної заяви вбачається, що представник позивача адвокат Курченко В.М. звертаючись до Савранського районного суду Одеської області зазначив, що останнім відомим місцем реєстрації відповідачки ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .

Однак, представник позивача в позовній заяві зазначив третю особу, Службу у справах дітей Вінницької міської ради, що дає суду підстави вважати про обізнаність позивача про те, що відповідачка проживає в м.Вінниця.

Окремо суд звертає увагу на те, що при поданні позовної заяви представником позивача не було вказано дати народження відповідачки у справі.

Так, на виконання вимог частини 8 статті 187 ЦПК України судом було зроблено запит до Єдиного держаного демографічного реєстру щодо отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичних осіб відповідачки ОСОБА_1 , згідно якого відповідачка зареєстрована АДРЕСА_3 (а.с.41).

20.12.2023 відповідачка надала суду: акт №18263 від 22.11.2023, згідно якого вона разом з малолітньою ОСОБА_3 та своїм чоловіком ОСОБА_4 проживає по АДРЕСА_4 , (а.с.127), а також довідку ТОВ «Житлово - експлуатаційне об`єднання» від 19.12.2023 згідно якої ОСОБА_1 та її малолітня дитина ОСОБА_3 проживають по АДРЕСА_4 без реєстрації (а.с.232).

Разом з тим, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, згідно статті 19 СК України обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Крім того, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина четверта, п`ята статті 19 СК України).

Отже, враховуючи, що малолітня дитина проживає разом з відповідачкою в АДРЕСА_4 , тому і висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини і батьків має надати орган опіки та піклування Вінницької міської ради.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», роз`яснив, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункті 1 статті 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначаються правилами підвідомчості та підсудності.

За змістом пункту 4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року № 265, особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно підпунктів 22-29 рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Отже, враховуючи викладене, а також те, що спір виник з приводу визначення місця проживання дитини з батьком, тобто до даних правовідносин слід застосовувати правила загальної підсудності справа не підсудна Савранському районному суду Одеської області, а отже не підлягає до розгляду в Савранському районному суді Одеської області та підлягає направленню за підсудністю.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до частини 9 статті 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

За таких обставин, з урахуванням того, що розгляд справи по суті не розпочатий, вважаю, що дана справа не підсудна Савранському районному суду Одеської області, в зв`язку з чим її необхідно надіслати за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27,31,32,258,260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідачки ОСОБА_1 про передачу справи до іншого суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Савранської селищної ради Одеської області та служба у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком - задовольнити.

Матеріали справи № 512/91/23 (провадження № 2/512/255/23) за цивільним позовом позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Савранської селищної ради Одеської області та служба у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком - передати за територіальною підсудністю на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області (вул. Грушевського, 17, м. Вінниця, Вінницька область, 21000).

Передачу справи на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області здійснити на підставі даної ухвали не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua/sud1525.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст рішення складений і підписаний головуючим суддею 28.12.2023.

Суддя: О.Ю. Брюховецький