справа № 489/3270/23 провадження №2/489/1505/23
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

30 червня 2023 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди

встановив:

26.06.2023 позивач звернувся до Ленінського районного суду міста Миколаєва з позовом в якому просить стягнути на його користь з військової частини НОМЕР_1 грошові кошти відповідно до ВОС 139543А з посадовим окладом 2820 гривень з виплатою щомісячної премії у розмірі 240 % посадового окладу, надбавку за особливі проходження несення служби у розмірі 65 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавку за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за період з жовтня 2022 року по грудень 2022 року включно, а також на відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн.

Як на підставу позовних вимог позивачем вказано, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 його було призначено на посаду водія оператора взводу протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 м.Маріуполь.

04.08.2022 при виконанні бойового завдання , знаходячись на позиції відповідно до бойового розпорядження, його самопочуття значно погіршилося, у зв`язку із чим він звернувся до лікаря та за результатами обстеження його було госпіталізовано до з Хмельницького обласного шпиталю ветеранів війни ХОР.

19.09.2022 після лікування виписався з військового шпиталю та направився до місця несення служби, у військову частину НОМЕР_1 , де його було переведено до іншого підрозділу.

Проте лише наказом командира від 01.12.2022 його було включено до штату нового підрозділу, через що він не отримував грошове забезпечення три місяці. Халатне відношення посадових осіб військової частини до своїх обов`язків, негативно вплинуло на його на його сімейні відносини, так як через нетримання ним грошового забезпечення його сім`я вимушена була вишукувати інші засоби до існування, та його психологічний стан, який був пригнічений.

Вказуючи на наведені обставини позивач звернувся до суду з вказаним позовом в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд дійшов наступного.

Згідно частин и першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За положеннями статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією України чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні пункту 1 частини першої статті 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

При цьому пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Проходження публічної служби - це процес діяльності особи на посадах, які вона обіймає, починаючи від моменту призначення на відповідну посаду та завершуючи припиненням публічної служби, із сукупністю всіх обставин і фактів, які супроводжують таку діяльність. Оскільки така професійна діяльність нерозривно пов`язана з отриманням оплати (винагороди) за роботу, яку особа виконує на відповідній посаді, то правовідносини, пов`язані з нарахуваннями, виплатами, утриманнями, компенсаціями, перерахунками заробітної плати, компенсацій, грошової допомоги під час виконання такою особою своїх посадових обов`язків, є одним з елементів проходження публічної служби, а під час звільнення з публічної служби - одним з елементів припинення такої служби.

Оскільки публічна служба є різновидом трудової діяльності, відносини публічної служби як окремий різновид трудових відносин існують на стику двох галузей права - трудового та адміністративного, тому правовідносини, пов`язані з прийняттям на публічну службу, її проходженням та припиненням, регламентуються нормами як трудового, так і адміністративного законодавства, а спори, які виникають з таких правовідносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач звернулась до суду у зв`язку з невиплатою грошового забезпечення в період проходження військової служби, відповідно такий спір є публічно - правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 по справі № 761/33941/16-ц, у якому крім іншого зазначено, що у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій посадових осіб військової частини, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, (у редакції Закону від 03.10.2017 № 2147-VIII), якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведених положень процесуального законодавства та правових висновків Верховного Суду, а також предмету спору в цій справі, суд вважає, що даний спір відноситься до юрисдикції адміністративного суду та має вирішуватися в порядку адміністративного судочинства за нормами КАС України, оскільки є пов`язаним із проходженням позивачем публічної служби (військової служби), що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди.

Роз`яснити, що відмова у відкритті провадження у справі не позбавляє особу права звернутися з позовною заявою в порядку, передбаченому КАС України, до відповідного окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 30.06.2023.

Суддя І.В. Коваленко