Номер провадження: 22-ц/813/5642/23
Справа № 523/8305/22
Головуючий у першій інстанції Дяченко В.Г.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Триколіч І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2023 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Альфа банк» (наразі АТ «СенсБанк») про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

АТ «Альфа банк» звернулося до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Заява обґрунтована тим, що 07 липня 2022 року заявником отримано виконавчий лист з пропуском строку для пред`явлення до виконання. Строк пропущений з поважних причин, а саме перебування цивільної справи № 523/2897/16 на розгляді у Верховному Суді, процесу заміни вибулого стягувача АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа банк», після чого отримано виконавчий лист.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2023 року заяву представника АТ «Альфа-Банк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено. Поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого на підставі рішення Суворовського районного суд м. Одеси від 21 квітня 2016 року у цивільній справі №523/2897/16-ц.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив матеріали справи та дійшов помилкових висновків про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання у зв`язку із тим, що вказані причини у заяві не є поважними та залежали від волевиявлення заявника.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволення заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконення.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, задовольняючи заяву про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів, суд першої інстанції виходив з того, що цивільна справа №523/2897/16-ц тривалий час розглядалася судами різних інстанцій, у 2022 році відбувалася заміна вибулого стягувача на його правонаступника, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заяви АТ «Альфа-Банк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Однак повністю погодитись із такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно із ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Перелік причин, які необхідно вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

На підставі матеріалів справи встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2016 року було частково задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПМП «ВКФ Влад» про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитом в сумі 268 395,55 грн., заборгованості за відсотками 97 025,84 грн., пені за прострочення відсотків по кредиту 1 630,08 грн., інфляційних витрат за неповернутою сумою кредиту та відсотків за кредитом 8 172,68 грн.; понесені судові витрати в сумі 910 грн..

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2017 року це рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11 березня 2020 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21.04.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12.10.2017 року, залишено без змін.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2022 року замінено вибулого стягувача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк» у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа 523/2897/16.

07 липня 2022 року АТ «Альфа-Банк» отримав виконавчий лист, строк пред`явлення до виконання якого сплив.

У справі, яка переглядається колегією суддів, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2016 року набрало законної сили 12 жовтня 2017 року після постановлення ухвали Апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 грудня 2017 року у справі №523/2897/16-ц відкрито провадження за скаргою стягувача на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2017 року та витребувано справу. В даній ухвалі питання щодо зупинення дії рішення у справі не вирішувалось.

З часу набрання рішенням законної сили до витребування справи з суду першої інстанції банк не вчиняв жодних дій з отримання виконавчого листа.

Постановою Верховного Суду від 11 березня 2020 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2017 року залишено без змін.

Справа №523/2897/16-ц повернута до суду першої інстанції 08 квітня 2020 року, що вбачається з ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2020 року у справі № 523/12415/16-ц, провадження №8/523/11/20.

Тобто, строк пред`явлення виконавчого документу спливав 12 жовтня 2020 року. Вказане в тому числі узгоджується безпосередньо з відомостями, зазначеними у виконавчому листі, виданому Суворовським районним судом м. Одеси 07 липня 2022 року.

Отже, заявник з моменту повернення справи до суду першої інстанції (08 квітня 2020 року) до спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання (20 жовтня 2020 року), мав достатньо часу, а саме більше 7 семи місяців для пред`явлення його до виконання.

Колегія суддів зауважує, що у матеріалах справи відсутні належні докази наявності поважних причин, з огляду на які АТ «Укрсоцбанк» (як первісний кредитор) не мав змоги звернутись до виконавчої служби щодо пред`явлення виконавчого листа до боржника ОСОБА_1 по справі №523/2897/16 для виконання з 12 жовтня 2017 (дата набрання законної сили рішення суду), враховуючи, що такий виконавчий лист має строк пред`явлення до виконання три роки, а тому суд першої інстанції необґрунтовано поновив заявнику пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання щодо ОСОБА_1 .

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 27 листопада 2018 року по справі №826/12483/16, причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Однак, судом апеляційної інстанції встановлено, що попередній стягувач, будучи обізнаними про ухвалене рішення суду, не скористався своїм правом, та не отримав своєчасно виконавчий лист та не звернувся за захистом своїх прав до виконавчої служби або до суду з заявами про заміну сторони виконавчого провадження, проте поважності причин або перешкод для звернення до суду не встановлено. Апеляційний суд зауважує, що для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Оскільки попередні кредитори не забезпечили дотримання процесуальних строків та своєчасність отримання виконавчих документів, тому у заявника не виникло законного права, яке може бути судом захищено.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що наведені заявником причини пропуску строку не є поважними та не є безумовною та достатньою підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки невчинення дій щодо примусового виконання рішення суду попереднім кредитором не є поважною причиною для поновлення строку.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки районного суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим є підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 25 січня 2023 року скасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Альфа банк» (наразі АТ «СенсБанк») про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2016 року у цивільній справі №523/8297/16ц.

Стягнути з Акціонерного товариства «СенсБанк» () на користь ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 16 квітня 2002 року) суму сплаченого судового збору у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судове рішення виготовлено 26 червня 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк