04.05.2023 Єдиний унікальний номер 205/3754/16-ц
Справа № 205/3754/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 2/205/215/23
04 травня 2023 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Остапенко Н.Г.., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А.., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу №205/3754/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 13.05.2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просить стягнути з відповідачів на його користь борг за договором позики у розмірі 1 836,00 доларів США. В обгрунтування позову зазначив, що 27.02.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики, у відповідності до якого останній передав ОСОБА_2 грошову позику в розмірі 900 доларів США зі сплатою 4 % за кожен місяць їх використання, строк повернення 27.05.2015 року. Позика була надана для особистих потреб. Укладення договору позики підтверджується розпискою від 27.02.2014 року. Грошові кошти у розмірі 900 доларів США були передані ОСОБА_2 у момент підписання розписки у присутності ОСОБА_3 . Окрім того у даній розписці ОСОБА_3 зобов`язався виплатити вказані грошові кошти у разі несплати їх ОСОБА_2 . Позивач свої зобов`язання виконав, однак відповідачі порушили взяті на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів. У зв*язку з викладеним просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь 900,00 доларів США або 24 794,64 грн.-основний борг по договору позики та 936,00 доларів США або 24 794,64 грн. -прострочені нараховані відсотки за договором позики, а всього 1 836,00 доларів США або 48 635,64 грн.

03.10.2016 року по цивільній справі №205/3754/16-2 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу ухвалено заочне рішення, яке ухвалою суду від 14.02.2020 року скасовано та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

21.04.2020 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позов. Відповідач ОСОБА_3 зазначив, що категорично не погоджується із заявленими позовними вимогами в частині стягнення з нього солідарно з ОСОБА_2 заборгованості та вважає, що пред*явлені до нього вимоги за розпискою, яку від ніколи не бачив та не підписував, є незаконними.Задля виникнення у позивача правових підстав для стягнення з нього, як солідарного боржника боргу за розпискою, написаною ОСОБА_2 , між позивачем та відповідачем, за волевиявленням останнього, мав би бути укладений в обов*язковій письмовій формі договір поруки, з умовами якого відповідач був би ознайомлений і який би вважався укладеним з моменту його підписання. Однак, жодного договору поруки між стронами не укладалось. Відповідач ніколи в жодній формі не давав згоду поручитись перед позивачем за відповідача ОСОБА_2 за виконання нею зобов*язання, про існування якого він навіть не знав, і до того ж ніколи не бачив надану позивачем розписку та не ставив на ній свій підпис, через що така розписка не може вважатись вчиненою у письмовій формі договором поруки. У зв*язку з викладеним просить в задоволенні позову відмовити в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 суми боргу за договором позики.

Ухвалою суду від 28.04.2021 року по цивільній справі №205/3754/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

08.10.2021 року матеріали цивільної справи було повернуто Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз по причині відсутності оплати з боку відповідача ОСОБА_3

16.12.2021 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_3 -адвоката Казанцева С.В. про направлення матеріалів справи до експертної установи, оплату за проведення експертизи гарантують.

Ухвалою суду від 08.06.2022 року по цивільній справі №205/3754/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

03.11.2022 року матеріали справи було повернуто на адресу суду без виконання судової почеркознавчої експертизи у зв*язку з відсутністю оплати з боку відповідача ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 07.11.2022 року провадження у справі поновлено.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з*явились. 03.05.2023 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Горбенко В.Я. про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідачі не з*явились повторно. Від представника відповідача ОСОБА_3 -адвоката Пихтіна К.В. 04.05.2023 року надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність відповідача ОСОБА_3 та його представника.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюєтся судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В судовому засіданні встановлено, що 27.02.2014р. між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики . На виконання умов договору позики ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 в борг грошові кошти у розмірі 900,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 27.05.2015р. та сплатою 4 % винагороди щомісячно за користування коштами (а.с.4).

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Всупереч вищевикладеним положенням, ОСОБА_2 свої зобов`язання належним чином не виконала в строк, визначений в договорі позики, грошові кошти у розмірі 900,00 доларів США ОСОБА_1 не повернула. Всупереч положенням статті 60 ЦПК України не надала суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості перед позивачем.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Встановлено, що заборгованість позичальника перед позивачем з 27.02.2014р. по 05.03.2016р. становить 900,00 доларів США, а розмір погодженої сторонами винагороди позивачу складає 4 % щомісячно.

Таким чином з ОСОБА_2 на користь позивача також підлягають стягненню відсотки за користування грошовими коштами за період з 27.02.2014р. по 05.03.2016р. у розмірі 936,00 доларів США (26 міс. * 36,00 доларів США).

Окрім того, у вказаній розписці ОСОБА_3 , зобов`язався повернути грошові кошти позивачу у разі несплати їх ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч.1 ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 зобов`язався відповідати перед позивачем за невиконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань за вищевказаним договором позики, належних та допустимих доказів в обгрунтування своїх заперечень щодо відсутності його особистого підпису у договорі позики, суду не надав, суд доходить висновку про достатність правових підстав для солідарного стягнення грошових коштів на користь позивача у повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.15-16, 525-526, 610, 612, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, ст.ст.12,, 76-80, 83, 141, 259, 264 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 заборгованість за договором позики у розмірі 900,00 доларів США та відсотки у розмірі 936,00 доларів США.

Стягнути рівними частками з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_3 РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 судові витрати у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рвшення, зазначений строк обчислюєтся з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН.Г.Остапенко