РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» через свого представника звернулося до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило:

- стягнути з ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн 00 коп. на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»;

- стягнути з ОСОБА_1 витрати по сплаті Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» судового збору у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29.09.2018 між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6390018. Забезпечений транспортний засіб за полісом - «ВАЗ», державний № НОМЕР_1 .

В період дії полісу, 19.10.2018 в місті Києві, на вулиці Гарматній, 16/85 мала місце дорожньо-транспортна пригода із участю автомобілів «Peugeot», державний № НОМЕР_2 (власник та водій - ОСОБА_2 ) та «ВАЗ», державний № НОМЕР_1 (власник - ОСОБА_3 , водій - ОСОБА_3 ).

Згідно з довідкою про ДТП від 19.10.2018 та постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.12.2018 ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України.

Тобто, винним у скоєнні ДТП є ОСОБА_1 .

Після вищезазначеної ДТП потерпілий ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за подією, яка мала місце 19.10.2018 із участю застрахованого автомобіля. Оскільки, даний випадок є страховим, за договором страхування №АМ/6390018, страховиком вищевказана заява була прийнята та були здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті страхового відшкодування.

Позивач, на підставі зібраних документів по справі, враховуючи умови страхування, здійснив виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого ТЗ в розмірі 6 000,00 грн. Цей факт підтверджується, зокрема, страховим актом та платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування №6955.

З огляду на викладені обставини, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» через свого представника звернулося до Солом`янського районного суду м. Києва з вказаним позовом.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.11.2022 виправлено описку в ухвалі від 03.01.2020, а саме: виправлено описку в ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва від 03.01.2020 шляхом зазначення найменування ухвали замість «ухвала про залишення позовної заяви без руху» вірне «ухвала про відкриття провадження у справі».

Ухвала про відкриття провадження від 03.01.2020 та копія позовної заяви направлялися за адресою ОСОБА_1 відповідно до довідки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА, а саме: АДРЕСА_1 . Конверт з ухвалою від 03.01.2020 та копією позовної заяви повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідачем у справі суду не було подано відзив на позов або будь-які інші заяви чи клопотання з процесуальних питань.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Суд, відповідно до статей 223, 280 Цивільного процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, котрий належним чином повідомлявся про розгляд справи, при цьому його неявка не перешкоджає ухваленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі частини першої статті 280 та відповідно до частини першої статті 281 Цивільного процесуального кодексу України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 Цивільного процесуального кодексу України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що 29.09.2018 року між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» був укладений поліс №АМ/6390018 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

19.10.2018 о 15 год. 08 хв. в м. Києві по вул. Гарматній, 16/85 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Peugeot, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, чим порушив вимоги п. 12.1; 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.12.2018 встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №198653 від 19.10.2018 року, ОСОБА_1 , 19.10.2018 року о 16 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Гарматна, 16/85, керував транспортним засобом ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, координації рухів, порушення мови, неадекватна поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №198652 від 19.10.2018 року, ОСОБА_1 , 19.10.2018 року о 15 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Гарматна, 16/85, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21121, д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Peugeot 407, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, чим порушив вимоги п. 12.1; 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Оскільки адміністративна відповідальність за санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП більша, ніж за ст.124 КУпАП, суд на підставі ст.36 КУпАП України водія ОСОБА_1 притягнув до відповідальності у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.12.2018 визнано винним ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, який необхідно сплатити на р/рахунок отримувача: 6001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві, код отримувача /код ЄДРПОУ/ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача /МФО/: 899998, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на користь держави.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Згідно з положеннями статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 встановлена та в порядку статті 82 Цивільного процесуального кодексу України доказуванню не підлягає.

З матеріалів справи убачається, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» згідно полісу №АМ4620939 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 30.10.2018, страхового акту №70819/1 та розрахунку страхового відшкодування вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 в результаті пошкодження при ДТП складає 6 000,00 грн.

Відповідно до наказу Приватного акціонерного товариства «Брокбізнес» №70819/1/1 від 03.12.2018 «Про виплату (перерахування) страхового відшкодування» здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 на підставі страхового акту №70819/1 від 03.12.2018 у розмірі 6 000,00 грн. Виплата вказаних коштів підтверджується платіжним дорученням №6955 від 05.12.2018.

Відповідно частини першої статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з частиною другою статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини першої статті 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Визначення страхового випадку міститься в статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

З позову вбачається, що цивільна відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Брокбізнес» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6390018.

З позову вбачається, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» виплатило ОСОБА_2 у розмірі 6 000,00 грн.

Відповідно до статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

З огляду на наведене, позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 1 921,00 грн.

Керуючись ст.ст.1191, 1194 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн 00 коп. на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес».

Стягнути з ОСОБА_1 витрати по сплаті Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» судового збору у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.О. Козленко