Справа № 309/1802/23
Провадження № 2/309/356/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2023 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Савицький С.А., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду в м. Хуст заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, згідно якого просить суд постановити рішення, яким визнати незаконним та скасувати наказ директора комунального закладу «Хустський базовий медичний фаховий коледж» №36-к від 21.03.2023 року «Про оголошення догани Михайлу Сливка».

ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову. Просить винести ухвалу про забезпечення позову у виді заборони вчиняти певні дії, а саме, викладання будь-ким курсу «Основи правознавства» у студентів, що навчаються у:

- 11 групі, спеціальність «Медсестринство», спеціалізація «Лікувальна справа»;

- 13 групі, спеціальність «Медсестринство», спеціалізація «Сестринська справа»;

- 14 групі, спеціальність «Медсестринство», спеціалізація «Сестринська справа»;

- 18 групі, спеціальність «Фармація», спеціалізація «Фармація», промислова фармація

комунального закладу «Хустський базовий медичний фаховий коледж» Закарпатської обласної ради.

При вирішенні заяви про забезпечення позову, суд виходить з наступного:

Згідно вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

На підставі ч. 13 ст. 7 ЦПК України заява про забезпечення позову розглянута судом в порядку письмового провадження, оскільки повідомлення учасників справи при розгляді заяви не є обов`язковим.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу наведених норм вбачається, що заява про забезпечення позову повинна бути належним чином мотивована, а її доводи підтверджені.

Згідно зі ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 151 ЦПК України позов забезпечується, шляхом заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та те, що невжиття таких заходів призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову як необґрунтованої.

Керуючись ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.