Справа № 452/75/22 Головуючий у 1 інстанції: Карнасевич Г.І.
Провадження № 22-ц/811/1739/22 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м.Львів

Справа № 452/75/22

Провадження № 22ц/811/1739/22

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув справу за апеляційною скаргою законного представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області, постановлену у м.Самборі 4 березня 2022 року у складі судді Карнасевич Г.І., у справі за скаргою ОСОБА_5 , заінтересована особа: державний виконавець Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Лесик Володимир Романович, про визнання дій неправомірними,-

встановив:

28 грудня 2021 року ОСОБА_5 звернувся до суду з цією скаргою. В обґрунтування скарги посилається на те, що рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 червня 2021 року у справі № 452/3025/20 частково задоволено позов законного представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_5 , з участю третьої особи: ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про відшкодування шкоди, завданої смертю внаслідок ДТП. 4 серпня 2021 року Самбірським міськрайонним судом видано виконавчий лист № 452/3025/20, який подано до Сихівського відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ ( м. Львів) для примусового виконання. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року зупинено дію рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 червня 2021 року, поновлено представнику ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строк на подання апеляції та відкрито апеляційне провадження. Зазначає, що отримавши 20 вересня 2021 року із Сихівського відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Львів) відомості про відкриття виконавчого провадження, він ( ОСОБА_5 ) у цей же день повідомив державного виконавця про подання апеляційної скарги на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 червня 2021 року. Вважає, що виконавче провадження на підставі 38 Закону України «Про виконавче провадження» повинно було бути зупинене до завершення розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Зазначає, що державний виконавець Лесик В.Р. вказаних вимог цього Закону не виконав. 17 грудня 2021 року працівниками патрульної поліції на підставі постанови Сихівського відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) про розшук автомобіля евакуатором вилучений легковий автомобіль марки «Toyota - Avensis», 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та відтранспортований на штрафний майданчик на вул. Конюшинній у м. Львові. Про вилучення автомобіля жодних документів йому (заявнику) не надано. Стверджує, що постанова Сихівського відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) про розшук автомобіля на його адресу не надходила. 17 грудня 2021 року про неправомірне вилучення автомобіля він ( ОСОБА_5 ) повідомив керівника Сихівського відділу ДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів). 20 грудня 2021 року керівник Сихівського відділу ДВС усно повідомив, що не вбачає порушень в діях державного виконавця Лесика В.Р., проте, письмової відповіді на звернення не надав. Просить скаргу задовольнити.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 4 березня 2022 року скаргу ОСОБА_5 задоволено. Постановлено визнати неправомірними дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Лесика В.Р. щодо оголошення розшуку автомобіля марки «Toyota - Avensis», 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та визнати неправомірним рішення про його вилучення.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_4 , посилаючись на її незаконність. Звертає увагу, що розгляд справи було здійснено без участі стягувача у виконавчому провадженні. Вказує, що ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою із пропуском строку і ним не порушувалося питання поновлення строку на її подання. Звертає увагу на відсутність мотивів задоволення скарги та наявність можливо допущеної технічної помилки в тексті постанови щодо зазначення передчасного винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та інших посилань в мотивувальній частині. Вважає, що виконавцем вжито усіх передбачених законом заходів щодо розшуку майна боржника. Просить ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 4 березня 2022 року скасувати і прийняти нове судове рішення, яким скаргу повернути скаржнику без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Згідно із ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Встановлено, що 17 вересня 2021 року старшим державним виконавцем Сихівського відділу ДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Львів) Лесиком В.Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 452/3025/20, виданого 4 серпня 2021 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області, про стягнення зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 150 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок смерті ОСОБА_9 , яка не підлягає відшкодуванню страховиком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів внаслідок перевищення ліміту відшкодування моральної шкоди.

Згідно із ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (у редакції, чинній на час відкриття вказаного виконавчого провадження) у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ст.31 цього Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи, викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин, - виносити постанову про його привід через органи Національної поліції. Боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з`являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Встановлено, що рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 червня 2021 року у справі № 452/3025/20 частково задоволено позов представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до ОСОБА_5 , з участю третьої особи: ПрАТ «Українська Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про відшкодування шкоди, завданої смертю у результаті ДТП.

4 серпня 2021 року позивачі отримали у Самбірському міськрайонному суді виконавчий лист № 452/3025/20, який подали для примусового виконання до Сихівського відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ ( м. Львів), хоч вони оскаржили рішення суду, на виконання якого виданий цей виконавчий лист.

Повний текст судового рішення вручений ОСОБА_5 30 липня 2021 року. 28 серпня 2021 року ним подана апеляційна скарга на зазначене рішення суду.

17 вересня 2021 року державним виконавцем Сихівського відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) Лесиком В.Р. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 66873341.

Ухвалами Львівського апеляційного суду від 20 вересня та 4 жовтня 2021 року зупинено дію рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 червня 2021 року.

20 вересня 2021 року ОСОБА_5 повідомив державного виконавця Лесика В.Р. про подання ним апеляційної скарги на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

17 грудня 2021 року працівниками патрульної поліції на підставі постанови Сихівського відділу ДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Львів) про розшук автомобіля, яка на адресу заявника не скеровувалася і не була йому вручена для ознайомлення, біля будинку АДРЕСА_1 евакуатором вилучено легковий автомобіль марки «Toyota - Avensis», 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та відтранспортований на штрафний майданчик на вулиці Конюшинній у м. Львові. Про вилучення автомобіля власнику документів не надано.

17 грудня 2021 року ОСОБА_5 повідомив керівника Сихівського відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Львів) про неправомірне вилучення автомобіля.

20 грудня 2021 року керівник Сихівського відділу ДВС усно повідомив заявника, що не вбачає порушень в діях державного виконавця Лесика В.Р.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи Національної поліції, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 38 цього Закону виконавче провадження може бути зупинене, зокрема, у разі оголошення розшуку боржника - фізичної особи та згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених: пунктами 2-5 частини першої статті 38 цього Закону, - до закінчення строку дії зазначених обставин.

Встановлено, що головним державним виконавцем питання про розшук боржника не порушувалося, хоч повідомлено, що місце його проживання не відоме, що свідчить про те, що виконавцем не вчиненні всі дії під час примусового виконання судового рішення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п. 6 і 7 Прикінцевих положень Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404 рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до нього.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404 виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 і 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року та від 2 червня 2016 року передбачено розшук боржника.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що головний державний виконавець під час примусового виконання вказаного виконавчого листа, вжив не всі дії, які передбачені вказаними Законами, а передчасно виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв`язку із відсутністю майна боржника.

Також належить відзначити, що згідно ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, на виконання якого видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду. Про наявність таких обставин боржником було повідомлено державного виконавця та керівника підрозділу виконавчої служби, що не було враховано при вчиненні примусового виконання рішення суду, яке не набрало законної сили, до перегляду судом апеляційної інстанції та не підлягало виконанню.

Відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень виключно у спосіб та в порядку, встановленому законодавством.

Статтею 38 цього Закону передбачено зупинення

виконавчого провадження у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття апеляційної скарги до розгляду. Таких дій державний виконавець не вчинив.

З урахуванням встановленого, належить зробити висновок про відсутність у державного виконавця законних підстав для здійснення виконавчих дій під час наявності обставин для зупинення виконавчого провадження та не настання підстав для його поновлення. Виконавче провадження могло бути поновлене після перегляду рішення суду про стягнення моральної шкоди апеляційним судом та набранням таким рішенням законної сили.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Підставі для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 4 березня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 19 червня 2023 року.

Головуючий -______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Ю.Р.Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк