Провадження № 2-др/369/92/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши заяву представника відповідача - адвоката Мацкевич Д.А. про ухвалення додаткового рішення суду по справі №369/15204/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання зобов`язання за договором іпотеки припиненим, скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.10.2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання зобов`язання за договором іпотеки припиненим, скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було відмовлено.

У травні 2023 року представник відповідача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на правову допомогу, які відповідач поніс у зв`язку із розглядом цивільної справи. Розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача становить 140000,00 грн.

Ухвалою суду від 05.06.2023 року призначено заяву до розгляду.

27.06.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшов відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку.

Від представника відповідача - адвоката Мацкевича Д.А. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав, просив задовольнити.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, окрім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Так, представником відповідача в підтвердження надання послуг адвоката надано наступні докази: копія договору про надання правової допомоги від 10.01.2019 року та довідка про сплату за надану правову допомогу складена адвокатом Мацкевичем Д.А.

Велика палата у постанові від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц сказала, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.).

Саме наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах ВП ВС від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та Касаційного адміністративного суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, від 31.03.2020 у справі №726/549/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем та її представником не надано до суду доказів оплати витрат на правову допомогу та детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в прийнятті додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача - адвоката Мацкевич Д.А. про ухвалення додаткового рішення суду по справі №369/15204/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання зобов`язання за договором іпотеки припиненим, скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня постановлення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ Л.М.КОВАЛЬЧУК