печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Ільєвій Т.Г.

при секретарі - Ємець Д.О.

розглянувши у відкритому засіданні у м. Києві заяву Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МР БАНК» Луньо В. про заміну способу виконання рішення суду у справі №2-237/10,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року до суду звернулось Акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МР БАНК» Луньо В. з заявою про заміну способу виконання рішення суду у справі №2-237/10.

Відтак, заявник просить суд змінити спосіб виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 22.11.2012 у справі № 2- 237/2010, а саме:

«Для погашення заборгованості Приватного підприємства «Лекс» перед Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» за договором №70-В/07 про відкриття кредитної лінії від 26 березня 2007 року, що виникла станом на 16 серпня 2010 року, в сумі 12 031 800,00 доларів США (що складало 94 930 902,00 гри.) звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 16 червня 2007 року, укладеним між закритим акціонерним товариством «Банк НРБ» і ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В та зареєстрованим за №з-2794, з, саме - належну ОСОБА_1 , квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 238,5 кв.м., жилою площею 126,8 кв.м., встановивши початкову ціну реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та способу його реалізації - шляхом продажу з прилюдних торгів.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Разом з цим, суд прийшов до висновку про розгляд даного питання без участі сторін, у зв`язку з тим, що їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з ч.1 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Так, в обґрунтування заяви зазначено, що рішенням апеляційного суду м. Києва 22.11.2012 зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанк Росії», правонаступником якого являється Акціонерне товариство «Міжнародний резервний банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

Для погашення заборгованості Приватного підприємства «Лекс» перед Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» за договором №70-В/07 про відкриття кредитної лінії від 26.03.2007, що виникла станом на 16.08.2010, в сумі 12 031 800,00 доларів США (що складало 94 930 902,00 грн.) звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 16.06.2007, укладеним між ЗАТ «Банк НРБ» і ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В та зареєстрованим за №з-2794, а саме - належну ОСОБА_1 , квартиру. АДРЕСА_1 . загальною площею 238.5 кв.м., жилою площею 126.8 кв.м. з встановленням початкової ціни предмету іпотеки для його реалізації - 2 371 000.00 доларів США та способу його реалізації - шляхом продажу з прилюдних торгів.

Так, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22.11.2012 визначено вартість предмета іпотеки (квартири АДРЕСА_1 ) в сумі 2 371 000,00 доларів США, тобто вартість предмета іпотеки визначена в іноземній валюті станом на 2012 рік.

10.12.2013 Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2- 237/10.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Гречухом О.Я. від 03.02.2014 відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №2-237/10 від 10.10.2013.

В рамках виконавчого провадження державним виконавцем здійснено опис та арешт Квартири.

Однак, у зв`язку зі смертю Боржника ( ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), 22.12.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Банком оскаржено зазначену постанову державного виконавця до суду. Ухвалою від 28.09.2017 р. по справі № 757/64485/16-ц, залишеною в силі постановою апеляційного суду міста Києва від 10.04.2018 р. у справі №2-237/10, постанову про закінчення виконавчого провадження скасовано.

Постановою від 22 травня 2018 р. відновлено виконавче провадження.

Рішенням від 06.03.2014 р. по справі № 757/4166/13-ц, залишеним в силі судами всіх інстанцій, встановлено факт проживання однією сім`єю Боржника та ОСОБА_2 та визнано все майно, ут.ч. квартиру, спільною сумісною власністю зазначеного подружжя.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 23.12.2016 р, у справі № 757/20030/16-ц задоволено позовну заяву ОСОБА_2 щодо визначення розміру частки у спільній сумісній власності на квартиру подружжя.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 26.09.2017 р. задоволено заяву Банку про визнання відумерлою спадщини ОСОБА_1 , а саме 1/2 квартири по АДРЕСА_2 та передано квартиру у власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Таким чином, на підставі вищезазначених рішень судів, визначено коло процесуальних правонаступників боржника, а саме: ОСОБА_2 та територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради, як власники квартири по 1/2 за кожним.

29.07.2021 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служба Міністерства юстиції України винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено сторони (боржника) з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на Київську міську раду ЄДРПОУО 2288314-1,та ОСОБА_2 .

Таким чином, на даний час у виконавчому провадженні основними боржниками є ОСОБА_2 та Київська міська рада.

Так, заявник вказує, що рішенням суду від 22.11.2012 було встановлено початкову ціну вартості майна, яка була встановлена на момент укладання договору у червні 2007 року.

Заявник вказує, що пройшло майже 16 років, а ціни на нерухоме майно змінюються. Відтак, початкова ціна реалізації квартири не дозволяє визначити державному виконавцю вартість даної квартири за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Таким чином, заявник вважає, що є необхідність змінити спосіб виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 22.11.2012 у справі № 2- 237/2010, а саме:

«Для погашення заборгованості Приватного підприємства «Лекс» перед Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» за договором №70-В/07 про відкриття кредитної лінії від 26 березня 2007 року, що виникла станом на 16 серпня 2010 року, в сумі 12 031 800,00 доларів США (що складало 94 930 902,00 гри.) звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 16 червня 2007 року, укладеним між закритим акціонерним товариством «Банк НРБ» і ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В та зареєстрованим за №з-2794, з, саме - належну ОСОБА_1 , квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 238,5 кв.м., жилою площею 126,8 кв.м., встановивши початкову ціну реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та способу його реалізації - шляхом продажу з прилюдних торгів.

Відповідно до ч.3 ст.435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з ч.1 ст.33 України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст.16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст.16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

З наведених норм вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин та тільки у випадку відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав, а зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

У Постанові ВС/КЦС № від 10 червня 2019 року у справі № 350/426/16-ц Верховний суд прийшов до висновку, що задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду фактично змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, передбачений статтею 16 ЦК України, тому є незаконним.

Проте, на стадії виконання рішення суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних вимог стягувача, що є неприпустимим.

Крім того, під зміною способу виконання слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. При цьому зміна способу виконання не має змінювати суті самого рішення.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення. Задоволення таких заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Таким чином, чинне законодавство пов`язує можливість відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суду лише за умов доведення заявником існування обставин, що ускладнюють виконання або роблять його неможливим.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постановах від 25 листопада 2015 року (справа №6-1829цс15) та від 16 грудня 2015 року (справа №6-2427цс15).

Таким чином, суд дослідивши матеріали заяви прийшов до висновку, що вимоги стягувача не є доцільними, а зводяться до непогодженням з сумою реалізації майна, яка була встановлена рішенням, який керувався умовами договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, заява не підлягає задоволенню, оскільки крім посилань на норми закону, судом не встановлено перешкод у виконанні рішення суду, а заявником не доведено обставин, на які останній посилається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258, 260-261, 435 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МР БАНК» Луньо В. про заміну способу виконання рішення суду у справі №2-237/10 -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя Тетяна ІЛЬЄВА