Справа № 149/2528/18
Провадження №2/149/9/23
Номер рядка звіту 54
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
26.12.2023 м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Павлюк О. О.,
при секретарі Олійник І. С.,
за участю: позивача-відповідача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Поворзнюка Б. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є правонаступниками ОСОБА_4 , про усунення перешкод в користувнні власністю шляхом зобов`язання вчинити дії, за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є правонаступниками ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 та Хмільницької міської ради про скасування рішення з питань землеустрою та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є правонаступниками ОСОБА_4 , виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області, про визнання незаконним та скасування рішень органу місцевого самоврядування (в частині вирішення первісного позову про усунення першкод у користуванні власністю шляхом зобов`зання вчинити дії та зустрічного позову про скасування рішення з питань земелеустрою),
В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є правонаступниками ОСОБА_4 , про усунення перешкод в користувнні власністю шляхом зобов`язання вчинити дії, за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є правонаступниками ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 та Хмільницької міської ради про скасування рішення з питань землеустрою та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є правонаступниками ОСОБА_4 , виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області, про визнання незаконним та скасування рішень органу місцевого самоврядування (в частині вирішення первісного позову про усунення першкод у користуванні власністю шляхом зобов`зання вчинити дії та зустрічного позову про скасування рішення з питань земелеустрою).
27.11.2023 Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області було ухвалено рішення у вказаній справі, яким в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є правонаступниками ОСОБА_4 , про усунення перешкод в користувнні власністю шляхом зобов`язання вчинити дії - відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є правонаступниками ОСОБА_4 , до ОСОБА_1 та Хмільницької міської ради про скасування рішення з питань землеустрою - задоволено. Також питання щодо судових витрат ухвалено вирішити відповідно до ст. 246 ЦПК України за клопотанням сторін.
27.11.2023 від представника відповідача-позивача - адвоката Путіліна Є. В. надійшла заява про прийняття додаткового рішення в справі та долучив докази на підтвердження понесених судових витрт.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Поворознюк Б. М. просили зменшити розмір судовох витра, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є пенсіонером та єдиним джерелом його доходу є пенсія, крім того, зазначений розмір витрат на правову допомогу є неспівмірним із виконаню роботою.
Від представника відповідачів-позивачів - адвоката Путіліна Є. В. надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, свою заяву про прийняття додаткового рішення підтримує та просить їх задовольнити.
Представник Хмільницької міської ради в судове засідання не з`явився, про час, дату та мсце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Будь-яких заперечень щодо розміру судових витрат не надав.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, заперечень в порядку ст. 137 ЦПК не направляли. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заяви про ухвалення додаткового рішення, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Судові витрати згідно зі ст. 133 ЦПК України складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного судув своїй постанові від 23.11.2020 в справі № 638/7748/18 вказав, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Так, в матеріалах справи наявний договір № 33 про надання правової допомоги від 11.03.2021 ( т. 6, а.с. 49), детальний опис робіт від 23.11.2023 ( т. 6, а.с. 49 з/с), квитанція до прибуткового касового ордера (т. 6, а.с. 50 з/с).
Також адвокатом Путіліним Є. В. на підтвердження понесених витрат за проведені експертизи, які були призначені судом в ході судового розгляду справи, долучено платіжну інструкцію (т. 6, а.с. 50), квитанцію від 17.03.2022 (т. 6, а.с. 51).
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем-відповідачем при подачі зустрічної позовної заяви було також сплачено судовий збір, що підтверджується відповідною квитанцією, який підлягає стягненню з відповідачів за засутрічним позовом, в межах розгляду вказаного позову, на користь його правонаступників.
Разом з тим, відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір, який необхідно з нього стягнути за зустрічним позовом, компенсується за рахунок держави відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України.
Щодо судових витрат, пов`язаних із залученням експерта, суд приходить до висновку, що їх у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути пропорційно з відповідачів, оскільки експертизи призначались в межах розгляду справи, визначених постановою Верховного суду від 17.02.2021, та понесення ОСОБА_2 вказаних витрат є документально підтвердженим. При цьому, суд відхиляє посилання адвоката Поворознюка Б. М. на відсутність доказів понесення витрат саме ОСОБА_2 , оскільки до матеріалів справи надана копія квитанції від 17.03.2022 в якій сума переказу збігається із сумою, зазначеною в рахунку експерта № 06 від 02.02.2022 (т. 4, а.с.130), в якому платником зазначено ОСОБА_2 та копію якого було направлено останньому (т. 4, а.с. 135). Крім того, в своєму листі від 02.02.2022 експерт зазначає, що у випаку несплати вартості експертизи протягом 45 календарних днів, ухвала від 01.07.2021 буде залишена без виконання. Враховуючи викладене, те що експертиза, призначена у відповідності до ухвали суду від 01.07.2021, все це у цілому свідчить про понесення ОСОБА_2 витрат на залучення експерта та їх документальне підтвердження.
Керуючись ст.ст. 246, 270 ЦПК України
Ухвалити додаткове рішення щодо судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) 3625 грн. витрат на правничу допомогу адвоката.
Судовий збір на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3 ) в розмірі 176,20 грн. за подання зустрічного позову - компенсувати за рахунок держави.
Решту судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в частині вирішення первісного позову про усунення першкод у користуванні власністю шляхом зобов`зання вчинити дії та зустрічного позову про скасування рішення з питань земелеустрою - залишити за сторонами.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення складено 26.12.2023 о 14:30 год.

Суддя Павлюк О. О.