1Справа № 332/1857/23 2/335/4159/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., вирішуючи питання про прийняття до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2023 року з Заводського районного суду м.Запоріжжя до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшла для розгляду за підсудністю вказана позовна заява. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2023 року головуючим у вказаній цивільній справі було визначено суддю Апаллонову Ю.В.

З матеріалів вказаної справи встановлено, що ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 17.04.2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визначення місця проживання неповнолітньої дитини про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком.

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору - відмовлено.

Позивачу ОСОБА_3 відстрочено сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн. до 19.07.2023 року .

Попереджено позивача, якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, позовна заява, відповідно до п.8 ч.1 ст. 257 ЦПК України, залишається без розгляду.

У подальшому під час підготовчого провадження справу ухвалою від 20.11.2023 року справу передано до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя

Питання щодо сплати судового збору за подання до суду позову згідно матеріалів справи не вирішувалося.

Судовий збір позивачем за подання позову не сплачено, про що зазначено у супровідному листі Заводського районного суду м.Запоріжжя від 18.12.2023 №332/1857/23/14798/2023.

Згідно частин 11 і 12 статті 33 ЦПК України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про прийняття до провадження справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком

Також, перевіривши матеріали, додані до позовної заяви, після відкриття провадження у справі 17.04.2023 року та надходження справи до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя, встановлено, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статті 175,177 ЦПК України.

При поданні до суду позову позивачем не було сплачено судовий збір, раніше ухвалою суду позивачу відстрочувалася сплата судового збору до 19.07.2023 року, проте судовий збір по теперішній час за подання позову не сплачений.

Позивач у позові зазначає , що він є військовослужбовцем , тому посилаючись на п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях) просить звільнити його від сплати судового збору.

Однак його позов про визначення місця проживання дитини не пов`язаний з порушенням прав позивача як військовослужбовця та не пов`язаний з виконанням позивачем військового обов`язку та виконанням ним службового обов`язку, з огляду на склад учасників у даній справі, а тому в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору ухвалою суду від 17.04.2023 року відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При поданні до суду позову позивачем до позову не додано квитанції про сплату судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви не майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» з 01.01.2023 для працездатних осіб встановлений прожитковий мінімум у розмірі 2684 грн.

Тобто, позивач при поданні позову повинен був сплатити 1073,60 грн. судового збору , ухвалою судді сплату судового збору було відстрочено до 19.07.2023 року, проте до теперішнього часу судовий збір не сплачено, а тому суд вважає, що є підстави для залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу необхідно оплатити судовий збір розміром 1073,60 грн. за такими реквізитами: Отримувач: ГУК у Запорізькій області/м. Запоріжжя/Вознесенівс./22030101Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997Номер розрахунку (IBAN): UA0008513 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Також позивач має змогу скористатись електронним сервісом для сплати судового збору на офіційному веб-порталі Судової влади України.

Окрім того, відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно із ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Цивільно-правовим спором є спір, який виникає внаслідок відсутності згоди суб`єкта цивільного права щодо умов виконання тих чи інших прав або обов`язків, що випливають з закону чи договору. В основному, під спором про право розуміють опір, перешкода у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право. Спір про право може виникнути в разі порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів особи. З іншого боку, необхідною умовою порушення судового провадження є наявність певного спору, конфлікту, що виник із суспільних відносин, які опосередковуються правом.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору. Така незгода має втілюватись у вчиненні учасником процесу об`єктивно необхідних дій для відновлення порушеного права.

З позовної заяви взагалі не вбачається, що між подружжям існує чи існував спір про визначення місця проживання дитини. Такі обставини у позовній заяві не наведені.

На противагу цьому, у матеріалах справи наявне клопотання ОСОБА_2 згідно якого вона визнає позов, наполягає на задоволенні вимог і зазначає, що відповідач немає заперечень щодо визначення місця проживання дитини з позивачем, дитина зареєстрована разом із позивачем за місцем його реєстрації, наразі проживає з батьками позивача, позов визнає. При цьому у позові не зазначено, якщо спору відносно місця проживання дитини між сторонами немає, то чому позивач вимагає встановити його в судовому порядку.

Разом з тим, в контексті ст. 161 СК України, ст. 2,4 ЦПК України обов`язковою умовою для вирішення судом спору про визначення місця проживання спільної малолітньої дитини сторін є наявність такого спору саме на момент звернення до суду, а не в майбутньому.

Вирішення спору, який може виникнути у майбутньому і на майбутнє, законом не передбачено. Питання про майбутні правовідносини сторін знаходяться за межами компетенції суду і суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів позивача чи наперед встановлювати, що між сторонами у майбутньому може виникнути спір. У разі виникнення у майбутньому спору щодо місця проживання дитини кожен із батьків вправі звернутися до суду з відповідним позовом, обґрунтувавши його належними, достатніми та допустимими доказами.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що факт проживання сина із батьком за згодою матері виходячи із завдань цивільного судочинства не встановлюється судовим рішенням, і суд наголошує, що завданням цивільного позовного провадження не є фіксація факту проживання дитини з один із батьків за судовим рішенням, а захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Закріплення діючого становища шляхом постановлення судового рішення за відсутності будь-якого спору не є завданням цивільного позовного провадження, так як цивільно-правовим спором є спір, який виникає внаслідок відсутності згоди суб`єкта цивільного права щодо умов виконання тих чи інших прав або обов`язків, що випливають з закону чи договору.

Зверненню до суду з відповідним позовом має передувати спір між батьками щодо місця проживання дитини та, принаймні, існувати на час вирішення справи в суді.

Отже, зміст позову є вказівкою позивача на спосіб захисту вже порушеного права (ст. 16 ЦК України), однак в позові у відповідності до вимог ст. 175 ЦПК України позивачем не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про визначення місця проживання дитини, а саме не вказано якими саме діями відповідач не визнає, порушує, чи оспорює його права відносно місця проживання дитини, не зазначено доказів, які підтверджують вказані обставини та не вказано чи оспорюються, порушуються або невизнаються відповідачем права, свободи чи законні інтереси позивача і чим саме.

З огляду на вказане, позивачу окрім надання квитанції про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн. пропонується надати суду оновлену позовну заяву, яка відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України та викладення в позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, із наданням копій оновленої позовної заяви для відповідача.

Більш того, встановлено, що 05.06.2023 року, тобто вже після відкриття провадження у справі №332/1857/23 - 17.04.2023 року та під час розгляду справи Заводським районним судом м.Запоріжжя до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визначення місця проживання неповнолітньої дитини (справа № 335/4851/23), яка ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 08.06.2023 року залишена без руху, у подальшому у зв`язку із не усуненням недоліків позову ухвалою від 14.08.2023 року позовна заява визнана не поданою та повернута позивачу.

З огляду на таку процесуальну поведінку позивача, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу наступні положення цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 2 ст. 44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

ОСОБА_3 достовірно знав про подання ним 14.04.2023 року аналогічної позовної заяви до Заводського районного суду м.Запоріжжя, відкриття провадження Заводським районним судом м.Запоріжжя і розгляд цієї справи судом, 05.06.2023 року подав ще одну аналогічну заяву до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя про той самий предмет, ті самі підстави, між тими ж сторонами, незважаючи на відкрите загальне позовне провадження в іншому суді, отже його дії, очевидно, мають усвідомлений характер, спрямований на створення двох аналогічних судових проваджень під головуванням різних суддів, що б дозволило обрати когось із них, на власний вибір, для подальшого розгляду.

З огляду на таку поведінку позивача, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу положення з ч. 3 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, а саме, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Також з огляду на таку процесуальну поведінку позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача надати докази, які б підтверджували про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України) , та докази, що у провадженні суду не перебуває іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне надати позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення вказаних в ухвалі недоліків, шляхом надання оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.. та надання оновленої позовної заяви, яка відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до частин 11-13 ст.187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Оскільки, після відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява по справі оформлена з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України відповідно до вимог ч. 11 ст. 187 ЦПК України її необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк, що не перевищує 5 днів з дня вручення цієї ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Також суд роз`яснює позивачу, що відповідно до п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Керуючись ст.ст.32,33, 185,187 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з батьком, залишити без руху, надавши позивачу строк тривалістю п`ять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків шляхом надання суду оновленої позовної заяви, яка відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України із наданням копій оновленої позовної заяви та доказів для учасників справи та оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Попередити позивача, якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, недоліки позову не усунуті, позовна заява, відповідно до п.8 ч.1 ст. 257 ЦПК України, залишається без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає , набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Ю.В.Апаллонова