ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7013/23 Справа № 195/1899/22 Суддя у 1-й інстанції - Кондус Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Максюти Ж.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2022 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання (а.с. 1-2), в обґрунтування якого посилалась на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано 18.05.2020 відповідно до рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області.

Із відповідачем від шлюбу вони мають спільну повнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В даний час, після досягнення повноліття донька проживає з нею. Донька не заміжня і не працює, так як проходить навчання на 2 курсі Харківського національного університету імені В.Н.Каразіна на денному відділенні і не може працювати. Потребує матеріальної підтримки.

Відповідач несе службу в Збройних силах України.

Позивач зазначає, що добровільно надавати допомогу відповідач відмовляється, а вона надавати матеріальну підтримку не може, оскільки не має можливості.

На підставі вищевикладеного, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років.

Заочним рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2022 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.10.2022 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років та судовий збір на користь держави (а.с. 23-25).

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2023 року скасовано заочне рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2022 року у справі №195/1899/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 71-72).

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2023 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.10.2022 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років та судовий збір на користь держави (а.с. 101-104).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 та стягнути з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/20 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.10.2022 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, які мають значення для розгляду справи, а також на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права (а.с. 105-110).

ОСОБА_3 не скористалась своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - зміні, з наступних підстав.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 відповідач є батьком повнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Згідно довідки Харківського національного університету імені В.Н.Каразіна від 30.09.2022 року, ОСОБА_4 дійсно навчається на 2 курсі філологічного факультету денної форми навчання (а.с. 7).

Шлюб між сторонами у справі розірвано на підставі рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2020 (а.с. 8).

В даний час після досягнення повноліття дочка навчається і проживає з позивачем, яка не в змозі самостійно утримувати доньку, оскільки не має можливості.

Відповідно до довідки про доходи позивачки - загальна сума її доходу за період з 01.03.2022 року по 28.02.2023 року за винятком утримань становить 51 789 грн 01 коп (а.с. 85).

З довідки Чумаківського старостинського округу виконкому Томаківської селищної ради вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та дійсно має на утриманні доньку ОСОБА_4 (а.с. 10).

Відповідач є військовослужбовцем (а.с. 41), його дохід за період з січня 2022 року по листопад 2022 року включно становить 1 054 102,96 грн (а.с. 42).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 продовжує навчання, їй ще не виповнилося 23 роки, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції враховуючи вищевикладене.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно визначився із правовідносинами, які виникли між сторонами і відповідно до норм ст. 199 СК України дійшов вірного висновку про зобов`язання батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, однак визначив розмір аліментів без повного та всебічного врахування обставин справи.

Висновок суду також узгоджується з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

Визначаючи розмір аліментів, судом першої інстанції вірно враховано матеріальне становище відповідача, який має обов`язок матеріального забезпечення повнолітньої доньки, у зв`язку з навчанням та потребу матеріальної допомоги батьків повнолітньої дитини, однак, судом не в повному обсязі враховано вимоги ст. ст. 182, 200 СК України, а саме судом не взято до уваги всі обставини на які відповідач посилався, а саме: щодо наявності у нього на утримані малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його дружина ОСОБА_6 , яка перебуває у декретній відпустці, оскільки малолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не виповнилось трьох років, а тому остання у зв`язку з перебування у дикретній відпустці також перебуває на утримані свого чоловіка, а також взагалі не взято до уваги матеріальний стан повнолітньої ОСОБА_4 , а саме той факт, що остання отримує стипендію у розмірі 2 000,00 грн (а.с. 81). Також колегія суддів звертає увагу на те, що на позивача, як на матір повнолітньої також покладено обов`язок щодо утримання своєї дитини та її гірше матеріального становище порівняно з відповідачем не є підставою для покладення на відповідача більшого обов`язку щодо утримання їх спільної дитини.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру аліментів шляхом його зменшення з 1/4 до 1/15 частини усіх видів його заробітку (доходу) відповідача.

Доводи апелянта про те, що на його утриманні перебувають інші неповнолітні діти його дружини від попереднього шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , колегія суддів відхиляє, оскільки відповідач не є їх батьком та обов`язок щодо утримання їх згідно СК України покладено на їх батьків, та не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів на утримання його повнолітньої дитини, яка потребує допомоги. З цих же підстав колегія суддів не бере до уваги те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є інвалідом з дитинства та має особливі потреби.

Посилання апелянта на те, що він є багатодітним батьком, що підтверджує факт того, що він утримує в тому числі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 колегія суддів відхиляє, оскільки вказаним посвідченням підтверджується наявність у нього пільг, однак не є належним підтвердженням саме факту утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що на утриманні апелянта перебуває непрацездатна матір колегією суддів не беруться до уваги, оскільки судом першої інстанції вже було надано правову оцінку вказаного доводу та відсутні підстави для надання повторної правової оцінки.

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Докази надані апелянтом до суду апеляційної інстанції колегією суддів не беруться до уваги, оскільки такі видані після ухвалення рішення по суті, а колегією суддів переглядається рішення з урахуванням обставин, які були на момент ухвалення оскаржуваного рішення.

Так, відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення суду змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/15 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.10.2022 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2023 року - змінити, стягуючи з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/15 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.10.2022 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Ж.І. Максюта