Справа № 344/7420/23
Провадження № 22-ц/4808/1608/23
Головуючий у 1 інстанції Бородовського С.О.,
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
У Х В А Л А

22 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Василишин Л. В.,

суддів: Максюти І. О., Фединяка В. Д.,

ознайомившись із апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Тиніва Ігоря Дмитровича на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 05 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, громадської організації «Івано-Франківська обласна спілка учасників АТО» про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 05 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення судової земельно-технічної експертизи.

19 грудня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Тинів І. Д. подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

У частині першій статті 353 ЦПК України передбачено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Так, за змістом пункту 12 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо призначення експертизи.

Системний аналіз зазначеної процесуальної норми свідчить про те, що в апеляційному порядку окремо від рішення суду може бути оскаржена лише ухвала про призначення експертизи.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала місцевого суду про відмову у призначенні експертизи, яка не передбачена переліком, наведеним в статті 353 ЦПК України.

Відповідно до частини 2 статі 353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення ЄСПЛ у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року).

Таким чином, право на суд, складовим якого є право доступу до правосуддя, в аспекті апеляційного оскарження ухвали місцевого суду, може бути обмежено на національному рівні з легітимною метою та із забезпеченням пропорційності при застосуванні відповідних правових засобів, передбачених процесуальним законом. Наведене не має наслідком порушення права на доступ до суду.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.

Отже, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про призначення експертизи не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення, тобто, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду, яким спір має бути вирішений по суті.

Аналогічний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у справі № 355/1249/18 (провадження № 61-15375св19), від 23 грудня 2019 року у справі № 466/10464/16-ц (провадження № 61-12736св19).

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

З огляду на викладене апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тиніва І. Д. належить повернути заявнику.

Зазначення в ухвалі суду про можливість її оскарження в апеляційному порядку не є підставою для апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення, оскільки не ґрунтується на нормах процесуального закону.

Керуючись статтями 353, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тиніва Ігоря Дмитровича на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 05 грудня 2023 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Л. В. Василишин

І. О. Максюта

В. Д. Фединяк