Провадження №2-д/523/13/23
У Х В А Л А

"21" грудня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши клопотання суду м. Кишинева (Республіка Молдова) про надання дозволу на виконання на території України рішення вищевказаного суду від 16.05.2022 року та рішення Апеляційної палати міста Кишинева від 15.11.2022 року про стягнення коштів з ОСОБА_1 ), -

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшло клопотання від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про розгляд клопотання суду м. Кишинева (Республіка Молдова) про надання дозволу на виконання на території України рішення вищевказаного суду від 16.05.2022 року та рішення Апеляційної палати міста Кишинева від 15.11.2022 року про стягнення коштів з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 .

Після надходження клопотання суддю визначено протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Місце реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено згідно даних Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, де вказано, що ОСОБА_4 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання підсудне Суворовському районному суду м. Одеси.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2023 року клопотання суду м. Кишинева (Республіка Молдова) про надання дозволу на виконання на території України рішення вищевказаного суду від 16.05.2022 року та рішення Апеляційної палати міста Кишинева від 15.11.2022 року про стягнення коштів з ОСОБА_1 призначено до судового розгляду на 09 листопада 2023 рік на 10 год. 50 хв. в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси зал № 6.

Чергове судове засідання призначено на 21 грудня 2023 року. Боржник до суду не з`явилась.

Судом неодноразово здійснювався виклик ОСОБА_4 в судове засідання, на адресу суду за місцем реєстрації боржника повернулись поштові конверти з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання».

Крім іншого, судом були розміщені оголошення про виклик до суду та про надання заперечень з приводу поданого клопотання, однак, боржник будь-яких заперечень з приводу поданого клопотання до суду не надала, не зверталась на адресу суду з заявами або клопотаннями.

Враховуючи положення ч. 5 ст.467 ЦПК України, за яким неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду, суд вважає за можливе розглядати клопотання за відсутності заявника та боржника.

Згідно ч. 4 ст. 467 ЦПК України - розгляд клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду проводиться суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно поданого клопотання встановлено, що Рішенням Іменем Закону судової інстанції м. Кишинева від 16.05.2022 року справа № 2і-682-1/19 вирішено стягнути з у солідарному порядку зокрема з ОСОБА_5 на користь держави державне мито у розмірі: 10 842, 93 леїв.

Статтею 462 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 463 ЦПК України - рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Статтею 465 ЦПК України визначено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Відповідно до ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно зі ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

10 листопада 1994 року Верховною Радою України ратифіковано Конвенцію про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, яка набула чинності для України 14 квітня 1995 року і застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Республікою Узбекистан, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією і Туркменістаном (ЗУ від 10.11.1994 року № 240/94-ВР).

Законом України від 10.11.1994 року № 240/94-ВР ратифіковано із застереженнями Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (м. Мінськ, 22.01.1993 року).

Так, на підставі п. «а» ч. 1 ст. 51 Конвенції 1993 (Визнання і виконання рішень) кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, установ юстиції по цивільних і сімейних справах.

Чинними міжнародними договорами України про надання правової допомоги у цивільних або сімейних справах передбачена можливість виконання певних категорій рішень, винесених судами однієї Договірної Сторони, на території іншої Договірної Сторони.

Зокрема, Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена у м. Мінську 22.01.1993 (далі - Конвенція), передбачає можливість визнання та виконання судових рішень, винесених у цивільних і сімейних справах, а також вироків у частині цивільного позову.

Конвенція діє на території всього СНД, зокрема в Азербайджані, Білорусі, Вірменії, Грузії, Казахстані, Киргизстані, Молдові, Таджикистані, Туркменистані, Узбекистані та Україні. Відтак - на території СНД застосовуються однакові правила щодо визнання і виконання рішень, винесених судами однієї з цих держав на території решти.

Питання визнання та виконання вищезазначених категорій судових рішень регулює Розділ ІІІ зазначеної Конвенції, встановлюючи порядок визнання таких, що набрали законної сили, судових рішень, залежно від того чи потребують вони примусового виконання, чи ні.

Рішення, яке не потребує примусового виконання, відповідно до умов статті 52 Конвенції визнається на території будь-якої країни - учасниці Конвенції без спеціального провадження. Однак, це правило не діє, якщо існує рішення суду цієї країни, винесене раніше у такому самому спорі між тими самими сторонами, і воно набрало законної сили, або ж відповідна справа згідно умов, визначених Конвенцією, або згідно внутрішнього законодавства цієї країни відноситься до виключної компетенції її судів.

Коли ж судове рішення потребує примусового виконання (наприклад, про стягнення боргу, стягнення аліментів тощо), згідно вимог статті 54 вказаної Конвенції, воно може виконуватися на території країни - учасниці Конвенції лише після проходження у її компетентному суді спеціальної процедури його визнання та допуску до виконання.

Зацікавленій особі з метою вирішення питання про визнання та допуску до примусового виконання українського судового рішення на території іншої країни - учасниці зазначеної Конвенції необхідно звернутися до суду, який виніс рішення, з заявою про надання сприяння в оформленні пакету документів, передбаченого статтею 53 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах.

Пленум Верховного Суду України у пункті 1своєї Постанови від 24.12.1999 року №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» роз`яснив, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів.

Суд, який розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені вищевказаним міжнародним договором, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове його виконання.

Ураховуючи, що при розгляді клопотання про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду не встановлені обставини, які б перешкоджали виконанню рішення іноземного суду, суд вважає клопотання законним та обґрунтованим, а вказане рішення таким, що підлягає примусовому виконанню на території України.

Відповідно до ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

На день постановлення ухвали суду, а саме 21.12.2023 року, курс молдовських лей по відношенню до гривні України відповідно до повідомлення на офіційному сайті Національним банком України становить 2,1335 гривень за один Молдавський лей.

При перерахунку іноземної валюти 10 842, 93 леї за курсом Національного Банку України сума в перерахунку в національній валюті становить 23 210,81 гривень.

Керуючись ст.4, 19, 462, 463, 464, 465, 466, 467 ЦПК України, Законом України «Про міжнародні договори», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», суд

УХВАЛИВ:

Клопотання суду м. Кишинева (Республіка Молдова) про надання дозволу на виконання на території України рішення вищевказаного суду від 16.05.2022 року та рішення Апеляційної палати міста Кишинева від 15.11.2022 року про стягнення коштів з ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України Рішення Республіки Молдова Іменем Закону судової інстанції м. Кишинева від 16.05.2022 року справа № 2і-682-1/19 про стягнення солідарно, зокрема з ОСОБА_6 на користь держави державного мита у розмірі: 10 842, 93 леї за курсом Національного Банку України сума в перерахунку в національній валюті становить 23 210,81 гривень.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: