ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 953/3777/23
Номер провадження 22-ц/818/1851/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2023 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Бурлака І.В., Пилипчук Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19 липня 2023 року (суддя першої інстанції Юрлагіна Т.В.) у справі № 953/3777/23 за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 22 травня 2022 року Київським районним судом м. Харкова за заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з опалення та гарячої води у розмірі 18690,07 грн та 268,40 грн судового збору,

В С Т А Н О В И В :

14 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу, виданого 22 травня 2022 року Київським районним судом м. Харкова за заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з опалення та гарячої води у розмірі 18690,07 грн та 268,40 грн судового збору.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 заперечує проти вимог стягувача, оскільки не прийнято рішення Харківським апеляційним судом по справі № 953/19249/20, провадження № 22-ц/818/1115/23, суддя Бурлака І.В. про стягнення на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованості у розмірі 36437 грн 06 коп., 1934 грн 23 коп., 2680 грн 42 коп. за період з 01 грудня 2017 року по 30 вересня 2020 року. Звернула увагу суду на те, що має непрацездатний вік, пільг після смерті батька ОСОБА_2 не отримує, має скрутне матеріальне становище, в зв`язку з невиплатою заробітної плати ДНВП "Об`єднання Комунар". Просила звільнити її від сплати судового збору, сплату судового збору покласти на осіб, винних в утворенні боргу та скасувати судовий наказ, виданий 22 травня 2022 року Київським районним судом м. Харкова.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 22 травня 2022 року Київським районним судом м. Харкова в справі № 953/3777/23 повернуто заявниці, оскільки останньою не усунуто недоліки заяви про скасування судового наказу в наданий судом строк.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявницею ОСОБА_1 не було виконано вимог ухвали про залишення заяви про скасування судового наказу без руху від 16 червня 2023 року та не надано належних доказів, які б підтверджували наявність обставин, що перешкоджали виконанню вимог процесуального закону щодо необхідності сплати судового збору.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19 липня 2023 року скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою, має скрутне матеріальне становище, в зв`язку з чим, вона не має змоги оплатити судовий збір у розмірі 134 грн 20 коп., оскільки банком буде знята комісія в розмірі 100 грн. Тому вважає, що суд першої інстанції залишив без належного розгляду наведені нею обставини в заяві про скасування судового наказу.

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19 липня 2023 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, судовим наказом Київського районного суду м. Харкова від 22 травня 2023 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» суми заборгованості за надані послуги з опалення та гарячої води у розмірі 18690 грн 07 коп. за період з 01 жовтня 2020 року по 31 січня 2022 року та судовий збір у розмірі 268 грн 40 коп. (а.с.4).

14 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з заявою про скасування вищевказаного судового наказу (а.с.1-5).

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини 1 статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч.ч. 2, 3 статті 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі та має містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб громадян України; наказ, що оспорюється; зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Згідно з п.1 ч.5 ст.170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2023 року - 2684 грн.

Відповідно до п.п. 4-2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду заяви про скасування судового наказу сплачується судовий збір в розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134 грн 20 коп.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 при зверненні до суду із заявою про скасування судового наказу не сплатила судовий збір у розмірі 134 грн 20 коп.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16 червня 2023 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 22 травня 2022 року Київським районним судом м. Харкова залишено без руху для сплати судового збору та подання оригіналу платіжного доручення, або документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали (а.с.7).

Копія ухвали суду Київського районного суду м. Харкова від 16 червня 2023 року направлялась ОСОБА_1 на адресу, вказану в заяві (а.с.8).

Відповідно до зворотного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали від 16 червня 2023 року ОСОБА_1 отримала 08 липня 2023 року (а.с.9).

На виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 16 червня 2023 року ОСОБА_1 зверталась із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на те, що вона не встигла взяти довідку в Пенсійному фонді, має непрацездатний вік, хворіє, отримує пенсію у розмірі 3330 грн. (а.с.10).

Згідно з частинами 1 та 3 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України «Про судовий збір» (далі - Закон№ 3674-VI).

Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Підставою для зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати може бути, наприклад, видана в установленому законом порядку довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і у строки, покладається на особу, яка подає скаргу.

Всупереч зазначеним вимогам, вимоги ухвали Київського районного суду м. Харкова від 16 червня 2023 року заявницею ОСОБА_1 не виконано та не надано належних та допустимих доказів її скрутного матеріального стану, який унеможливлював сплатити нею судовий збір.

Крім цього, судовий збір у розмірі 134 грн 20 коп., який підлягав до сплати за подання до суду заяви про скасування судового наказу не є значним та таким, що може поставити заявницю у скрутне матеріальне становище

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви в строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що заява ОСОБА_1 не містить належних доказів сплати судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу і в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження підстав для звільнення останньої від сплати судового збору за подачу до суду вказаної заяви, у відповідності до положень ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає поверненню заявниці.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 25 грудня 2023 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

Н.П. Пилипчук