441/2578/21 2/441/94/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13.12.2023 Городоцький районний суд Львівської області у складі

головуючого судді Яворської Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Цап І.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна чоловіка та жінки, які проживають однією сім`єю,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна чоловіка і жінки, які проживають однією сім`єю,та визнання за ним права власності на 1/2 частку в житловому будинку та земельної ділянки розташованих в АДРЕСА_1 .

29.11.2021 позовну заяву ухвалою судді Городоцького районного суду Львівської області Малаховою-Онуфер А.М. залишено без руху.

22.12.2021 суддею постановлено ухвалу про визнання неподаною позовної заяви і її повернуто позивачу.

17.06.2022 Львівським апеляційним судом ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 22 грудня 2021 року скасовано і справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 29.08.2022 у зв`язку з відпусткою судді Малахової-Онуфер А.М. справу передано в провадження судді Яворської Н.І.

Ухвалою судді Городоцького районного суду Львівської області від 31.10.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі.

01.05.2023 представник позивача подав суду заяву про збільшення обсягу позовних вимог в якій просить визнати недійсною заяву відповідачки ОСОБА_4 від 13.11.2006 адресовану приватному нотаріусу Страшевській Х.Г. про те, що вона, як набувач будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , станом на 13.11.2006 у шлюбі не перебуває та ні з ким не проживає однією сім`єю без укладення шлюбу, гроші, за які вона купує дану нерухомість, є її особистою приватною власністю.

Посилаючись на приписи ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71, 74 СК України просить поділити спільне майно, набуте позивачем ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_4 під час їхнього спільного проживання однією сім`єю без перебування у шлюбі, а саме - житловий будинок загальною площею 105.1 кв.м, житловою площею 52.6 кв.м та земельну ділянку для обслуговування будинку, що розташовані в АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності по 1/2 частці на вказане майно (т.1 а.с. 233-234).

Позивач вимоги обґрунтовував тим, що з 26.10.2002 по 09.04.2006 перебував у шлюбі з відповідачкою, а в квітні 2006 року шлюб між ними розірвано, проте, рішення суду носило формальний характер, вони продовжували проживати разом однією сім`єю як чоловік і дружина, продовжували вести спільне господарство і набули майно за час такого спільного проживання, яке належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідачка подала до суду відзив (т.1 а.с.118-119) в якому просила відмовити позивачу у позові, заперечила факт спільного проживання з позивачем однією сім`єю після розірвання шлюбу. Вказує, що спірне майно будинок та земельну ділянку в АДРЕСА_1 вона придбала за особисті кошти, які отримала від продажу власної квартири в АДРЕСА_2 , крім того під іпотеку нерухомого майна брала кредит 16000 дол. США, які в подальшому сама виплачувала згідно встановленого банком графіку. На момент придбання спірного майна у шлюбі з позивачем не перебувала, однією сім`єю не проживали, тому надавала правдиву інформацію нотаріусу при оформленні договору купівлі-продажу 13.11.2006. Вважає позов надуманим та недоведеним позивачем факту набуття майна під час шлюбу чи за спільні сумісні кошти, а придбане нею майно за особисті кошти не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності.

В судовому засіданні, представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на підстави викладені в позові, пояснив, що у сторін є спільна дочка, яка народилась після розірвання шлюбу, просив позов задовольнити.

Представник відповідачки та сама відповідачка просили відмовити в позові, посилаючись на долучені докази до відзиву та безпідставність заявленого позову за відсутності прав на спірне майно у позивача. Відповідачка додала, що після розірвання шлюбу та після придбання нею будинку у смт. В.Любінь, намагалися поновити відносини з позивачем та не заперечила, що дочка в них народилась після розірвання шлюбу 11.02.2007, але вже будучи вагітною, через негідну поведінку позивача, вона припинила з ним всі відносини, позивач грошей взагалі їй не надавав і не утримував їх. Кредит на придбання будинку вона особисто виплачувала. Натепер позивач проживає в США, має у власності житло як у Львові, так і в м. Рудки, Самбірського району і в смт. Бориня Турківського району, тому йому не було необхідності вкладати гроші в придбання будинку та земельної ділянки в смт. Великий Любінь, Львівської області. Вона не перечить дочці зустрічатися з батьком, дочка деякий час проживала з позивачем в США, але повернувшись в Україну, не має бажання їхати до батька.

Вивчивши позовну заяву, відзив та пояснення на відзив, заслухавши пояснення представників сторін, відповідачки та свідків судом встановлено наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони по справі є колишнім подружжям, згідно копії рішення від 09 квітня 2006 року Самбірського міськрайонного суду Львівської області, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано ( т.1 а.с. 15).

Згідно договору купівлі-продажу від 13 листопада 2006 року ОСОБА_4 придбала будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 52.6 кв.м., з трьома житловими кімнатами та кухнею і земельною ділянкою площею 0,0755 га для обслуговування вищевказаного будинку (т.1 а.с.16-18).

Згідно кредитного договору (т.1 а.с.211 ) від 13.11.2006, ОСОБА_4 отримала в АТ «Укрсиббанк» 16000 дол. США, в договорі у п. 1.4 вказано, що кредит надається для купівлі будинку в АДРЕСА_1 .

Згідно договору іпотеки вбачається, що ОСОБА_4 (відповідачка) 13.11.2006 в забезпечення зобов`язань для отримання споживчого кредиту в «Укрсиббанк» передала в іпотеку будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку (т.1 а.с.120-133).

З розрахунків АТ «Укрсиббанк» (т.2 а.с.3-25) видно, що ОСОБА_4 особисто погашала банківський кредит.

Заявою ОСОБА_4 13.11.2006 підтвердила нотаріусу, що на день придбання будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , вона в шлюбі не перебуває та ні з ким не проживає однією сім`єю без укладення шлюбу. Гроші, за які купує вказану нерухомість, є її особистою приватною власністю (т.1 а.с.151).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду показала, що відповідачка її дочка, спірне майно - будинок та земельну ділянку вона купила за особисті гроші продавши свою квартиру придбану до шлюбу в смт. Рудки, суми не вистачало на новий будинок, тому брала кредит в банку, кредит дочка виплачувала сама і вона, як мати, допомагала їй в цьому, крім того дочка змушена була виїздити на заробітки за кордон, позивач живе в США і отримав там громадянство, спільна дочка позивача та відповідачки народилась у них, коли вони вже не вели спільного господарства, шлюб було розірвано, знає, що її дочка придбала будинок для дітей. Позивач всі зароблені гроші укладав виключно в свою нерухомість та на свою користь.

Таким чином, матеріали справи дають підстави для беззаперечного висновку про те, що ОСОБА_4 (відповідачка) придбала будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 не перебуваючи у шлюбі та не проживаючи однією сім`єю з ОСОБА_3 .

В свою чергу, предметом доказування при розгляді справ про проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, передусім складає сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків.

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Разом з тим, згідно із ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто, при застосуванні ст.74 СК України необхідно виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

З аналізу наведених норм процесуального та матеріального права можна дійти висновку, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не вправі змінювати заявлені позивачем вимоги, предмет та підстави позову.

Предмет позову це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

Підстава позову це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав для звільнення від доказування.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За правилами статті 81 ЦПК України обов`язок доведення обставин, на які посилаються сторони, покладається на кожну із сторін.

В порушення принципів змагальності та диспозитивності, які несуть собою обов`язок учасників справи щодо доведення обставин, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, збирання та надання суду відповідних доказів, позивач не встановлював, що чи можна вважати спірне майно спільно нажитим з відповідачкою. Його посилання на те, що дочка проживала з ним в США не може стверджувати того, що він вів спільне господарство з відповідачкою чи те, що вони спільно набули спірний будинок та земельну ділянку.

Відтак, враховуючи пояснення відповідачки, та вивчення матеріалів справи у сукупності, заслухавши покази свідка, факт спільного проживання та пов`язаність спільним побутом між сторонами, позивачем не доведено і матеріалами справи не підтверджується.

Доводи представника позивача, що у квартирі позивача в м. Львові були зареєстровані діти відповідачки та сама відповідачка, не можуть свідчити про спільне проживання сторін однією сім`єю з огляду на те, що реєстрація не зобов`язує до певних обов`язків чи ведення спільного побуту.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 в позові до ОСОБА_4 про визнання недійсною заяви ОСОБА_4 від 13.11.2006 та поділу спільного майна набутого під час спільного проживання без перебування у шлюбі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Городоцький районний суд Львівської обл. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.12.2023.

Адреси сторін :

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_3 .

Відповідачка: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в АДРЕСА_1 .

Суддя Яворська Н.І.