Провадження № 22-ц/812/695/23

П О С Т А Н О В А

іменем України

29 червня 2023 року м. Миколаїв

справа № 489/74/23

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Шаманської Н.О., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання: Калашник А.О.,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Сокари Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва, постановлену 18 травня 2023 року під головуванням судді Костюченка Г.С. в приміщенні цього ж суду, дата складення повного судового рішення не зазначена, у цивільній справі

за позовом

ОСОБА_1 до Миколаївської дирекції акціонерного товариства «Укрпошта», Акціонерного товариства «Укрпошта» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до Миколаївської дирекції акціонерного товариства (далі МД АТ) «Укрпошта», Акціонерного товариства (далі АТ) «Укрпошта» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач зазначав, що він 02 червня 2018 року був прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів 3 класу МД АТ «Укрпошта», на якій працює і по теперішній час.

Починаючи з 01 січня 2020 року і по теперішній час МД АТ «Укрпошта» систематично почала порушувати законодавство про працю, не нараховуючи і не виплачуючи йому заробітну плату у повному обсязі.

За вказаний період п`ять разів змінювався розмір мінімальної заробітної плати: з 01 січня 2020 року розмір складав 4723 грн, з 01 вересня 2020 року 5000 грн, з 01 січня 2021 року 6000 грн, з 01 грудня 2021 року 6500 грн, з 01 жовтня 2022 року 6700 грн,

але йому за цей період було встановлено у січні 2020 року посадовий оклад у розмірі 5000 грн, у вересні 2020 року 5001 грн, у січні 2021 року 5551 грн, у грудні 2021 року 5829 грн, у листопаді 2022 року 5829 грн, що не відповідає навіть мінімальним гарантіям в оплаті праці, які встановлені Міністерством інфраструктури України при укладанні угод з профспілками.

Колективний договір Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» на 2016-2020 роки був укладений на основі Галузевої Угоди між Міністерством інфраструктури України і Професійною спілкою працівників зв`язку на 2013-2015 роки у галузі поштового зв`язку, яка зареєстрована Міністерством соціальної політики України 20 листопада 2013 року за № 32 (далі Галузева угода № 32) і Галузевої Угоди між Міністерством інфраструктури України, Федерацією роботодавців транспорту України, спільним представницьким органом Профспілки працівників автомобільного транспорту та шляхового господарства України і Всеукраїнської незалежної профспілки працівників транспорту на 2013-2015 року, яка зареєстрована Міністерством соціальної політики 25 липня 2013 року за № 24 (далі Галузева угода № 24). Зазначає, що положення цих угод є обов`язковими до виконання і жодна із сторін не може протягом встановленого терміну дії в односторонньому порядку припинити виконання взятих на себе зобов`язань, в тому числі і що стосується мінімальних гарантій в оплаті праці.

При цьому, вказує, що при зміні законодавчо визначеної мінімальної заробітної плати, АТ «Укрпошта», МД АТ «Укрпошта» зобов`язані проводити зміни посадових окладів працівників із збереженням міжпосадових співвідношень, які є обов`язковими для застосування, як передбачено в додатках №1 вказаних вище Угод та розділі 5 Колективного договору Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» на 2016-2020 роки і розділі 2 Положення про оплату праці працівників Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта».

Посилаючись на викладені обставини і на те, що таким чином дії відповідачів щодо ухилення від дій, які вони повинні були і могли здійснити в силу закону і взятого на себе зобов`язання, є суспільно небезпечними та порушують його права, позивач просив суд:

- визнати бездіяльність МД АТ «Укрпошта» і АТ «Укрпошта» протиправною;

- зобов`язати відповідачів привести його посадовий оклад у відповідність до вимог Галузевої Угоди №32, і Галузевої Угоди №24, на момент законодавчо визначених мінімальних заробітних плат, а саме: з 01 січня 2020 року, з 01 вересня 2020 року, з 01 січня 2021 року, з 01 грудня 2021 року, з 01 жовтня 2022 року.

Під час розгляду справи, 15 травня 2023 року позивач подав письмові уточнення до позовної заяви, в яких просив суд:

- визнати бездіяльність МД АТ «Укрпошта» і АТ «Укрпошта» протиправною,

- та зобов`язати їх привести його посадовий оклад у відповідність до вимог статей 2, 6, 11, 22 Закону України «Про оплату праці», змін та доповнення до Колективного договору ПАТ «Укрпошта» на 2016-2020 роки, Положення про оплату праці, додаток № 1 до Колективного договору ПАТ «Укрпошта» на 2016-2020 роки, Галузевої угоди № 32 і Галузевої угоди № 24, на момент законодавчо визначених мінімальних заробітних плат, а саме: з 01 січня 2020 року, з 01 вересня 2020 року, з 01 січня 2021 року, з 01 грудня 2021 року, з 01 жовтня 2022 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2023 року заяву позивача про уточнення позовних вимог залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що всупереч вимог частини 3 статті 49 ЦПК України, заява про уточнення позовних вимог (зміну підстав позову) подана позивачем до суду через значний проміжок часу після переходу суду до судового розгляду справи по суті. Суд дійшов висновку, що позивачем фактично подано позовну заяву зі зміненими підставами позову, з порушенням строків, передбачених положенням частиною 3 статті 49 ЦПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність ухвали суду, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальненні доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалою суду від 04 травня 2023 року у порядку підготовки справи до розгляду, задоволено клопотання позивача та зобов`язано відповідачів надати суду відповідні докази. Отримавши ці докази лише 18 травня 2023 року, на думку апелянта, суд мав би продовжити 18 травня 2023 року проводити підготовче засідання у порядку спрощеного позовного провадження та досліджувати надані докази та письмові пояснення, а також заслухати уточнення позовних вимог.

Апелянт зазначає, що не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Узагальненні доводи інших учасників справи

На вказану апеляційну скаргу від АТ «Укрпошта» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник відповідача заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить її залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Вважає доводи апеляційної скарги протиправними, незаконними, не підкріпленими нічим іншим, як домислами позивача та такими, що не підлягають задоволенню.

2. Мотивувальна частина

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Залишаючи заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивачем фактично подано позовну заяву зі зміненими підставами позову, з порушенням строків, передбачених положенням частиною 3 статті 49 ЦПК України

Однак з такими висновками не можна погодитись.

Позиція апеляційного суду

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Згідно з пунктами 1, 2 частини другої статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Позовом є вимога позивача до відповідача, звернена через суд, про захист прав, свобод чи інтересів, яка здійснюється в певній, визначеній законом, процесуальній формі. Кожен позов серед іншого містить предмет та підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено право позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Зазначені висновки викладені в постановах Верховного Суду у справі №369/6566/21 від 18 січня 2023 року, № 603/761/19 від 22 березня 2023 року.

Як вбачається, предметом спору у цій справі у первісній редакції позовної заяви були позовні вимоги:

- визнати бездіяльність МД АТ «Укрпошта» і АТ «Укрпошта» протиправною;

- зобов`язати відповідачів привести посадовий оклад позивача у відповідність до вимог Галузевої Угоди №32, і Галузевої Угоди №24, на момент законодавчо визначених мінімальних заробітних плат, а саме: з 01 січня 2020 року, з 01 вересня 2020 року, з 01 січня 2021 року, з 01 грудня 2021 року, з 01 жовтня 2022 року.

Подавши заяву про уточнення позову, ОСОБА_1 залишив першу вимогу про визнання бездіяльності відповідачів протиправною незмінною, та доповнив другу вимогу про зобов`язання відповідачів привести його посадовий оклад на момент законодавчо визначених мінімальних заробітних плат, в ті ж періоди часу, посиланням, окрім як на Галузеві угоди №№ 32, 24, ще й посланням на вимоги статей 2, 6, 11, 22 Закону України «Про оплату праці», змін та доповнення до Колективного договору ПАТ «Укрпошта» на 2016-2020 роки, Положення про оплату праці, додаток № 1 до Колективного договору ПАТ «Укрпошта» на 2016-2020 роки.

Отже, позивач фактично доповнив свої вимоги посиланням на додаткові норми матеріального права.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/2575/19.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що уточнивши свої позовні вимоги, позивач змінив предмет та підстави, а тому, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України.

Що стосується вимог апеляційної скарги про направлення уточненої позовної заяви для продовження розгляду в суд першої інстанції, то вони не підлягають задоволенню, оскільки на момент апеляційного розгляду справи позов вже розглянуто судом.

Водночас, доводи зазначеної уточненої позовної заяви можуть бути враховані апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги позивача на рішення суду першої інстанції по цій справі.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2023 року скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

ГоловуючийІ.В. Лівінський СуддіН.О. Шаманська Л.М. Царюк

Повне судове рішення складене 30 червня 2023 року.