МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

21 вересня 2023 року Справа №370/2739/19

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., із секретарем судового засідання Некращук Я.А., за участю скаржника ОСОБА_1 , старшого державного виконавця Макарівської ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Пустовойт С.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт. Макарів Київської області справу скаргу

ОСОБА_2 на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 (далі заявник, стягувач) звернулася до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Макарівської ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Пустовойт С.М. про арешт коштів боржника.

В обґрунтування скарги вказала, що є боржником на підставі виконавчого листа Макарівського районного суду Київської області №370/2739/19 виданий 04 жовтня 2021 року про стягнення з неї на користь AT КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.06.2007 року у розмірі 28 070, 28 гривень.

Стягнення боргу проводиться Макарівським відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 08 листопада 2021 року старшим державним виконавцем Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

14 серпня 2023 року стало відомо про відкриття виконавчого провадження № 67413341. Лише, коли вона не змогла в черговий раз отримати свою пенсію та звернувшись з даним питанням до банківської установи, дізналась про відкриття вищевказаного виконавчого провадження та стягнення коштів з неї за виконавчим провадженням № 67413341. Як з`ясувалось, на її картковий рахунок був накладений арешт на підставі постанови старшого державного виконавця про арешт коштів боржника від 06 липня 2023 року. Жодних постанов про відкриття та про накладення арешту на майно боржника не надходило до даного часу.

У зв`язку з цим, вона не може отримати пенсію, яка являється єдиним джерелом існування, також немає можливості оплачувати комунальні платежі та взагалі існувати. Особливо гостро постала ця проблема в умовах воєнного стану.

16 серпня 2023 року вона звернулася з заявою про зняття арешту з банківської картки до начальника Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нікіті Дударю, однак листом № 14614 від 18 серпня 2023 року мені було роз`яснено, що підстави для звільнення коштів з-під арешту згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні.

Лист було отримано 04 вересня 2023 року.

Вона не заперечую проти стягнення боргу, але накладення арешту на спеціальні банківські рахунки вважає незаконним та перевищенням повноважень старшого державного виконавця Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустовойт С.М..

Згідно ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Вважаю, що накладення арешту на спеціальні банківські рахунки є незаконним та перевищенням повноважень державного виконавця. Зазначаю, що при кожній виплаті пенсій загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати 20%, а у випадку окремо передбачених законодавством України 50% пенсійної виплати. Отже, при всіх відрахуваннях, навіть за кількома виконавчими документами за пенсіонером у всякому разі повинно бути збережено 50% пенсії.

Враховуючи викладене, заявник просив суд постанову старшого державного виконавця Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пустовойт С.М. про арешт коштів боржника від 06 липня 2023 року скасувати, в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що знаходяться на рахунках AT «Райффайзен Банк», а саме: поточний рахунок № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 для зарахування пенсійних виплат.

ОСОБА_3 в судовому засіданні просила скаргу задовольнити з підстав наведених в ній.

Державний виконавець проти задоволення скарги заперечив, просив суд у її задоволенні відмовити.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

05.11.2021 року на адресу Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від АТ КБ «Приват Банк» надійшов виконавчий лист № 370/2739/19 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованості у розмірі 28070,28 грн., виконавче провадження № 67413341.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, як постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 4 цього ж Закону у виконавчому документі зазначається: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання, за якими стягувачем є держава або державний орган, протягом трьох місяців. Відлік зазначеного строку починається з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

08.11.2021 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В цій же постанові державний виконавець встановив строк для добровільного виконання рішення сім днів, та попередив боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов`язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

У разі, якщо у встановлений строк для добровільного виконання рішення боржником не буде виконано державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання. Згідно статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на майно боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням. Стягнення за виконавчими документами, в першу чергу, звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року (Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

06.07.2023 року державний виконавець виніс постанову про арешт коштів боржника та направлено до банків через систему електронного документообігу шляхом підписання Кваліфікованим електронним підписом.

Відповідно до пункту 4 статті 59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Згідно пункту 5 статті 59 Закону у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Пункт 102 розділу XIIІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» викладено в новій редакції, якою передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

Так, для визначення такого поточного рахунку у банку державний, приватний виконавець протягом двох робочих днів з дня отримання відповідної заяви фізичної особи боржника, повинен винести постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій та невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після винесення постанови, надіслати її до банку.

Також виконавець зобов`язаний перевірити наявність інших виконавчих проваджень, відкритих стосовно фізичної особи - боржника, та, у разі якщо стосовно фізичної особи - боржника відкриті інші виконавчі провадження, одночасно надіслати відповідну постанову до органів державної виконавчої служби або приватному виконавцю, які здійснюють примусове виконання у таких виконавчих провадженнях. У такому разі поточний рахунок, зазначений у відповідній постанові, вважається визначеним для здійснення видаткових операцій і в межах таких виконавчих проваджень.

02.08.2023 року державним виконавцем винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій, на підставі заяви ОСОБА_2 від 21.07.2023 року, яка написана на особистому прийомі у відділі та зареєстрована за вхідним № 2580 від 21.07.2023 року. В заяві стягував вказав про необхідність визначити поточний рахунок НОМЕР_3 , який відкритий у АТ "Райффайзен Банк" для здійснення видаткових операцій з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування арешту, який накладено державним виконавцем постановою про арешт коштів боржника від 06.07.2023 року. Відповідну постанову направлено до АТ "Райффайзен Банк" на виконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Згідно ч. 1, п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

До того ж за приписами ч. 5 ст. 18 цього Закону «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно ч. 1, 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, дії державного виконавця по арешту коштів боржника були вчиненні правомірно та законно, доводи заявника не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 260-261, 353-355, 447, 451 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Макарівської ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Пустовойт С.М. про арешт коштів боржника залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд.

Суддя А.В. Косенко