ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2752/22 Номер провадження 22-ц/814/4330/23Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

за участю секретаря Владімірова Р.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 червня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що за час перебування в шлюбі із відповідачем вони як подружжя заощаджували кошти, які розміщували на банківських рахунках.

Після припинення спільного проживання їм не вдалось дійти згоди щодо позасудового поділу грошових коштів, які перебували на депозитних рахунках, у зв`язку з чим просила визнати за нею право власності на частину коштів, які були розміщені на ім`я відповідача на рахунках в АТ «Ощадбанк» та АТ "УКРЕКСІМБАНК".

У липні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він не погоджується із первісним позовом, вважає його необґрунтованим, а викладені в позові обставини такими, що не відповідають дійсності.

Вказав, що за час шлюбу спільні кошти були розміщені на банківських рахунках, відкритих на ім`я дружини ОСОБА_1 , які як об`єкт спільного сумісного майна подружжя підлягають поділу між ними.

Посилаючись на вказані обставини, просив визнати право власності на частину коштів, які були розміщені на рахунках АТ «Ощадбанк», АТ "УКРЕКСІМБАНК", АТ КБ «Приватбанк», АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», АТ «Правекс Банк».

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 червня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . відмовлено.

Судові витрати покладено на позивача.

У задоволенні зустрічних позовних ОСОБА_2 відмовлено.

Судові витрати за зустрічним позовом покладено на ОСОБА_2 .

Відмова в задоволенні первісного та зустрічного позовів обґрунтована безпідставністю вимог, оскільки рахунки на яких знаходилися кошти подружжя були закриті під час шлюбу, що свідчить про відсутність об`єкту поділу на час звернення до суду, оскільки сторони не надали доказів, що спірні грошові накопичення були витрачені кожним з подружжя не в інтересах сім`ї.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, в своїй апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду, просила скасувати рішення районного суду в частині відмови у задоволенні її позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

Вказує, що сторони не перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2018 року, а отже висновок суду щодо закриття колишнім чоловіком банківських рахунків в 2020 році під час перебування в шлюбі є помилковим, а тому кошти, що знаходилися на рахунках в АТ «Укрексімбанк» та АТ «Ощадбанк» є спільною сумісною власністю подружжя, яке підлягаєм поділу між ними .

Рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову сторонами не оскаржується, а тому в колегії суддів відсутні підстави для його перегляду в цій частині.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить висновку, що апеляційна не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у період з 14.05.2011 по 30.06.2022 сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.05.2022.

Згідно довідки АТ «Укрексімбанк» в банку на ім`я ОСОБА_2 була відкрита 02.03.2020 депозитна угода на суму 4435,40 євро, дата закриття 03.08.2020, після чого кошти були вилучені клієнтом з банку.

Згідно інформації АТ «Ощадбанк», що міститься на CD-R диску стосовно рахунків ОСОБА_2 відкритих в банку, останній рахунок у валюті США було закрито 12.04.2019.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що рахунки відповідача, із зняттям коштів були закриті під час перебування сторін в шлюбу. Доказів того, що спірні кошти були витрачені одним з подружжя не в інтересах сім`ї позивачем не надано, що виключає їх поділ в судовому порядку як способу захисту інтересів одного з подружжя.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст.60 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Статтею 70 та ч. 1 ст. 71 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 65 СК України урегульовано право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за її змістом дружина і чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою, діючи в інтересах сім`ї .

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" розяснено, що у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один з них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Так, матеріали справи свідчать про те, що на ім`я відповідача ОСОБА_2 02.03.2020 було укладено депозитну угоду №287427 в АТ «Укрексімбанк» на суму 4435,40 євро з датою закриття 03.08.2020, а останній депозитний рахунок у валюті США в АТ «Ощадбанк» було закрито 12.04.2019. Після закінчення строків дії депозитних договорів кошти буди забрані клієнтом з банківських установ.

За вказаних обставин, судом першої інстанції вірно встановлено, що вищевказані грошові кошти, які знаходились на банківських рахунках як придбані в період шлюбу є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Разом з цим встановлено, що кошти ОСОБА_2 були зняті, а депозитні рахунки закриті в серпні 2020 та квітні 2019 року, тобто в період перебування сторін в шлюбі, що за змістом ст. 65 СК України свідчить про їх розпорядження подружжям в інтересах сім`ї.

При цьому, суд першої інстанції вірно зауважив, що будь-яких належних та достатніх доказів того, що кошти були витрачені не в інтересах сім`ї, а лише за власним розсудом відповідача, що слугувало б правовою підставою для здійснення їх розподілу, позивачем в ході розгляду справи надано не було.

Таким чином, вірно встановивши обставини по справі та визначившись з характером спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення первісного позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не місять нових доказів, які б свідчили по їх помилковість.

Посилання апелянта на те, що вони з відповідачем фактично припинили спільне проживання однією сім`єю з 2018 року, матеріалами справи не доводиться.

Так, із змісту рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24 травня 2022 року не вбачається, що сторони дійсно припинили спільне поживання в 2018 році. Вказаний факт в передбаченому законом порядку позивачем не доводився, позаяк останньою не ставилось питання про встановлення режиму окремого проживання.

Крім того, в ході надання пояснень в апеляційній інстанції при розгляді апеляційної скарги, ОСОБА_1 повідомляла, що їй нічого не було відомого по зняття відповідачем коштів з відкритих на його ім`я рахунків, він їй з цього приводу нічого не повідомляв, не дивлячись на те, що вони проживали спільно, однієї сім`єю.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі, в зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 367, ч.1 п. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 22 грудня 2023 року.

Судді: О. І. Обідіна С.Б. Бутенко О.В. Прядкіна