Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3997/23

Номер провадження: 2/511/932/23

"26" грудня 2023 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Бобровська І. В. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про скасування рішення про державну реєстрацію речового права,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області, через систему «Електронний суд», надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана її представником адвокатом Блага С.В. до ОСОБА_2 , Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про скасування рішення про державну реєстрацію речового права.

З позовної заяви вбачається, що позивачка ОСОБА_1 просить суд: скасувати Державний акт на право приватної власності на землю, виданий Степової сільською радою Роздільнянського району Одеської області, площею 11,3169 га. ріллі, кадастровий номер :01:002:0396, громадянину ОСОБА_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Степової сільської ради; припинити право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 18,21 га., яка знаходиться на території колишньої Степової сільської ради, кадастровий номер: :01:002:0401; скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 11,3169 га., яка знаходиться на території колишньої Степової сільської ради, кадастровий номер :01:002:0396.

Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під час ознайомлення з матеріалами справи, судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, у зв`язку з чим, суд вважає необхідним залишити вказану позовну заяву без руху, виходячи з наступного.

Так, в позовній заяві позивач зазначає відповідачами: ОСОБА_2 та Лиманську селищну раду Роздільнянського району Одеської області.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що представник позивача просить суд:

1. скасувати Державний акт на право приватної власності на землю, виданий Степової сільською радою Роздільнянського району Одеської області, площею 11,3169 га. ріллі, кадастровий номер :01:002:0396, громадянину ОСОБА_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Степової сільської ради;

2.припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 18,21 га., яка знаходиться на території колишньої Степової сільської ради, кадастровий номер: :01:002:0401;

3.скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 11,3169 га., яка знаходиться на території колишньої Степової сільської ради, кадастровий номер :01:002:0396.

Так, згідно вимог п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Разом з тим, позивачем вказаних вимог не дотримано та не зазначено зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, що унеможливлює суд з`ясувати які саме вимоги заявлені до кожного з відповідачів - ОСОБА_2 та Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2023 року з 01 січня встановлений у розмірі 2684,00 гривень.

Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви: немайнового характеру справляється у розмірі 1073,60 коп.; майнового характеру у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 1073,60 грн. та не більше 13420,00 грн.

У відповідності до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Частиною 7 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Також, у відповідності до правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 18.09.2023 року по справі №758/5118/21, можливість пред`явлення кількох окремих позовів є одним з аргументів, який дозволяє виснувати, що у цій справі має місце не одна вимога, а кілька вимог щодо різних відповідачів. Із цим пов`язаний і другий аргумент, який випливає із можливості подачі окремих позовів, а саме, якщо б позивач подавав окремі позови про виселення, то мав би сплатити судовий збір за кожний із них.

Водночас, ані ЦПК України, ані Закон України «Про судовий збір» не містять норм, які б дозволяли зробити висновок, що законодавець хоче встановити більш сприятливі наслідки у вигляді сплати судового збору у меншому розмірі для випадків, коли позивач об`єднує вимоги до кількох відповідачів в одному позові. Навпаки, підкреслюється, що судовий збір має бути сплачений за кожну немайнову вимогу окремо, якщо заявлено декілька немайнових вимог (абзац 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір»). У разі протилежного тлумачення має місце одна вимога про виселення щодо чотирьох відповідачів, то це матиме наслідком наступне:у ситуації, коли позивач звертається до суду одразу до всіх відповідачів, він має сплатити судовий збір у меншому розмірі, аніж у випадку, якщо позови будуть пред`явлені окремо щодо різних співвідповідачів. Поряд із цим, національне законодавство не містить жодних інших випадків, коли б пільги щодо сплати судового збору пов`язувалися б із об`єднанням або роз`єднанням позовних вимог.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає, що з точки зору забезпечення правової визначеності для осіб, що опинилися в аналогічних правових ситуаціях, доцільно виходити зі сталості підходів та вважати самостійними вимоги щодо кожного із відповідачів.

Таким чином, при тлумаченні термінопоняття «вимога» у цьому випадку має враховуватися, крім предмета та підстави позову, також суб`єктний склад правовідносин (кількість співвідповідачів). Відтак, навіть за умови пред`явлення однорідних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою однією і тією ж підставою виникнення та поданими доказами, судовий збір щодо кожного відповідача має обраховуватися окремо.

За наслідком викладеного суд зазначає, що як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено 3 (три) вимоги немайнового характеру до двох відповідачів, кожна з якої виходячи з положень Закону України «Про судовий збір» та викладеної правової позиції Верховного Суду, є окремою вимогою, яка є предметом справлення судового збору.

За наслідком чого, за пред`явленим позовом в частині вимог немайнового характеру, які пред`явлені до двох відповідачів, сплаті підлягає судовий збір за кожною вимогою до кожного відповідача. Всупереч викладеному, при зверненні до суду позивачкою було сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції від 08.08.2023 року №0.0..1.

У зв`язку з вищевикладеним, суд зазначає, що в разі дотримання позивачкою вимог, стосовно формулювання змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів, позивачці також необхідно вирішити питання стосовно сплати судового збору, у відповідності до вимог, сформованих до кожного з відповідачів.

Статтею 175 ЦПК України встановлено вимоги до позовної заяви, а статтею 177 ЦПК України документи, що додаються до позовної заяви.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу (частина п`ята статті 14 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Як вбачається із позовної заяви, її підписано та надіслано до суду представником позивача адвокатом Блага Світланою Володимирівною, при цьому у позовній заяві відсутні відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Також, суд звертає увагу позивача/представника позивача на те, що відповідно до ч. 1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Натомість, позивачем до позовної заяви не було додано доказів надсилання листом з описом вкладення відповідачу ОСОБА_2 копій поданих до суду документів та позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовна заява подана з недотриманням вимог, встановлених статями 175, 177 ЦПК України, які є імперативними нормами закону та мають вичерпний перелік вимог щодо належного оформлення позовної заяви.

Відповідно до частини 1, частини 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що за правилами частини 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунуть недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись ст.ст.14,175,177,185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області про скасування рішення про державну реєстрацію речового права - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний з дня отримання копії ухвали строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:І. В. Бобровська