Справа № 216/3390/21
Провадження № 2/216/388/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2023 року місто Кривий Ріг
Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,
за участю: секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання права власності, -
09 червня 2021 року, та зі зміненим позовом 22 червня 2021 року, та 03 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання права власності.
Позовна заява мотивована тим, що з 15.09.1984 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу в 1995 році було придбано 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 , та зареєстровано на відповідача. Власником іншої 1/2 частини вищевказаного будинку є ОСОБА_3 .
26 квітня 2013 року на підставі рішення Криворізької міської ради № 1055 від 28.03.2012 було надано сторонам земельну ділянку загальною площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 .
Враховуючи те, що спірна частина будинку була придбана в період шлюбу, є спільною сумісною власністю, відповідно позивач має право на її 1/4 частину. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просив суд задовольнити позов.
Позивач у судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце слухання справи повідомлялася належним чином.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку, позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.09.1984, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданого Виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 42.
Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 13.04.1985 Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за № 1-1344, 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 .
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.09.2007 № 2-3668/07, яке набрало законної сили 24.09.2007, визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими побудовами за ОСОБА_3 .

Земельна ділянка з кадастровим номером № :08:137:0011, площею 0,1 га, із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частиніОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.01.2023.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними.

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя, який може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом в постанові від 13 лютого 2020 року у справі № 320/3072/18.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були набуті.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України).

Нормою частини 1 статті 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.ч. 3-5 ст. 89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом.

Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом.

Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Як встановлено судом, 1/2 частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка за вищевказаною адресою, були придбані відповідачем в період шлюбу з позивачем, а тому являються спільною сумісною власністю подружжя, та позивачу належить 1/4 частка вказаного майна.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1078,30 грн, розмір якого підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст. 89 ЗК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання права власності задовольнити.

Розділити спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , та 1/2 частину земельної ділянки № :08:137:0011, площею 0,1 га, із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному по 1/4 частині домоволодіння АДРЕСА_1 , та по 1/4 частині земельної ділянки № :08:137:0011, площею 0,1 га, із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , та на 1/4 частину земельної ділянки № :08:137:0011, площею 0,1 га, із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1078,30 грн (тисяча сімдесят вісім гривень тридцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю.В.Онопченко