Справа № 671/1388/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2023 року м. Волочиськ
Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Подіновської Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Краснай Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волочиську Хмельницької області скаргу представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Попіки І.А. на рішення та бездіяльність державного виконавця,
Представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Попіка І.А. звернулася до Волочиського районного суду Хмельницької області зі скаргою на рішення та бездіяльність державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченка С.С., в якій просить визнати неправомірним повідомлення державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченка С.С. від 25 травня 2023 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання (у справі №671/1700/20) та зобов`язати державного виконавця Шевченка С.С. прийняти постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року у справі №671/1700/20 (з врахуванням змін, внесених ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 09 березня 2023 року у справі №671/1700/20) до виконання та відкрити виконавче провадження.
В обґрунтування скарги зазначає, що 29 листопада 2022 року Хмельницьким апеляційним судом винесена постанова про забезпечення позову у цивільній справі №671/1700/20, яка в подальшому була доповнена відомостями щодо сторін у справі ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 09 березня 2023 року та пред`явлена до виконання до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Проте, 25 травня 2023 року державний виконавець Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченко С.С. прийняв повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання, оскільки в пакеті документів, що надійшли на виконання до відділу, не зазначено строки пред`явлення виконавчого документа до виконання, а також в ухвалі Хмельницького апеляційного суду від 09 березня 2023 року не визначені назви сторін виконавчого провадження - «Боржник» та «Стягувач».
Зазначене повідомлення скаржник вважає неправомірним, оскільки в резолютивній частині постанови Хмельницького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року вказано, що заходи забезпечення зустрічного позову діють до набрання законної сили судовим рішенням у справі, таким чином, встановлено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, а така підстава для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, як не визначення назви сторін виконавчого провадження - «Боржник», «Стягувач» чинним законодавством не передбачена.
Скаржник ОСОБА_1 та її представник адвокат Попіка І.А. у судове засідання не з`явилися, представник скаржника надала до суду заяву про розгляд скарги за їх відсутності.
Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Державний виконавець Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченко С.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи скаржника, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Судом встановлено, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року у справі №671/1700/20 частково задоволено заяву ОСОБА_1 та у порядку забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа - Виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини разом із матір`ю (до набрання законної сили судовим рішенням у справі): зобов`язано ОСОБА_2 забезпечити ОСОБА_1 особисті побачення та спілкування з малолітньою дочкою ОСОБА_4 кожного вівторка та четверга з 16 до 19 години, кожну першу та третю суботу місяця з 12 до 19 години за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 , а також у парках, скверах, розважальних закладах, спортивних майданчиках та інших об`єктах дитячої інфраструктури без присутності ОСОБА_2 з урахуванням звичного графіка та розпорядку дня дитини; зобов`язано ОСОБА_2 забезпечити ОСОБА_1 побачення та спілкування з малолітньою дочкою ОСОБА_3 засобами телефонного зв`язку або інтернет-зв`язку, зокрема, з використанням соціальних мереж «Viber», «Telegram», «WhatsApp» та/або програм «Skype», «Zoom», кожного понеділка, середи, п`ятниці та неділі з 18 до 19 години без присутності ОСОБА_2 з урахуванням звичного графіка та розпорядку дня дитини. У постанові також зазначено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 09 березня 2023 року, яка набрала законної сили, вищевказана постанова доповнена відомостями щодо сторін у справі.
ОСОБА_1 звернулася до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про відкриття виконавчого провадження, однак 25 травня 2023 року державний виконавець Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченко С.С. прийняв повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа - постанови Хмельницького апеляційного суду №671/1700/20 від 29 листопада 2022 року без прийняття його до виконання.
Мотивуючи вищевказане рішення, державний виконавець у повідомленні вказав, що в пакеті документів, що надійшли на виконання до відділу, не зазначено строки пред`явлення виконавчого документа до виконання. Відсутність таких даних позбавляє державного виконавця реальної можливості роботи з виконавчим провадженням в автоматизованій системі виконавчих проваджень. Реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, розробленим відповідно до вимог Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII. Рішення державних виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. Відсутність даної інформації технічно не дозволяє державному виконавцю прийняти рішення групи «Відкриття виконавчого провадження». Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в системі забороняється. Також зазначив, що в ухвалі Хмельницького апеляційного суду від 09 березня 2023 року не визначені назви сторін виконавчого провадження - «Боржник» та «Стягувач».
За таких обставин, керуючись п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець дійшов висновку про необхідність повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання.
Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 та ст. 129-1 Конституції України, до основних засад судочинства належить обов`язковість рішень суду. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України обов`язковість судового рішення є одним з основних засад (принципів) цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).
Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною та гарантує право кожного на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Це право було б ілюзорним, коли остаточне судове рішення, яке набрало законної сили, не виконувалось на шкоду одній із сторін.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, в тому числі ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.
Частиною 1 ст. 157 ЦПК України встановлено, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
В силу приписів ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
Отже, вищевказаними положеннями чинного законодавства чітко регламентовано, що постанова Хмельницького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року про забезпечення позову у справі №671/1700/20 (зі змінами, внесеними ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 09 березня 2023 року) є виконавчим документом і підлягає виконанню в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;
4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);
5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;
6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);
7) строк пред`явлення рішення до виконання.
У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.
Суд вважає, що постанова Хмельницького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року про забезпечення позову у справі №671/1700/20 (зі змінами, внесеними ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 09 березня 2023 року) відповідає вимогам, які ставляться до виконавчого документу і визначені ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в резолютивній частині постанови Хмельницького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року вказано, що вона набирає законної сили з дня її прийняття, а заходи забезпечення зустрічного позову діють до набрання законної сили судовим рішенням у справі.
Та обставина, що в постанові про забезпечення позову не зазначено строк пред`явлення її до виконання, не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки за правилами ч. 1 ст.157 ЦПК України вона підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття провадження.
Схожа позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 296/6919/17, який погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що та обставина, що у виконавчому документі - ухвалі про забезпечення позову, не зазначено строк пред`явлення її до виконання також не є підставою для скасування постанови державного виконавця про відкриття провадження у справі, оскільки за правилами частини першої статті 157 ЦПК України така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття провадження.
При цьому, відсутність в ухвалі Хмельницького апеляційного суду від 09 березня 2023 року назви сторін виконавчого провадження «Боржник» та «Стягувач» також не є підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Верховний Суд у постанові від 15.01.2020 у справі № 910/7221/17 зазначив, що в силу приписів вищевказаної статті Закону виконавець повинен вчиняти виконавчі дії з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а також відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження. Отже, виконавець повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. В цьому реалізується «правомірна поведінка» виконавця.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Частиноою 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а пунктами 3, 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну, а також звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення.
Зі змісту повідомлення державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченка С.С. від 25 травня 2023 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання вбачається, що вищевказані вимоги Закону не дотримані, постанова Хмельницького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року про забезпечення позову у справі №671/1700/20 була безпідставно повернута стягувачу без виконання всупереч покладеному на державного виконавця обов`язку виконати судове рішення у визначений у ньому спосіб.
За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що повідомлення державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченка С.С. від 25 травня 2023 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є неправомірним, оскільки не тільки порушує права стягувача на негайне виконанняпостанови Хмельницького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року про забезпечення позову у справі №671/1700/20, а ще й суперечить принципу забезпечення найкращих інтересів дитини, визначеному приписами Конвенції ООН про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства».
Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що скарга адвоката Попіки І.А. в інтересах ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченка С.С. підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 259-261, 268, 447-451 ЦПК України, суд
Скаргу задовольнити.
Визнати неправомірним повідомлення державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченка Сергія Сергійовича від 25 травня 2023 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання (у справі №671/1700/20).
Зобов`язати державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченка Сергія Сергійовича прийняти постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року у справі №671/1700/20 (з урахуванням змін, внесених ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 09 березня 2023 року у справі №671/1700/20) до виконання та відкрити виконавче провадження.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Повний текст ухвали суду складено 26 червня 2023 року.
Суддя Г.В.Подіновська