РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/11851/23

Номер провадження 2/495/5585/2023

20 листопада 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі судового засідання Коліниченко Н.О.,

за участю:

представника позивачів ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , про встановлення факту та прийняття спадщини, суд

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з вказаним позовом до ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , у якому просили суд:

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , який складається у цілому з: жилого глинобитного будинку, жилою площею 40,9 кв.м. літ «А», кам`яного сараю літ. «Б», дерев`яного сараю літ. «В», дерев`яного гаражу літ. «Г», дерев`яної убиральні літ. «Д», поруд 1-3, І.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0587, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , який складається у цілому з: жилого глинобитного будинку, жилою площею 40,9 кв.м. літ «А», кам`яного сараю літ. «Б», дерев`яного сараю літ. «В», дерев`яного гаражу літ. «Г», дерев`яної убиральні літ. «Д», поруд 1-3, І.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0587, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 . У встановленому законом строк позивач звернулася до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори з заявою про відкриття спадщини.

Після смерті батька відкрилася спадщина на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається у цілому з: жилого глинобитного будинку, жилою площею 40,9 кв.м. літ «А», кам`яного сараю літ. «Б», дерев`яного сараю літ. «В», дерев`яного гаражу літ. «Г», дерев`яної убиральні літ. «Д», споруд 1-3, І та земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0587, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того у період шлюбу між позивачем ОСОБА_4 та померлим ОСОБА_7 у період їхнього шлюбу було куплено будинок за адресою: АДРЕСА_1 (спільно нажите майно).

Після строку прийняття спадщини нотаріус відмовився видавати документи про прийняття спадщини з тих підстав, що є неповнолітня дитини від іншого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`яжу з тим, що є обов`язкова частка у спадковому майні. К встановлений законом строк відповідач не звернулася до нотаріусу про відмову від обов`язкової частки.

З огляду на вищевикладені факти та обставини позивачі просять суд позов задовольнити.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.11.2023 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено дату підготовчого судового засідання. Вказаною ухвалою суду також було витребувано з Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_7 .

У підготовчому судовому засідання представник позивача позовні вимога підтримала та просила задовольнити.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення.

За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Положенням ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 12.01.2022 року Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0587, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається у цілому з: жилого глинобитного будинку, жилою площею 40,9 кв.м. літ «А», кам`яного сараю літ. «Б», дерев`яного сараю літ. «В», дерев`яного гаражу літ. «Г», дерев`яної убиральні літ. «Д», споруд 1-3, І.

Вказаний житловий будинок ОСОБА_7 набув на підставі договору купівлі-продажу будинку від 21.06.2000 року, а земельна ділянка на підставі рішення Білгород-Дністровської міської ради № 526-VII. Дані факти підтверджуються копіями договору купівлі-продажу та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію права власності відповідно.

Згідно з відомостями з спадкової справи № 297/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 . 05.07.2022 року ОСОБА_4 звернулася до нотаріуса із заявою про виділення права власності зі спільно набутого майна та одержання свідоцтва про право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності набуте під час шлюбу. Того ж дня, 05.07.2022 року із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулася і ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що житловий будинок було придбано до 2004 року, тобто до набрання чинності СК України, а тому при вирішенні справи підлягають застосуванню положення КпШС України, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно зі статтею 22 КпШС України (чинного на час придбання спірної квартири), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує допоки не спростована. Презумпція спільності майна подружжя поширюється, у тому числі й на те майно, яке було нажите у період шлюбу, але оформлене і зареєстровано на ім`я одного з подружжя.

Оскільки житловий будинок був придбаний ОСОБА_7 під час перебування з ОСОБА_4 у шлюбі, оскільки протилежного не доведено, тому вказане майно є спільним сумісним майном.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Закону України «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

Згідно з підпунктом 4.21 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому Наказ Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із документа, що посвідчує право власності, вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен з`ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. За наявності другого з подружжя нотаріус видає йому свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена. Якщо спадкоємців декілька, то кожному із них видається окреме свідоцтво про право на спадщину із зазначенням його частки. Свідоцтво про право на спадщину оформляється в двох примірниках, один з яких залишається в матеріалах спадкової справи.

Отже, потрібно розрізняти ситуації, коли майно, зареєстроване за одним із подружжя на праві власності, є об`єктом права спільної сумісної власності, та коли таке майно, є особистою власністю одного із подружжя.

Після смерті одного із подружжя, відкривається спадщина тільки на майно, яке належало спадкодавцю особисто, відповідно частка іншого із подружжя у об`єкті, який є спільним сумісним майно, не входить до складу спадщини.

Отже, той з подружжя, хто є живим, реалізуючи свої права як спадкоємець, має право подати заяву про прийняття спадщини (чи відмови у її прийнятті), а також заяву про видачу свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя.

Згідно з ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачка ОСОБА_4 , будучи співвласником спільного сумісного майна подружжя, а позивач ОСОБА_3 , будучи спадкоємцем за законом майна, що залишилося після смерті ОСОБА_8 , фактично набули на нього право власності. На цей час право власності на це майно ніким не оспорюється, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку з відповідною частиною господарських та побутових будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за позивачами в належних їм частках.

Керуючись ст. 12, 81, 89, 141, 200, 263-265 ЦПК України, ст. 328, 1216, 1268, 1269, 1296 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , який складається у цілому з: жилого глинобитного будинку, жилою площею 40,9 кв.м. літ «А», кам`яного сараю літ. «Б», дерев`яного сараю літ. «В», дерев`яного гаражу літ. «Г», дерев`яної убиральні літ. «Д», поруд 1-3, І.

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0587, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , який складається у цілому з: жилого глинобитного будинку, жилою площею 40,9 кв.м. літ «А», кам`яного сараю літ. «Б», дерев`яного сараю літ. «В», дерев`яного гаражу літ. «Г», дерев`яної убиральні літ. «Д», поруд 1-3, І.

Визнати за ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0587, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 20.11.2023 року

Суддя Н.Д. Анісімова