Справа № 606/2152/23 року
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2023 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчук В.В.,

при секретарі Зіньковській Н.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Теребовлянської міської ради, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Теребовлянської державної нотаріальної контори про визнання права власності, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулась до Теребовлянської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, в якій просять визнати за ними право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви до суду, в яких просять справу слухати без їхньої присутності.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника Теребовлянської міської ради, позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Третя особа, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Теребовлянська державна нотаріальна контора державний нотаріус Хомутова О.М. в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій просить справу слухати без її присутності.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради № 09-04/12/344 від 30 жовтня 2023 року станом на 15.04.1991 року в житловому будинку в АДРЕСА_1 проживали голова двору - ОСОБА_6 1922 р.н., син ОСОБА_7 , 1951 р.н., невістка - ОСОБА_1 , 1955 р.н., онук ОСОБА_2 , 1974 р.н., онука ОСОБА_8 , 1976 р.н., онук ОСОБА_4 , 1979 р.н.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності , положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що власниками по 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 були ОСОБА_6 1922 р.н., син ОСОБА_7 , 1951 р.н., невістка - ОСОБА_1 , 1955 р.н., онук ОСОБА_2 ,1974 р.н., онука ОСОБА_8 , 1976 р.н., онук ОСОБА_4 , 1979 р.н.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ОСОБА_8 вийшла заміж, та змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_9 » на чоловікове « ОСОБА_10 ».

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 20 березня 2019 року ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 27.

Після її смерті відкрилася спадщина на 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки виданої Теребовлянською міською радою № 09-04/12/347 від 30 жовтня 2023 року на день смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 в житловому будинку в в АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані син ОСОБА_7 , 1951 р.н., невістка - ОСОБА_1 , 1955 р.н., онук ОСОБА_2 , 1974 р.н.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Вказана обставина свідчить про те, що ОСОБА_7 син, прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 16 серпня 2013 року ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 16.

За життя ОСОБА_7 склав заповіт, згідно якого належний йому на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 та все своє майно, яке буде йому належати після смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно наскладалось, а також все те, на що за законом він матиме право заповів ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки виданої Теребовлянською міською радою № 09-04/12/346 від 30 жовтня 2023 року на день смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в житловому будинку в АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані дружина ОСОБА_1 , 1955 р.н., син ОСОБА_4 , 1979 р.н., невістка ОСОБА_11 ,1977 р.н., онука ОСОБА_12 , 2004 р.н.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Вказана обставина свідчить про те, що ОСОБА_4 син, прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_7 .

Згідно постанови № 442/02-14 від 26 жовтня 2023 про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_4 після смерті батька ОСОБА_7 звернувся до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 . Однак йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належний померлому ОСОБА_7 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 .

Також, згідно тієї ж постанови № 442/02-14 від 26 жовтня 2023 про відмову у вчиненні нотаріальної дії дружина померлого ОСОБА_7 ОСОБА_1 відмовилась від обов`язкової частки в спадковому майні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до спадкування за законом (першої черги) ст. 1261 ЦК України право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити, визнавши за ОСОБА_4 право власності на 2/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та на 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору. Визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору. Визнавши за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.Визнавши за ОСОБА_13 право власності на 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529 ЦК Української РСР, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 2/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_13 право власності на 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз`яснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий В.В.Малярчук