Дата документу 22.12.2023
Провадження № 2-к/334/9/23
УХВАЛА

про повернення клопотання без розгляду

22 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

20.12.2023 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся представник: адвокат Валько Віталій Сергійович в інтересах ОСОБА_1 з клопотанням про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

У клопотанні прохали постановити ухвалу про визнання в Україні Судової постанови про тимчасові заходи, ухваленої Судовою палатою №2 суду загальної юрисдикції міста Ліон (Французька Республіка), під час розгляду позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер справи RG 23/05799 Portalis DB2H-W-B7H-YI57 у частині:

- надання ОСОБА_4 виключних повноважень на реалізацію батьківських прав щодо ОСОБА_5 ;

- надання ОСОБА_4 виключних повноважень на реалізацію батьківських прав щодо ОСОБА_5 .

До клопотання додано: копія Судової постанови (мотивувальна та резолютивна частина) про тимчасові заходи, ухваленої Судовою палатою №2 суду загальної юрисдикції міста Ліон (Французька Республіка), 31 серпня 2023 року, реєстраційний номер справи RG 23/05799 Portalis DB2H-W-B7H-YI57; переклад українською мовою з апостилем копії Судової постанови (мотивувальна та резолютивна частина) про тимчасові заходи, ухваленої Судовою палатою №2 суду загальної юрисдикції міста Ліон (Французька Республіка), 31 серпня 2023 року, реєстраційний номер справи RG 23/05799 Portalis DB2H-W-B7H-YI57; копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 19.12.2023 року та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №426 від 11.11.2003 року.

Ознайомившись з клопотанням, вважаю, що клопотання підлягає поверненню без розгляду з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно ч.1 ст.472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Згідно ч.1 ст.472 ЦПК України до клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно ч.1 ст.464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно ч.1 ст.466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: 1) ім`я (найменування) особи, яка подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання.

Відповідно ч.2 ст.466 ЦПК України до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно ч.3 ст.466 ЦПК України якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні); 3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи; 4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше); 5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); 6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Згідно ч.4 ст.466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, або клопотання подане особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Судом встановлено, що до суду через систему «Електронний суд» звернувся представник: адвокат Валько В.С. в інтересах громадянина Французької Республіки ОСОБА_1 з клопотанням про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, при цьому суд встановив, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог ЦПК України, та до клопотання не додано всі перелічені документи, передбачені ЦПК України.

Так, в порушення вимог п.1 ч.1 ст.472 ЦПК України до клопотання додано лише мотивувальну та резолютивну частину Судової постанови про тимчасові заходи, ухваленої Судовою палатою №2 суду загальної юрисдикції міста Ліон (Французька Республіка), 31 серпня 2023 року, реєстраційний номер справи RG 23/05799 Portalis DB2H-W-B7H-YI57.

Крім того, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.472 ЦПК України до клопотання не додано офіційний документ про те, що Судова постанова про тимчасові заходи, ухвалена Судовою палатою №2 суду загальної юрисдикції міста Ліон (Французька Республіка), 31 серпня 2023 року, реєстраційний номер справи RG 23/05799 Portalis DB2H-W-B7H-YI57, набрала законної сили, при цьому в самому рішенні про це не зазначено, лише вказано: «Відповідно до положень статті 1074-1 Цивільно-процесуального кодексу в редакції, застосовній до цього провадження, якщо не передбачено інше, рішення судді у сімейних справах, які припиняють провадження, не підлягають негайному виконанню лише у тому випадку, якщо вони містять відповідний пункт, який скасовує негайне виконання. Як виняток, заходи щодо здійснення батьківських прав, виплати аліментів, внесків на утримання та освіту дитини та внесків на покриття витрат одного з батьків, а також усі інші заходи, передбачені статтею 255 Цивільного кодексу, підлягають негайному виконанню».

Також, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.466 ЦПК України клопотання не містить мотивів його подання.

Представник заявника у клопотанні посилається на те, що відповідного міжнародного договору між Україною та Французькою республікою не укладено, існує Договір про взаєморозуміння та співробітництво між Україною і Французькою Республікою (Договір ратифіковано Постановою ВР №2610-ХІІ від 17.09.92), де у ст.20 зазначено, що Україна і Французька Республіка сприятимуть співробітництву між правовими установами обох держав, зокрема, з питань правової взаємодопомоги у цивільних справах, тому судове рішення, про яке йдеться у даному клопотанні має визнаватися за принципом взаємності.

Також представник у клопотанні посилається на те, що судовому рішенні зазначено, що воно прийняте із дотриманням принципу змагальності сторін та, що ОСОБА_6 була належним чином проінформована про час та місце проведення судового засідання.

Суд за відсутності відповідного міжнародного договору між Україною та Французькою республікою вважає, що в порушення вимог п.3 ч.3 ст.466 ЦПК клопотання не містить документу, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі ( ОСОБА_7 ), була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Зважаючи на викладене, суд встановив, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених ЦПК України, до клопотання не додано всі перелічені документи, тому залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Керуючись ст.ст. 464, 466, 471, 472 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, - повернути без розгляду разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів.

Суддя: С.М.Телегуз