Справа № 346/3709/22
Провадження № 22-з/4808/51/23
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В.В.
Суддя-доповідач Максюта
29 червня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
Головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,
суддів: Пнівчук О.В., Фединяка В.Д.,
секретаря Кузів А.В.,
розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Святенка Сергія Володимировича про ухвалення дотаткового рішення по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 травня 2023 року апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» адвоката Білоуса Андрія Володимировича залишено без задоволення, а додаткове рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2023 року без змін (а.с.56-60, том 2).
Однак, судом не вирішено питання про стягнення судових витрат.
22.05.2023 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Святенком С.В. подана заява про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Обґрунтовує тим, що згідно договору про надання правничої допомоги №14/10/22-1Ц від 14.10.2022 року надавав відповідачу ОСОБА_1 послуги адвоката. На виконання умов Договору між сторонами підписано акт виконаних робіт (правничої допомоги в Івано-Франківському апеляційному суді) на загальну суму 9 000,00 гривень, з яких: 2000 грн надання усних консультацій; 2000 грн вивчення відомостей та документів, наданих клієнтом, визначення правової позиції, вироблення стратегії та тактики захисту прав клієнта; 5000 грн складання, підготовка та подання пояснення.
Просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з АК КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 гривень (а.с.67-68, том 2).
Заперечень на заяву про відшкодування судових витрат від інших сторін не надходило.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, хоча про день місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.
Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу за їх відсутності.
Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Оскільки питання щодо відшкодування витрат у постанові від 16 травня 2023 року апеляційним судом не було вирішене, тому виникла необхідність в ухваленні додаткової постанови.
Представником відповідача ОСОБА_1 надано у матеріли докази понесених витрат на правничу допомогу на суму 9 000,00 грн.
Так, у матеріалах справи наявні договір про надання правничої допомоги №14/10/22-1Ц від 14 жовтня 2022 року, укладений між адвокатським об`єднанням «Правниче бюро» в особі керівника об`єднання адвоката Святенка С.В. та ОСОБА_1 .
Відповідно до п.1.1 Договору, ОСОБА_3 надає клієнту послуги адвоката за видами правової допомоги: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності клієнта. В обов`язки адвоката входить: вивчення та аналіз відомостей та документів, наданих клієнтом, визначення правової позиції, вироблення стратегії та тактики захисту прав клієнта; складання, підготовка, подання заяв, процесуальних документів, клопотань, скарг тощо; представництво інтересів клієнта в судових засіданнях; надання консультацій, висновків, довідок з правових питань, що виникають у клієнта під час підготовки до розгляду судових справ. Вартість послуг, що надається адвокатським об`єднанням, клієнт оплачує шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок адвокатського об`єднання. За надання послуг клієнт сплачує винагороду у фіксованому розмірі 4 000,00 гривень. Додаткові витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань, необхідні для виконання доручень за договором, до розміру плати не включаються і підлягають оплаті клієнтом на підставі документів, що надаються адвокатським об`єднанням (а.с.238-239, том 1).
Витрати на правничу допомогу анонсовані у відзиві на апеляційну скаргу, поданому представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Святенком С.В. 24.04.2023 року, де зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести в зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, становить 10 000,00 гривень. Судові витрати просив покласти на позивача (а.с.34-38, том 2).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, представник відповідача подав акт виконаних робіт від 19.05.2023 року (а.с.69, том 2).
Згідно зазначеного акта, адвокатом виконано наступні роботи: 1) надання усних консультацій 2 000,00 грн; 2) вивчення відомостей та документів, наданих клієнтом; визначення правової позиції; вироблення стратегії та тактики захисту прав клієнта 2 000,00 грн; 3) складання, підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу 5 000,00 грн. Вартість наданих послуг становить 9 000,00 грн.
Як встановлено ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Подання попереднього розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити не співмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Аналогічне наведено у постановах Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Розподіляючи витрати, які відповідач поніс на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про те, що наявні в матеріалах справи: договір про надання правничої допомоги від 14.10.2022, укладені між адвокатом Святенком С.В. та відповідачем ОСОБА_1 , акт виконання робіт від 19 травня 2023 року не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
З опису виконаних робіт (наданих послуг) вбачається, що вказані послуги надавалися відповідачеві адвокатом та полягають у наступному: надання усних консультацій; вивчення відомостей та документів, наданих клієнтом; визначення правової позиції; вироблення стратегії та тактики захисту прав клієнта; складання, підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу.
Дослідивши надані докази, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, викладені обставини та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з позивача на користь відповідача 1000 грн як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, яка полягає у складанні відзиву на апеляційну скаргу.
Надання усних консультацій, вивчення відомостей та документів, наданих клієнтом, охоплюється єдиною метою надання правничої допомоги і такі послуги не можуть мати окремої вартості, оскільки виконання такої роботи є безумовним при наданні правничої допомоги.
Керуючись статтями 137, 141, 158, 270, 368, 381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Святенка Сергія Володимировича про відшкодування судових витрат задовольнити частково.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту в касаційному порядку до Верховного Суду.
Головуючий І.О. Максюта
Судді: О.В. Пнівчук
В.Д.Фединяк
Повний текст додаткової постанови складено 29 червня 2023 року.