Справа № 303/2939/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 грудня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Куштана Б.П., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судового засідання: Сливки С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 червня 2023 року, ухвалене головуючим суддею Заболотним А.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торкретсервіс» про стягнення шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

встановив:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Торкретсервіс» про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.06.2022 о 14 год. 20 хв. на площі Кирила і Мефодія, 37 в м. Мукачеві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «NISSAN TIIDA», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 та автомобіля марки «HYUNDAI ACCENT», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 . Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.08.2022 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказаною постановою було встановлено факт отримання механічних пошкоджень автомобілем позивача, як потерпілого від дорожньо-транспортної пригоди, так і вину ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_1 вказує, що автомобіль марки «NISSAN TIIDA», яким керував ОСОБА_2 , належить ТзОВ «Торкретсервіс». При цьому автомобіль марки «NISSAN TIIDA» застрахований не був у зв`язку з чим йому було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Таким чином, позивач вважає, що саме власник автомобіля марки «NISSAN TIIDA» ТзОВ «Торкретсервіс» має відповідати за завдану дорожньо-транспортною пригодою шкоду у зв`язку з чим просить суд стягнути з ТзОВ «Торкретсервіс» 27 000,00 грн майнової шкоди та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 червня 2023 року у задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Вважає, що судом безпідставно відмовлено в задоволенні позову, оскільки, належними доказами підтверджується, що ОСОБА_2 , який є винуватцем ДТП, працює в ТзОВ «Торкретсервіс» і автомобіль, яким керував ОСОБА_2 належить відповідачу, тому у відповідності до вимог ст.ст. 1172, 1187 ЦК України обов`язок щодо відшкодування шкоди завданої ДТП лежить саме на відповідачу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не врахував, що відповідач є особливим суб`єктом, на який покладено обов`язок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки, саме він володіє таким транспортним засобом, на якому було скоєно ДТП.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 28.06.2022 о 14 год. 20 хв. на площі Кирила і Мефодія, 37 в м. Мукачево водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «NISSAN TIIDA», номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з транспортними засобами, зокрема, і з автомобілем марки «HYUNDAI ACCENT», номерний знак НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на праві власності належить ОСОБА_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний ОСОБА_1 автомобіль марки «HYUNDAI ACCENT», номерний знак НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.08.2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Транспортний засіб марки «NISSAN TIIDA», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , належить ТзОВ «Торкретсервіс». Вказане стверджується листом Територіального сервісного центру МВС № 2142 від 21.02.2023 року та обліковою карткою № 56489550 від 23.03.2012 року.

Станом на момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси ОСОБА_1 були застраховані у ПрАТ СК «Перша» на підставі договору добровільного комплексного страхування автовласника за програмою «Максимальний захист» № ЕР/208144643-мзб від 14.02.2022 року.

Відповідно до листа ПрАТ СК «Перша» від 08.09.2022 року № 399 ОСОБА_1 відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з тим, що відносно транспортного засобу марки «NISSAN TIIDA», номерний знак НОМЕР_1 , станом на час настання події не було укладено договору (полісу) обов`язкового страхування. Також позивачу запропоновано звернутись до МТСБУ для отримання виплати з централізованих страхових резервних фондів МТСБУ.

Згідно з листом МТСБУ № 3-01б/743 від 05.01.2023 року «Про відмову у відшкодування шкоди» ОСОБА_1 відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з тим, що ним не виконано вимогу п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме не збережено пошкоджений транспортний засіб у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди, та не надано можливість працівнику МТСБУ зафіксувати отримані пошкодження.

Підтвердження наявності трудових (службових) відносин між ОСОБА_2 та ТзОВ «Торкретсервіс» позивачем представлено суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТзОВ «Торкретсервіс». З витягу судом встановлено, що у відомостях серед засновників та кінцевих бенефеціарів товариства зазначено, зокрема, ОСОБА_2 . Також ОСОБА_2 зазначений як представник юридичної особи.

Таким чином судом встановлено, що відповідач як юридична особа створена в організаційно-правовій формі товариства з обмеженою відповідальністю, одним із його засновників та відповідно кінцевим бенефеціаром є ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, збереження або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі № 426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) зроблено висновок, що аналіз норм статей 1172 та 1187 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статті 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Отже відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, які її завдала.

Позивач вважає, що саме на ТзОВ «Торкретсервіс» покладено обов`язок відшкодувати йому шкоду завдану ОСОБА_2 , оскільки, останній перебуває в трудових відносинах з ТзОВ «Торкретсервіс» так як є бенефеціаром товариства ОСОБА_2 та є представником юридичної особи.

Судом першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 не є працівником ТзОВ «Торкретсервіс» та не перебуває з ним у трудових (службових) відносинах.

Позивачем належними доказами не підтверджено вказаного, що відповідно вказує на відсутність правових підстав для покладення на ТзОВ «Торкретсервіс» обов`язку відшкодувати шкоду, завдану ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням вимог ч. 1 ст. 1172 ЦК України.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки, доказів, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_2 перебував в трудових відносинах з ТзОВ «Торкретсервіс» в апеляційній скарзі не наведено.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо підстав для відмови у задоволенні позову є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 червня 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: