Провадження № 2/161/3172/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судових засідань Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу № 161/11856/23 за позовною заявою адвоката Полетила Павла Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Полетило Павло Сергійович звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з вказаним позовом. Просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 104,6 кв.м., житлова площа 62,7 кв.м.; визнати за ОСОБА_1 право власності на частини квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 104,6 кв.м., житлова площа 62,7 кв.м.; визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 гараж за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 21,5 кв.м.; визнати за ОСОБА_1 право власності на частини гараж за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 21,5 кв.м. та стягнути судові витрати з підстав, викладених в позовній заяві.

Позивач та його представник, кожен зокрема, в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі, однак, заперечили проти стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Таким чином визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У відповідності до положень ч. 3 статті 200 ЦПК України, приймаючи до уваги визнання відповідачем заявленого позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Розгляд справи проводиться судом на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;

4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";

5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

30 вересня 1995 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які є сторонами по справі, було зареєстровано шлюб (а.с. 10).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 9-10).

30 вересня 2011 року, під час перебування сторін по справі у зареєстрованих шлюбних відносинах, відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 104,6 кв.м., житлова площа 62,7 кв.м. (а.с. 13). Права власності на вищевказану квартиру було оформлено ОСОБА_2 рішенням ВК Луцької міської ради № 817-2 від 25 листопада 2008 року.

Як вбачається із змісту позовної заяви, вартість квартири АДРЕСА_3 була виплачена повністю за рахунок спільних коштів подружжя. Щодо вказаної обставини жодних заперечень відповідачем подано не було.

Таким чином, право приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 набуто ОСОБА_2 за час перебування у зареєстрованих шлюбних відносинах з ОСОБА_1 .

Внаслідок чого, квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 104,6 кв.м., житлова площа 62,7 кв.м. є спільною сумісною подружжя, та в рівних частках належить сторонам по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.

06 вересня 2016 року, під час перебування сторін по справі у зареєстрованих шлюбних відносинах, відповідачем ОСОБА_2 було набуто та зареєстровано право власності на гараж АДРЕСА_4 , загальною площею 21,5 кв.м. (а.с. 12).

Таким чином, право приватної власності на гараж АДРЕСА_4 , загальною площею 21,5 кв.м набуто ОСОБА_2 за час перебування у зареєстрованих шлюбних відносинах з ОСОБА_1 .

Внаслідок чого, гараж 1-а за адресою АДРЕСА_5 , загальною площею 21,5 кв.м. є спільною сумісною подружжя, та в рівних частках належить сторонам по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та в повному об`ємі загалом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 10 018,77 гривень (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про задоволення позову. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору, а саме в сумі 10 018,77 гривень.

Керуючись ст. 56, 57, 60 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10-18, 81, 141, 200, 263-268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву адвоката Полетила Павла Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити повністю.

Визнати, що квартира АДРЕСА_3 , загальна площа 104,6 кв.м., житлова площа 62,7 кв.м. на праві спільної сумісної власності подружжя належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право приватної власності на частину квартири АДРЕСА_3 , загальна площа 104,6 кв.м., житлова площа 62,7 кв.м.

Визнати, що гараж НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_5 , загальною площею 21,5 кв.м. на праві спільної сумісної власності подружжя належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право приватної власності на частину гараж 1-а за адресою АДРЕСА_5 , загальною площею 21,5 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 10 018,77 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Ковтуненко