печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2023 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Орел А. О.,

за участі позивача (за допомогою відеоконференцзв`язку) ОСОБА_1 , представника відповідача Міністерства внутрішніх справ України Віціної О. О., представника Офісу Генерального прокурора Івашка С. О., представника Міністерства юстиції України Кокотуна А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника Офісу Генерального прокурора - Були Руслана Богдановича про закриття провадження у частині вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яку передано судді 14 березня 2023 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

16 жовтня 2023 року ухвалою судді у справі відкрито провадження для розгляду справи у загальному порядку за допомогою відеоконференції /т. ІІ а. с. 54-55/.

26 жовтня 2023 року позивач подав через Електронний суд відповідь на відзив відповідача Державної казначейської служби України /т. ІІ а. с. 93-112/.

06 листопада 2023 року засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив Офісу Генерального прокурора та клопотання про закриття провадження у справі /т. ІІ а. с. 62-[83-86]-92/.

Також 06 листопада 2023 року позивач подав через Електронний суд відповідь на відзив відповідача Державної казначейської служби України /т. ІІ а. с. 117-172/.

20 листопада 2023 року представник відповідача Міністерства юстиції України подав відзив на позов /т. ІІ а. с. 173-203/.

24 листопада 2023 року через засоби Електронного суду до суду надійшов відзив відповідача Міністерства внутрішніх справ України, зареєстрований 27 листопада 2023 року /т. ІІ а. с. 204-225/.

25 листопада 2023 року і 26 листопада 203 року за допомогою Електронного суду позивач подав до суду відповідь на відзив відповідача Міністерства юстиції України /т. ІІ а. с. 226-243, т. ІІІ а. с. 1-10, 11-25/.

26 листопада 2023 року позивач подав через Електронний суд відповідь на відзив відповідача Міністерства внутрішніх справи України, зареєстрована у суді 27 листопада 2023 року /т. ІІІ а. с. 26-43/.

06 грудня 2023 року через Електронний суд до суду надійшли заперечення відповідача Міністерства юстиції України на відповідь позивача ОСОБА_1 на відзив.

20 грудня 2023 року у судовому засіданні представник відповідача Офісу Генерального прокурора подав суду клопотання про долучення доказів, також подане цього ж дня через Електронний суд 20 грудня 2023 року передане 21 грудня 2023 року.

Позивач ОСОБА_1 , будучи присутнім у судовому засіданні дистанційно за допомогою засобів відеоконференцзв`язку, заперечував проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі.

Представник відповідача (заявника) Офісу Генерального прокурора у судовому засіданні підтримав подане клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Представники відповідачів МВС України, Мін`юсту України у судовому засіданні підтримали заявлене представником відповідача Офісу Генерального прокурора клопотання і просили задовольнити.

Представник відповідача Державної казначейської служби України у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином про час, дату і місце призначеного слухання справи, у своєму відзиві на позов представник сторони просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника.

Суд, заслухавши думку присутніх сторін, дослідивши матеріали справи у межах ініційованого питання, прийшов до наступного висновку.

В обґрунтування свого клопотання представник відповідача Офісу Генерального прокурора вказав, що провадження у частині позовних вимог про визнання бездіяльності органів слідства та прокуратури під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000387 підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої ст. 255 ЦПК України, оскільки позивачем у цій справі оскаржується бездіяльність органів досудового розслідування та прокуратури у вказаному кримінальному провадженні, порядок чого визначений кримінальним процесуальним законом.

Як зазначає у своєму клопотанні представник відповідача, у межах спірних правовідносин позивач і відповідачі діють як учасники кримінального провадження, права і обов`язки яких визначені кримінальним процесуальним законом, тому спір у цій частині не може бути предметом розгляду у порядку цивільного судочинства, натомість підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства. Оскільки не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду у порядку різного судочинства, провадження у частині визнання протиправною бездіяльності відповідачів - органів досудового розслідування, прокуратури у кримінальному провадженні № 0000387 підлягає закриттю.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо вона не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить у позові визнати факт протизаконної бездіяльності слідчих органів та інших відповідачів у кримінальному провадженні № 0000387 від 01 червня 2017 року, стягнути з них компенсацію моральної шкоди завданої йому такою бездіяльністю у розмірі 482 000, 00 грн, відшкодування матеріальної шкоди - 2 000 000, 00 грн.

Як на підстави позову позивач вказує, що бездіяльність органів слідства полягає у несвоєчасному розслідуванні кримінального провадження, неможливістю ним отримати суму вартості майна, яке ним було успадковано, але відчужено без його відома і поза його волею; тривалому проведенні досудового розслідування, його протиправному ході, невстановленням осіб, що вчинили злочин, загалом у відсутності ефективних засобів правового захисту у частині відмови Держави повернути майно відчужене групою шахраїв з числа службовців і у наявності перешкод у володінні, відтак неможливості реалізувати свої життєві плани, пов`язані з отриманням освіти і гідного існування як у місцях позбавлення полі, так і за їх межами, після звільнення.

Рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, передбачені положеннями ст.ст. 303 і 308 КПК України, до переліку яких не належать фактичні обставини, на які посилається позивач у своїй позовній заяві.

Отже, доводи представника відповідача про те, що у межах спірних правовідносин позивач і відповідачі діють як учасники кримінального провадження, права і обов`язки яких визначені кримінальним процесуальним законом, є хибним, а клопотання про закриття провадження, з огляду лише на те, що правовідносини виникли, у тому числі з кримінальних проваджень, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1-20, 43, 49, 255, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Офісу Генерального прокурора - Були Руслана Богдановича про закриття провадження у частині вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про стягнення грошових коштів залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 26 грудня 2023 року.

Суддя І. В. Литвинова