Ухвала

29 червня 2023 року

м. Київ

справа № 757/10400/21

провадження № 61-2063св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Держава Україна в особі Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, Офісу Генерального прокурора, Харківської обласної прокуратури, Київської окружної прокуратури м. Харкова, Держава Україна в особі Державної казначейської служби України,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_1 , Офісу Генерального прокурора, заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року в складі судді Остапчук Т. В. та на постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року в складі колегії суддів Приходька К. П., Писаної Т. О., Журби С. О.,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Держави України в особі Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, Держави України в особі Офісу Генерального прокурора, Харківської обласної прокуратури, Київської окружної прокуратури м. Харкова, Держави України в особі Державної казначейської служби України та просила стягнути на її користь з державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку ДКС України за рахунок коштів державного бюджету завдану їй бездіяльністю органів досудового розслідування моральну шкоду у розмірі 8 000 000 грн.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 07 липня 2022 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої моральної шкоди 15 000 грн.

14 лютого 2023 року ОСОБА_1 через Електронний суд подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.

14 березня 2023 року Офіс Генерального прокурора подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.

15 березня 2023 року заступник керівника Харківської обласної прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.

Ухвалами Верховного Суду від 02 березня, 05 квітня, 22 травня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

В ухвалі Верховного Суду від 02 березня 2023 року вказано, що касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що суди при вирішенні справи не застосували висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20, від 03 вересня 2019 року в справі № 916/1423/17, від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20.

В ухвалі Верховного Суду від 05 квітня 2023 року вказано, що касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що суди при вирішенні справи не застосували висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 18 березня 2020 року в справі № 640/9044/19, від 05 червня 2018 року в справі № 826/13340/15, від 03 вересня 2019 року в справі № 916/1423/17, від 22 грудня 2020 року в справі № 686/24223/17, від 09 листопада 2022 року в справі № 641/5005/20, від 11 січня 2023 року в справі № 591/8842/21, від 19 грудня 2022 року в справі № 466/5021/18, від 24 березня 2021 року в справі № 922/445/20, від 20 січня 2021 року в справі № 686/27885/19, від 11 вересня 2020 року в справі № 638/9834/18, від 04 липня 2018 року в справі № 641/2328/17, від 31 жовтня 2018 року в справі № 646/5224/17, від 23 січня 2019 року в справі № 638/1413/17, від 01 квітня 2020 року в справі № 641/7772/17, від 30 червня 2020 року в справі № 641/7984/17, від 28 листопада 2018 року в справі № 638/9055/15, від 10 жовтня 2018 року в справі № 640/3837/17, від 04 липня 2018 року в справі 3 638/14260/16, від 13 березня 2019 року в справі № 638/12193/16, від 25 березня 2020 року в справі № 638/12794/16-ц.

В ухвалі Верховного Суду від 22 травня 2023 року вказано, що касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що суди при вирішенні справи не застосували висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2019 року в справі № 641/2328/17, від 17 січня 2020 року в справі № 638/11414/18, від 01 квітня 2020 року в справі № 641/7772/17, від 13 травня 2020 року в справі № 638/8636/17, від 20 травня 2020 року в справі 3 337/3375/17, від 20 травня 2020 року в справі 3 639/6736/18, від 23 червня 2020 року в справі № 554/108/18, від 25 червня 2020 року в справі № 520/14/19, від 30 червня 2020 року в справі № 641/7984/17, від 03 липня 2020 року в справі № 686/27965/19, від 16 грудня 2020 року в справі № 638/1414/17, від 03 лютого 2021 року в справі № 757/66977/17, від 03 березня 2021 року в справі № 638/17962/15, від 14 квітня 2021 року в справі № 646/7688/19, від 10 червня 2021 року в справі 3 201/3997/19, від 30 червня 2021 року в справі № 466/9517/17, від 08 вересня 2021 року в справі 3 638/164/18, від 14 вересня 2021 року в справі № 638/3894/20, від 01 грудня 2021 року в справі № 638/3758/20, від 24 грудня 2021 року в справі 3 646/5190/19.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, Держави України в особі Офісу Генерального прокурора, Харківської обласної прокуратури, Київської окружної прокуратури м. Харкова, Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук