ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9067/23 Справа № 203/725/23 Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Максюти Ж.І.

суддів Барильської А.П., Петешенкової М.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мізевича Дмитра Анатолійовича на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2023 року за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

08 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в якому просив змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Кіровського районного суду Луганської області у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% розміру прожиткового мінімуму встановленого для відповідного віку дитини щомісячно, починаючи з 02.06.2010 р. і до досягнення дитиною повноліття, на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% розміру прожиткового мінімуму встановленого для відповідного віку дитини щомісячно, починаючи з 03.07.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття, на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 23.12.2022 р. до досягнення дитиною повноліття, та визначити аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у меншому розмірі, встановивши єдину частку 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів відмовлено.

Судові витрати залишено за позивачем.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Мізевич Д. А. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Апелянт наголошує на тому, що фактична частка аліментів, яка стягується з заробітної плати ОСОБА_1 становить , що суттєво впливає на його майновий стан, він погіршився. На життя позивачу залишається лише частина заробітку, що не дає йому можливості оплачувати свої мінімальні особисті життєво необхідні потреби та мати гідне життя працюючої людини, орендувати житло, створити та утримувати нову родину.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що з ОСОБА_1 стягуються:

на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Кіровського районного суду Луганської області у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% розміру прожиткового мінімуму встановленого для відповідного віку дитини щомісячно, починаючи з 02.06.2010 р. і до досягнення повноліття дитиною,

на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% розміру прожиткового мінімуму встановленого для відповідного віку дитини щомісячно, починаючи з 03.07.2013 р. і до досягнення повноліття дитиною,

на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 23.12.2022 р. та до досягнення дитиною повноліття.

Також, встановлено, що:

- батьками неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Луганської області (а.с.12). ОСОБА_5 є дитиною інвалідом відповідно до медичного висновку №1 (а.с. 52) на дитину (підлітка)-інваліда з дитинства віком до 18 років від 10.12.2008, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 51, 51 зі звороту);

- батьками малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого виконавчим комітетом Новомиколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровського району (а.с.13).

- батьками малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.11).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дитини до її повноліття незалежно від розміру їх доходів.

Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та в інших випадках, передбачених СК України.

Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, позивач посилався на те, що на даний час існують підстави для стягнення з позивача аліментів на трьох дітей у загальному розмірі 3/4 частки від його заробітку (доходу), що суттєво впливає на його майновий стан, він погіршився, на життя позивачу залишається лише 1/4 частина заробітку, що не дає йому можливості свої мінімальні особисті життєво необхідні потреби та мати гідне життя працюючої людини, орендувати житло, створити та утримувати нову родину.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 681/15/12 навіть при погіршенні матеріального стану платника аліментів у випадку, якщо аліменти стягуються у частці від його доходу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки зважаючи на те, що його доходи зменшилися, частина доходу, з якої відраховуються розмір аліментів, що підлягають сплаті на утримання дитини, також зменшиться.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Окрім цього, як вбачається в матеріалах справи відповідачем ОСОБА_3 разом із відзивом надано довідку про доходи за місцем роботи, та зазначено, що вона має мінливий дохід. та в середньому її дохід за місяць складає 2 665,71 грн (а.с. 53), також, звертає увагу, що їх спільна дитини з позивачем є дитиною(підлітком)-інвалідом (а.с. 51-52) та не в змозі самостійно фінансово утримувати сина та матеріально забезпечувати належне лікування.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають. Формальні посилання на неправильне дослідження і оцінку наданих суду доказів, колегія суддів відхиляє, оскільки суд апеляційної інстанції не наділений правом переоцінки доказів, що були досліджені судом першої інстанції та яким надана оцінка у відповідності до вимог ЦПК.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні і апеляційну скаргу, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мізевича Дмитра Анатолійовича залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: