Справа № 750/6610/23
Провадження № 2/750/1058/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

судді - Маринченко О.А.,

секретар судового засідання - Шилова Ж.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

04 травня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому уточнивши свої вимоги просить визначити йому додатковий двохмісячний строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Обґрунтовано позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно, до якого входить 1/5 частка квартири АДРЕСА_1 . Позивач є єдиним спадкоємцем померлого, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Про смерть батька позивач довідався лише в жовтні 2022 року, оскільки тривалий час перебуває за межами України та працює в компанії, яка знаходиться в США (з травня 2015 року). Дізнавшись про смерть батька, позивач через закриття повітряного простору Україною з початком збройного вторгнення російських військ, окупації частини території України та часткового знищення інфраструктури Чернігівської області та м. Чернігів, не мав можливості прибути до України та подати заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивач не відмовлявся від спадщини, однак в силу об`єктивних причин, які від нього не залежали, пропустив строк для її прийняття, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 червня 2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач не з`явився, його представник подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, на електронну адресу суду надіслала клопотання, в якому просить справу розглянути за її відсутності, вказавши, що при її розгляді покладається на розсуд суду.

На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу україни (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 , виданого повторно (а.с. 89).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 лютого 2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 52-53).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с. 38), у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно.

Згідно з копією довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 24 лютого 2022 року, виданою Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 1811 від 31 травня 2022 року, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним за вказаною адресою була зареєстрована ОСОБА_3 (а.с. 39).

За інформацією Першої чернігівської державної нотаріальної контори спадкова справа щодо майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилася.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05 січня 2006 року ОСОБА_2 на праві власності належала 1/5 частка квартири АДРЕСА_1 (а.с. 46).

Позивач проживає за межами України, про що свідчать відмітки в паспорті громадянина України для виїзду за кордон (а.с. 9-36).

Згідно з інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України від 11 травня 2023 року відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 08 листопада 2017 року до 10 травня 2023 року в базі даних не виявлено (а.с. 103).

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частинами першою, другою статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Нормами частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із частиною першою статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у визначений законом строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1272 Цивільного кодексу України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для її прийняття.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. При цьому, поважність таких причин повинна бути обов`язково обґрунтована.

Разом з тим, закон не містить застережень, які саме причини є поважними і визнання їх такими залежить від обставин конкретної справи.

Суд враховує, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Слід також зазначити, що принцип «пропорційності», яким відповідно до статті 2 ЦПК України разом з іншими принципами зобов`язаний керуватися суд, тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення.

Одночасно, дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таким чином, суд має врахувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою та забезпечити розумний баланс між інтересами сторін.

Так, суд вважає, що обмеження позивача у прийнятті спадщини буде невиправданим втручанням у його приватну сферу і становитиме для нього надмірний тягар та не забезпечить розумний баланс між інтересами сторін.

А тому, оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, керуючись принципом пропорційності для забезпечення розумного балансу між інтересами сторін, беручи до уваги те, що в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який діє і на момент ухвалення судом рішення, позивач тривалий час проживає за межами України і через об`єктивні обставини не зміг вчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька, а тому суд знаходить підстави для задоволення позову та визначення позивачу додаткового строку для її прийняття.

Керуючись статтями 2, 4, 10-13, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Чернігівської міської ради (місцезнаходження: вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, ідентифікаційний код юридичної особи 34339125) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя