КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №756/4940/23 Головуючий у 1 інстанції: Шролик І.С.

Провадження №22-ц/824/12305/2023 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

18 грудня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 травня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення грошових коштів.

Просила суд стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» грошові кошти в розмірі 137 031,06 грн, з яких: 81 033,00 грн - авансовий платіж сплачений за Попереднім договором № 317ПП/12/2021 від 31 грудня 2021 року; 39627,00 грн - авансовий платіж сплачений за Договором № 902ВП/12/2021 від 24 грудня 2021 року; 13386,96 грн - інфляційні витрати за період з 16 червня 2022 року по 12 квітня 2023 року; 2985,10 грн - 3 % річних за період з 16 червня 2022 року по 12 квітня 2023 року; стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5300,00 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1375, 35 грн.

В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що 24 грудня 2021 року вона уклала з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» Договір № 902ВП/12/2021 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) Пакет «Максимальна турбота» з 14 до 20 тижнів - до пологів (одноплідна вагітність) (надалі - договір спостереження), за умовами якого медичний заклад зобов`язався надати позивачу медичну допомогу, яка полягає у проведенні циклу амбулаторного спостереження вагітності пацієнта згідно діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров?я України та стандартів медичної допомоги з амбулаторного спостереження вагітності, затверджених у медичному закладі, які позивачка зобов`язалася прийняти і виконувати. Вартість медичної допомоги за умовами договору склала 39627, 00 грн, які були сплачено позивачем у повному обсязі.

Також 31 грудня 2021 між сторонами було укладено Попередній договір № 317ПП/12/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Люкс», згідно якого медичний заклад взяв на себе зобов`язання надати кваліфіковану медичну допомогу у веденні пологів пацієнта, а пацієнт зобов`язався прийняти медичну допомогу та забезпечити її оплату у строк та спосіб визначені договором. Вартість послуг за цим договором склала 81033,00 грн, які були сплачені позивачем у повному обсязі.

Відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, послуг не надав, з 24.02.2022 року припинив надання медичних послуг, жодних повідомлень від Відповідача про неможливість надавати медичну допомогу та виконувати умови договору не надходило.

27.03.2023 року позивачем на юридичну адресу відповідача було направлено досудову вимогу про повернення сплачених коштів. Станом на дату подання позову - Відповідач кошти за договором на вимогу Позивача не повернув, що й стало підставою для подання даного позову до суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 травня 2023 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів - задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 104710, 39 грн, з яких: 81 033,00 грн - авансовий платіж сплачений за Попереднім договором № 317ПП/12/2021 від 31 грудня 2021 року; 11167,00 грн - авансовий платіж сплачений за Договором № 902ВП/12/2021 від 24 грудня 2021 року; 10229,39 грн - інфляційні витрати; 2281,00 грн - 3 % річних.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1047,10 грн.

В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

В апеляційній скарзі генеральний директор ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» Зукін В.Д., просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення. Посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставини, що мають значення для справи.

Зазначив, що введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, стало обставиною непереборної сили для ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та таким, що унеможливило виконання своїх обов`язків перед позивачкою. У результаті проведення активних бойових дій будівля пологового будинку зазнала обстрілів та значних пошкоджень. З початку повномасштабного вторгнення пологовий будинок надавав медичну допомогу пораненим військовослужбовцям ЗСУ, територіальній обороні, мирним жителям, породіллям, новонародженим, десятки людей отримали притулок в пологовому будинку в якості укриття.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу надійшов на адресу суду 21 серпня 2023 року. Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що 24 грудня 2021 року між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 902ВП/12/2021 про надання медичної допомоги (спостереження вагітності) Пакет «Максимальна турбота» з 14 до 20 тижнів - до пологів (одноплідна вагітність) (надалі - договір спостереження), за умовами якого медичний заклад зобов`язався надати позивачу медичну допомогу, яка полягає у проведенні циклу амбулаторного спостереження вагітності пацієнта згідно діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров?я України та стандартів медичної допомоги з амбулаторного спостереження вагітності, затверджених у медичному закладі, які позивачка зобов`язалася прийняти і виконувати (а.с. 14-18).

Згідно з п. п. 5.2, 5.3 договору вартість медичної допомоги, що надається пацієнту медичним закладом складає 39627, 00 грн та сплачується пацієнтом одноразово у формі 100% передоплати у момент підписання даного договору.

Відповідно до п. 4.1.1 договору медичний заклад зобов`язаний надати якісну і кваліфіковану медичну допомогу, а також провести всі діагностичні та лікувальні заходи відповідно до даного Договору.

Згідно п. п. 4.3.6, 4.4.2 договору пацієнт зобов`язаний сплатити за надану медичним закладом медичну допомогу у повному обсязі та в узгоджений сторонами в договорі строк, а також має право відмовитись від подальшого лікування.

Пунктами 6.1, 6.4, 6.5 договору передбачена відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором. Сторони не несуть відповідальності за невиконання або неналежне виконання цього договору у разі виникнення особливих обставин з об`єктивних причин (форс-мажорні обставини), які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки. До таких обставин віднесено, зокрема, війну та воєнні дії.

Відповідно до п. 6.6 договору сторона яка не може виконувати свої договірні відносини внаслідок обставин, зазначених у п. 6.5 договору повинна проінформувати про це іншу сторону, а також належним чином цей факт підтвердити.

Пунктом 7.1 договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та сплати пацієнтом суми передбаченої п. 5.2 даного договору і діє до пологів пацієнта.

Дія договору може бути достроково припинена, зокрема, з ініціативи пацієнта, за умови письмового повідомлення медичного закладу шляхом написання заяви на ім`я головного лікаря медичного закладу із зазначенням причин розірвання договору. В такому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання відповідного повідомлення пацієнта. В такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості договору, що зазначена у п. 5.2 договору, за винятком вартості фактично наданої медичної допомоги пацієнту за договором (п. 8.1.2 Договору).

Відповідно до Додатку № 1 до договору сторонами обумовлено перелік медичних обстежень і консультацій, які входять у предмет договору

З матеріалів справи вбачається, що згідно рахунку - фактури та фіскального чеку № 26868 від 24 грудня 2021, позивач відповідно до умов Договору № 902ВП/12/2021 від 24 грудня 2021 сплатила грошові кошти в розмірі 39627, 00 грн.

Також, 31 грудня 2021 між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» (медичний заклад) та ОСОБА_1 (пацієнт) укладено Попередній договір № 317ПП/12/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Люкс» за умовами якого медичний заклад зобов`язався протягом строку дії договору та на його умовах надати пацієнту якісну та кваліфіковану медичну допомогу, яка полягає у веденні пологів пацієнта згідно діючих нормативних документів та стандартів у галузі охорони здоров`я, а пацієнт зобов`язався прийняти медичну допомогу та забезпечити її оплату у строк та спосіб, визначені договором.

Згідно п. 1.4 договору, при підписанні попереднього договору пацієнт здійснює на користь медичного закладу авансовий платіж у розмірі 81033,00 грн, що дорівнює ціні/вартості послуг медичного закладу за основним договором (Договором про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Комфорт».

Згідно рахунку - фактури № 69703 від 31 грудня 2021 та квитанції від 31 грудня 2021 року позивачем ОСОБА_1 сплачено грошові кошти за Попереднім договором № 317ПП/12/2021 на суму 81033,00 грн.

Позивач двічі 27 березня 2023 року та 15 квітня 2023 року зверталася до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» з досудовою вимогою про повернення грошових коштів сплачених по Попередньому договору № 317ПП/12/2021 від 31 грудня 2021 року та Договору № 902ВП/12/2021 від 24 грудня 2021 року. Проте кошти не були повернуті.

Згідно свідоцтва про народження, виданого Службою реєстрації актів цивільного стану Швейцарської Конфедерації від 29 липня 2022, позивач ОСОБА_1 народила дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пологи відбулися не в ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», а в іншому медичному закладі.

Оскільки запит на розірвання договору відповідачем прийнято 08 червня 2022 року, що підтверджується надісланим позивачем електронним листом, то в силу п. 8.2 Договору, він вважається розірваним 16 червня 2022 року й обов`язок повернути грошові кошти впродовж п`яти робочих днів.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 607 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводити в апеляційній скарзі про те що Указом Президента України № 64/2022 з 24 лютого 2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан й посилання апелянта на те, що введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, стало обставиною непереборної сили для ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та таким, що унеможливило виконання своїх обов`язків перед позивачкою. У результаті проведення активних бойових дій будівля пологового будинку зазнала обстрілів та значних пошкоджень. З початку повномасштабного вторгнення пологовий будинок надавав медичну допомогу пораненим військовослужбовцям ЗСУ, територіальній обороні, мирним жителям, породіллям, новонародженим, десятки людей отримали притулок в пологовому будинку в якості укриття.

Посилання генерального директора ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» Зукіна В.Д. на наявність для ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» обставин непереборної сили, у зв`язку з чим воно не могло виконати зобов`язання перед позивачкою, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 14 Закону про ТПП Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Згідно зі ст. 141 цього Закону ТПП України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів із дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видають безкоштовно. При цьому згідно з ч. 2 цієї статті до форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) віднесено надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна.

Згідно з п. 3.3 Регламенту сертифікат (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - це документ, за затвердженими Президією ТПП України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Тобто існують випадки, коли ТПП України може засвідчувати форс-мажор в силу закону, тобто без закріплення компетенції ТПП на це в договорі. Таке засвідчення можливе, наприклад, у податкових відносинах, зовнішній торгівлі та міжнародних договірних відносинах. А в усіх інших випадках ТПП України засвідчуватиме форс-мажор лише тоді, коли сторони договору домовились про таку її компетенцію та закріпили таку домовленість у договорі (п. 3.1 розділу ІІІ Регламенту та Лист Мін`юсту).

Тому, сам факт війни та уведення воєнного стану ще не є тією обставиною, яка автоматично дозволяє не виконувати зобов`язання за договором.

Верховний суд у своїй практиці виокремив наступні елементи форс-мажорних обставин: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; і найголовніше - унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності (Постанова ВС від 25.01.2022 № 904/3886/21).

Верховний суд у своїх Постановах від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 09.11.2021 у справі № 913/20/21. встановив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Законодавством чітко встановлено форму підтвердження форс-мажорних обставин з боку третіх осіб, якими в Україні виступають Торгово-промислова палата та її регіональні представництва. Ці органи в межах своєї компетенції видають сертифікати про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності. Але лише у разі існування та належного підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між дією форс-мажорних обставин і неможливістю виконання зобов`язання.

Збройна агресія російської федерації як обставина непереборної сили дійсно є форс-мажором, однак не є механізмом універсальної дії.

Колегія суддів погоджується й з висновком суду першої інстанції стосовно розміру коштів, які підлягають поверненню, суд зазначає, що за Договором № 902ВП/12/2021 від 24 грудня 2021 року слід стягнути грошові кошти в розмірі 11167,00 грн за вирахуванням вартості виконаних послуг та страхового платежу (39627,00 грн (сплачені кошти за умовами договору) - 26660,00 грн (використані послуги за час спостереження вагітності) - 1800,00 грн (страховий платіж)) та авансовий платіж сплачений за Попереднім договором № 317ПП/12/2021 від 31 грудня 2021 року у розмірі 81 033,00 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті спору, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» Зукіна Валерія Дмитрійовича залишити без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійника

Л.П. Сушко