Справа № 215/2325/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі:

головуючого, судді - Демиденко Ю.Ю.

при секретарі - Бугрим К.О.

за участю представника відповідача

адвоката Саліної М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №1 Тернівського районного суду міста Кривого Рогу в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

03.05.2023 до суду надійшла дана позовна заява, яка була уточнена 16.05.2023.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка є бабою ОСОБА_1 , та малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно.

ОСОБА_6 , який є батьком позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та його рідний брат - відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за законом.

Відповідач ОСОБА_3 у встановлений законом строк подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_6 у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини після матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , до нотаріальної контори не подав, оскільки з 02.03.2020 по 02.09.2020 проходив військову службу у Збройних силах України та весь цей час приймав участь у бойових діях на сході України, а також, у зв`язку з тим, що його брат - відповідач ОСОБА_3 про смерть матері не сповістив, а при поданні заяви до нотаріальної контори ввів нотаріуса в оману вказавши, що він є єдиним спадкоємцем, інших спадкоємців, передбачених законом немає.

Таким чином, позивачі вважають, що ОСОБА_6 не мав об`єктивної можливості у встановлений законом строк подати заяву про прийняття спадщини після матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконуючи свій військовий обов`язок з захисту України ОСОБА_6 загинув.

Наприкінці березня 2023 року, під час телефонної розмови позивача ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_6 , останній повідомив, що він прийняв спадщину після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та є власником квартири в котрій проживає позивач ОСОБА_1 , а тому, якщо він і далі хоче там жити, йому буде необхідно сплачувати відповідачу ОСОБА_3 за оренду цього житла.

Позивачі вказують, що ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_5 , згідно ст.1266 ЦК України, є спадкоємцями за правом представлення після баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановою нотаріуса від 03.04.2023 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вони не є належним спадкоємцем після смерті баби, а їх батько в установлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини, у зв`язку з чим запропоновано звернутись до суду для вирішення цього питання.

На підставі викладеного, позивачі просять суд визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачі в судове засідання не з`явились, надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають.

Представник відповідача адвокат Саліна М.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала, що відсутні підстави для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки її син ОСОБА_6 , мав більше двох років для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але своїм правом не скористався та позивачами пропущений строк позовної давності. Крім того, в позовній заяві невірно зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є спадкоємцями за правом представлення, в той час як вони є спадкоємцями п`ятої черги за законом, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника відповідача, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.5), яка є бабою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6, 8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер (а.с.4).

ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст.1265 ЦК України, є спадкоємцями п`ятої черги за законом після баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 , у визначений законом шестимісячний строк, з заявою про прийняття спадщини звернувся лише син померлої відповідач ОСОБА_3 (а.с.15), інший син ОСОБА_6 з відповідною заявою до нотаріальної контори не звертався.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1ст.1270 ЦК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3 ст.1272 ЦК України.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Як видно з довідки №4/6762 від 18.10.2023 ОСОБА_6 проходив військову службу з 02.03.2020 по 02.09.2020, зокрема у складі діючої армії в період бойових дій ООС з 25.05.2020 по 02.08.2020 (а.с.64), тобто фактично не мав можливості подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 63 Закону «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Як видно із заяви про прийняття спадщини відповідача ОСОБА_3 , він зазначив, що є єдиним спадкоємцем, інших спадкоємців, передбачених законом немає (а.с.15) із чого вбачається, що останній не повідомив свого брата ОСОБА_6 про смерть матері та мав за мету приховати від нотаріуса факт наявності ще одного спадкоємця першої черги за законом.

Також, суд враховує, що на момент відкриття спадщини після баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , її онуки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були неповнолітніми та не мали змоги звернутись до нотаріальної контори з відповідною заяво про прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що наведені позивачами причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для них щодо подання заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Водночас, суд відхиляє доводи представника відповідача щодо пропуску строку позовної давності та невірне зазначення норми матеріального права, що регулює спірні правовідносини, як самостійні підстави для відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Постановою нотаріуса від 03.04.2023 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, саме з дати прийняття нотаріусом постанови виникає спір та відраховується строк позовної давності. Позовна заява подана 03.05.2023, тобто в межах строку позовної давності.

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої, другої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктами 4 і 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Аналіз наведеного свідчить про те, що предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові.

Оскільки, повноваження органів влади є законодавчо визначеними, то суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін, а з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює їх правильну правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц.

Тобто, належність позивачів до п`ятої черги спадкоємців, а не до спадкоємців за правом представлення не є підставою для відмови в задоволення позовних вимог при наявності об`єктивно встановленої причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 206 ч.4, 247 ч.2, 263-267, 273, 274 ч.4 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 додатковий двохмісячний строк з часу набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кривому Розі баби ОСОБА_4 , як спадкоємиці за законом.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційну скаргу безпосередньо в Дніпровський апеляційний суд.

Повне рішення складено 25.12.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

СУДДЯ: