КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року

справа № 756/5840/23

провадження № 22-ц/824/12147/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Савіцькій Д.А.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

заінтересовані особи - Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ІНФОРМАЦІЯ_9, Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу апеляційну скаргу представника Міністерства оборони України - Богданової Яни Олександрівни на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року, постановлене під головуванням судді Белоконної Н.В., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ІНФОРМАЦІЯ_9, Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В :

09.05.2023 року заявник звернулась до суду із вищевказаною заявою про встановлення факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 о 18 год. 00 хв. громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, військовослужбовця Збройних Сил України в/ч № НОМЕР_1 , який загинув у АДРЕСА_2, під час проходження військової служби під час ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області.

Встановлення факту смерті сина необхідно матері для державної реєстрації смерті сина в органах РАЦСу, оскільки від цього залежить виникнення її особистих та майнових прав, зокрема, щодо отримання одноразової допомоги після загибелі сина та оформлення спадщини після його смерті.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ІНФОРМАЦІЯ_9, Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1, про встановлення факту смерті -задоволено.

Встановлено факт смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 о 18 год. 00 хв. громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Києва, зареєстроване місце проживання на час смерті: АДРЕСА_1 , військовослужбовця Збройних Сил України в/ч № НОМЕР_1 , який загинув у АДРЕСА_3, під час проходження військової служби під час ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області.

В поданій апеляційній скарзі представник Міністерства оборони України просить рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

Вимоги обґрунтовані тим, що положення ст. 317 ЦПК України передбачають можливість встановлення факту смерті особи (цивільного населення, а не військовослужбовців) на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан або на тимчасово окупованій території України, що за наявних обставин не могли бути належним чином задокументовані.

Вказує, що матеріалами службового розслідування № 791 встановлено, що з 15.04.2022 ОСОБА_2 зник безвісти в період воєнного стану біля села Новоселівка Донецької області. Посилається на ст. 46 ЦК України, коли воєнні дії на території України не закінчились та про закінчення воєнного стану в Україні не оголошено, особа може бути оголошена померлою лише через два роки, та з урахуванням конкретних обставин і до спливу цього строку, але не раніше 6 місяців.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції невірно застосовано положення ст. 317 ЦК України, та проігноровано вимоги ст. 46 ЦК України.

Крім того, вказує на п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року, в якому зазначено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, останній раз Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.02.2023, згідно якого воєнний стан продовжений строком на 90 діб.

Судом встановлено, що заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19.08.1976 року, де в графі батько записано - ОСОБА_3 , а матір`ю - ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 , був призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно витягу з наказу №41 від 16.04.2022 року молодшого сержанта ОСОБА_2 , сержанта резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 , (по особовому складу) від 16.04.2022 року №4-РС прийнято на посаду командира бойової машини - командира ІНФОРМАЦІЯ_11 військової частини НОМЕР_1 .

Як вбачається із заяви 15.04.2022 року ОСОБА_2 перестав виходити на зв`язок із матір`ю.

Згідно Акту службового розслідування від липня 2022 року, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_5 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 поблизу населеного пункту Новоселівка особовий склад 1 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 потрапив під ворожий мінометний-артилерійський обстріл, після чого зникнув безвісти командир бойової машини - командир ІНФОРМАЦІЯ_11 військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_2 (а.с.19-20)

08.08.2022 року, ОСОБА_1 отримала від ІНФОРМАЦІЯ_10 сповіщення сім`ї №57 від 08.08.2022 року про те, що її син - сержант резерву ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зник безвісти 15.04.2022 року біля н.п. Новоселівка, Покровського району Донецької області внаслідок артилерійського обстрілу під час виконання службових обов`язків.

10.08.2022 ОСОБА_1 звернулася до Оболонського УП ГУНП в м. Києві із заявою проте, що з 15.04.2022 року втратила зв`язок із сином, військовослужбовцем ВЧ- НОМЕР_1 , який перебував біля н.п. Новоселівка, Покровського району Донецької області. Відомості про заяву 11.08.2022 року внесено до ЄРДР, за правовою кваліфікацією ч.1 ст.115 ККУ. (а.с.21)

13.04.2023 р. ОСОБА_1 повторно отримала з ІНФОРМАЦІЯ_10 сповіщення сім`ї №206 від 13.04.2023 року про те, що її син - молодший сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зник безвісти біля н.п.Новоселівка, Покровського району Донецької області внаслідок артилерійського обстрілу під час виконання службових обов`язків.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи службового розслідування за фактом зникнення ОСОБА_2 №791 від 03.04.2023 року, зокрема акту службового розслідування в якому встановлено, що 22.04.2022 року поблизу н.п.Новоселівка, Покровського району Донецької області особовий склад 1 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , перебував на позиції ВОП «КАНАДА», потрапив під потужний ворожий артилерійський обстріл внаслідок чого особовий склад 1 механізованої роти був змушений відступити на околиці н.п. Новоселівка, Покровського району Донецької області в приміщення школи. 22.04.2022 року, близько 18:00 розпочався танковий обстріл приміщення школи та її околиць внаслідок чого приміщення школи було зруйноване. Після припинення обстрілу солдат ОСОБА_6 та солдат ОСОБА_7 дістали з під завалів школи поранених та вбитих військовослужбовців. Серед тих, хто загинув та кого вони дістали з під завалів було тіло мертвого командира бойової машини - командира ІНФОРМАЦІЯ_11 військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта ОСОБА_2 , яке вони розмістили перед школою на задньому дворі, але тіло через потужність та інтенсивність ворожих артилерійських обстрілів евакуювати не вдалося (а.с.27).

Факт загибелі командира бойової машини - командира ІНФОРМАЦІЯ_11 військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта ОСОБА_2 , засвідчує Акт про настання смерті від 27.03.2023 року (а.с.33 зв.).

З копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №902 від 27.03.2023 року про результати службового розслідування по факту зникнення безвісти молодшого сержанта ОСОБА_2 (арк. 18-21 матеріалів службового розслідування) вбачається, що загибель командира бойової машини - командира ІНФОРМАЦІЯ_11 військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта ОСОБА_2 , згідно з вимогами ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» сталася під час проходження служби Збройних Силах України та пов`язана з виконанням військового обов`язку військової служби в Збройних Силах України, та не пов`язано з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Загибель сталася під час бойових дій і забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області (а.с.34-35).

Таким чином, факт смерті ОСОБА_2 підтверджується Актом службового розслідування від 25.03.2023 року, письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , Актом про настання смерті від 27.03.2023 року, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №902 від 27.03.2023 року про результати службового розслідування по факту зникнення безвісти молодшого сержанта ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України.

Згідно з ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та п.11.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012 №296/5 при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, заявниця повинна надати свідоцтво про смерть спадкодавця, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до вимог Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 1 Об/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 № 545, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пп.2.2 п.2).

При цьому забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті. Патологоанатом, як правило, видає лікарське свідоцтво про смерть на підставі розтину трупів (пп.2.4 п.2).

Відповідно до вимог Інструкції щодо заповнення та видачі фельдшерської довідки про смерть (форма № 1 Об/о), затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 № 545, фельдшерська довідка про смерть видається лише на підставі медичної документації, яка відображає стан хворого до його смерті, якщо немає підозри на насильницьку смерть і причина смерті може бути встановлена точно (п.2.4).

При підозрі насильницької смерті або у випадках, зокрема, коли смерть настала від механічної асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, а також на померлих, особистість яких не встановлена, фельдшерська довідка про смерть не видається. У цих випадках обов`язково провадиться судово-медична експертиза, після чого видається лікарське свідоцтво про смерть закладом охорони здоров`я (п.2.5).

При цьому забороняється видача фельдшерської довідки про смерть заочно, без особистого встановлення фельдшером (акушеркою) факту смерті (п.2.6).

Як вірно встановлено судом для заявниці ОСОБА_1 встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті її сина ОСОБА_2 є необхідним для отримання свідоцтва про смерть та подальшого використання вказаного документу у цивільно-правових відносинах.

Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» від 07 травня 2022 року № 562, абзац четвертий підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2022 № 457 викладено в такій редакції: "Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2022 року № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій."

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 затверджено «Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)», до якого станом на даний час віднесено Донецьку область Покровський район Очеретинську селищну територіальну громаду, до якої відноситься населений пункт село Новоселівка.

На території України у Донецькій області в Покровському районі на сьогоднішній день відбуваються активні бойові дії, при цьому доступу до належного оформлення факту смерті та до тіла загиблого солдата ОСОБА_2 у заявниці- матері ОСОБА_1 немає, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті.

Оскільки тіло ОСОБА_2 не було вивезене з території п.с. Новоселівка Покровського району Донецької області, видача лікарського свідоцтва чи фельдшерської довідки про його смерть неможлива, що у свою чергу унеможливлює державну реєстрацію його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану та видачу свідоцтва про його смерть.

У зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть сина, заявниця не має можливості скористатись своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними із смертю ОСОБА_2 , зокрема: спадкування, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, та ін.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що обґрунтованим є твердження заявниці про неможливість отримання на території, де ведуться бойові дії, документів, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з об`єктивних причин.

Судом вірно взято до уваги правовий висновок викладений в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №490/6057/19-ц - встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання загиблим статусу жертви міжнародного збройного конфлікту з подальшим отриманням членами сім`ї загиблого допомоги від гуманітарних організацій та можливості звернення членів сім`ї загиблого до міжнародних судів із відповідними вимогами.

На підставі встановлених обставин та відповідних доказів, суд дійшов вірного висновку про встановлення факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 о 18 год. 00 хв. громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Києва, зареєстроване місце проживання на час смерті: АДРЕСА_1 , військовослужбовця Збройних Сил України в/ч № НОМЕР_1 , який загинув у АДРЕСА_3, під час проходження військової служби під час ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області.

Доводи апеляційної скарги про те, що статтею 46 ЦК України передбачено, що коли воєнні дії на території України не закінчились та про закінчення воєнного стану в Україні не оголошено, особа може бути оголошена померлою лише через два роки, та з урахуванням конкретних обставин і до спливу цього строку, але не раніше 6 місяців колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом розглянуто заяву про встановлення факту смерті.

Інші доводи представника заінтересованої особи Міністерства оборони України не впливають на правильність оскаржуваного рішення.

Відповідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Міністерства оборони України - Богданової Яни Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 22.12.2023 року.

Суддя-доповідач

Судді