Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

16 жовтня 2023 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Анохіна А.М.

при секретарі - Лазуренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Палм Авто» про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В :

30 серпня 2021 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Палм Авто» про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 04 грудня 2020 року на вулиці Набережно-Хрещатицькій у м. Києві з вини відповідача ОСОБА_1 , який не мав посвідчення на право керування транспортним «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 сталася дорожньо - транспортна пригода.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 05.02.2021 водія ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 25.03.2021.

Відповідач на час скоєння дорожньо - транспортної пригоди не мав чинного договору ОСЦПВ (страхового полісу).

В результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль «Форд Фокус», д.н.з НОМЕР_2 , що належить третій особі ТОВ «Палм Авто» цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу, що діяв на момент ДТП.

Власник добровільно, на підставі усної домовленості, передав автомобіль особі, яка в подальшому здійснила ДТП та заподіяла збитки, то відповідальність за наслідки дії джерела підвищеної небезпеки слід покласти, як на його власника ОСОБА_2 , так і на користувача ОСОБА_1 , як особу, яка здійснювала керування цим автомобілем та з вини якої стався страховий випадок.

Згідно Звіту № 9852 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного на замовлення третьої особи, спеціалістом ФОП ОСОБА_3 , відновлення транспортного засобу є недоцільним та перевищує його ринкову вартість до ДТП, яка становить 241 515 грн.

Зазначив, що для визначення розміру вартості автомобіля після ДТП, МТСБУ було залучено ТОВ «Аудатекс Україна», яким надана платформа «Autoonlain» та сплачено 1 637 грн 76 коп.

07 грудня 2020 року потерпілий повідомив про ДТП та звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно розрахунку відділу експертиз МТСБУ від 16 січня 2021 року було визначено вартість КТЗ в пошкодженому стані, яка склала 122 000 грн 00 коп.

241 515,00 грн - 122 000,00 грн = 119 515,00 грн.

МТСБУ перерахувало потерпілому регламентну виплату в розмірі 119 515,00 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 119515,00 грн та судові витрати.

30 серпня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М.

01 вересня 2021 року судом зроблено запит щодо місця реєстрації відповідача.

11 лютого 2022 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання особи.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16.02.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін.

В судове засідання представник МТСБУ не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про слухання справи у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі у судові засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали.

Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідачів про час розгляду справи належним.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставив.

За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що 04 грудня 2020 року на вулиці Набережно-Хрещатицькій у м. Києві з вини відповідача ОСОБА_1 , який не мав посвідчення на право керування транспортним «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 сталася дорожньо - транспортна пригода.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 05.02.2021 водія ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 25.03.2021.

Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідач на час скоєння дорожньо - транспортної пригоди не мав чинного договору ОСЦПВ (страхового полісу).

В результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль «Форд Фокус», д.н.з НОМЕР_2 , що належить третій особі ТОВ «Палм Авто» цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу № ЕР-182321113.

07 грудня 2020 року з метою отримання суми відшкодування (регламентної виплати), ТОВ «Палм Авто» звернулося до позивача з заявою на виплату відшкодування.

За дорученням МТСБУ було проведене незалежне автотоварознавче дослідження пошкодженого у ДТП автомобіля марки «Форд Фокус», д.н.з НОМЕР_2 .

Згідно Звіту № 9852 від 24.12.2020 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного на замовлення третьої особи, спеціалістом ФОП ОСОБА_3 , відновлення транспортного засобу є недоцільним та перевищує його ринкову вартість до ДТП, яка становить 241 515 грн.

Згідно розрахунку відділу експертиз МТСБУ від 16 січня 2021 року було визначено вартість КТЗ в пошкодженому стані, яка склала 122 000 грн 00 коп.

241 515,00 грн - 122 000,00 грн = 119 515,00 грн.

Для визначення розміру вартості автомобіля після ДТП, МТСБУ було залучено ТОВ «Аудатекс Україна», яким надана платформа «Autoonlain».

Як вбачається з матеріалів справи, 26.04.2021 позивач здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «Палм Авто» у розмірі 119515,00 грн.

Крім того, на підставі рахунку № АО61 від 28.01.2021, позивач здійснив виплату за послуги ТОВ «Аудатекс Україна» у розмірі 1637,76 грн.

Отже, на думку МТСБУ, воно виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини заподіювача шкоди, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність, при цьому загальна сума понесених витрат МТСБУ складає 121152,76 грн (119515,00 грн + 1637,76 грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо ) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Основними завданнями Моторного (транспортного) страхового бюро України є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" .

Відповідно до п.п. "а" п. 41. 1 ст. 41 зазначеного Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність.

В свою чергу, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

У зв`язку із тим, що на момент ДТП відповідач ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Отже, наявність вини заподіювана шкоди не виключає відповідальності особи, яка на відповідній правовій підставі є володільцем чи власником транспортного засобу, такий правовий висновок було викладено у постанові ВС у справі № 703/2166/16-ц від 21.12.2020 року, де зазначено, що положення частини першої статті 1188 ЦК України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерелл підвищеної небезпеки (частина друга статті 1187 ЦК України).

Враховуючи, що власник добровільно, на підставі усної домовленості, передав автомобіль особі, яка в подальшому здійснила ДТП та заподіяла збитки, то відповідальність за. наслідки дії джерела підвищеної небезпеки слід покласти, як на його власника ОСОБА_2 , так і на користувача ОСОБА_1 , як особу, яка здійснювала керування цим автомобілем та з вини якої стався страховий випадок.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає до солідарного стягнення на користь позивача сума судового збору 2270,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 83, 89, 133, 141, 259, 263 - 265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Палм Авто» про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН не відомо, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН невідомо, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, Русанівський бульвар, 8) суму страхового відшкодування у розмірі 121 152 (сто двадцять одна тисяча сто пятдесят дві) гривень 76 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН не відомо, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН невідомо, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, Русанівський бульвар, 8) судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Суддя А.М. Анохін