Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Мороз Т.М.,

з участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

секретаря судового засідання Крейс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кобеляки цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кобеляцька міська рада Полтавського району Полтавської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

29.11.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Зазначила, що з 17 вересня 2017 року вона проживала за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю разом з ОСОБА_3 , з яким вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю як чоловік та жінка. Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину з законом, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що відсутні допустимі для перевірки в нотаріальному порядку докази родинних відносин. Таким чином, оскільки встановлення факту проживання однією сім`єю з покійним чоловіком потрібне для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, заявник прохала суд встановити юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , без реєстрації шлюбу в період з 17 вересня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 01.12.2023 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання.

Заявник ОСОБА_1 , та її представник, ОСОБА_2 , в судовому засіданні підтримали заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та прохали її задовольнити.

Представник заінтересованої особи, в. п. Кобеляцького міського голови Фещенко В. В., в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, прохав рішення приймати на розсуд суду.

Суд, заслухавши заявника та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 7).

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29.06.2017 року визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а. с. 8).

Постановою державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори Русняка Р. В. від 01.11.2023 року за вих. № 939/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю допустимих для перевірки в нотаріальному порядку доказів родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а. с. 9).

Як вбачається з довідок виконкому Кобеляцької міської ради № 18-07/09/3/171 від 20.11.2023 року, № 18-07/09/3/172 від 20.11.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з 17.09.2017 року та зареєстрована з 05.06.2018 року в АДРЕСА_1 разом із співмешканцем ОСОБА_3 до дня його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та вели спільне господарство (а. с. 10-11).

Відповідно до акту обстеження на встановлення місця проживання депутата Кобеляцької міської ради ОСОБА_4 від 21.11.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в будинку, що належить ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 починаючи з 18.09.2017 року. ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 перебувала в цивільному шлюбу, вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку та прибудинкову територію. Після смерті ОСОБА_3 . ОСОБА_1 продовжує проживати в будинку, утримує його, обробляє земельну ділянку та веде домогосподарство (а. с. 12).

Судом також встановлено, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11.12.2019 року розірвано шлюб, зареєстрований 20.12.1983 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 13-14).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом в одному будинку, обробляли разом земельну ділянку. Вважала їх подружжям.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що заявник та ОСОБА_3 проживали разом в одному будинку як чоловік та жінка, обробляли земельну ділянку та прибудинкову територію.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно із ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Перебування жінки та чоловіка у зареєстрованому шлюбі, що є підставою для створення однієї сім`ї, виключає одночасне створення обома або одним з них на інших не заборонених законом підставах іншої сім`ї, зокрема шляхом проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Відповідно, перебування чоловіка та жінки або одного з них у зареєстрованому шлюбі виключає можливість встановлення щодо обох або одного з них факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з іншою особою.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження N 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18 (провадження N 61-3852св19).

Крім цього, відповідно до постанови Верховного суду від 30 червня 2023 року у справі № 686/19661/20 до числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім`єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 , починаючи з 20.12.1983 року і до набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу 11.01.2020 року (а. с. 13).

Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у період з 17 вересня 2017 року до 11 січня 2020 року суперечить вимогам ст.25 СК України та закріпленому принципу одношлюбності, оскільки у цей період шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_8 не розірвано.

Крім цього, суд зазначає, що встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року в справі №127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі №343/1821/16-ц, від 24 січня 2020 року в справі №490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року №757/8786/15-ц.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі № 524/10054/16.

На підтвердження факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу заявником суду надано акт обстеження на встановлення місця проживання депутата Кобеляцької міської ради та довідки виконкому Кобеляцької міської ради.

Зазначені докази підтверджують факт спільного проживання в одному помешканні заявника та померлого ОСОБА_3 , проте не свідчать про існування між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відносин, притаманних подружжю.

Щодо наданих свідками показань, суд зазначає, що вони носять узагальнений характер та стосуються здебільшого факту спільного проживання заявника та померлого ОСОБА_3 .

В контексті визначення можливих доказів, їх оцінки як достатніх слід також відзначити, що згідно усталеної судової практики самі лише показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (постанова Верховного Суду від 12 грудня 2019 року по справі №466/3769/16-ц).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оскільки заявником не доведено достатніми доказами наявність між нею та ОСОБА_3 відносин, притаманних подружжю, беручи до уваги перебування ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі в період з 20.12.1983 року і до 11.01.2020 року, суд вважає, що у задоволенні вимог ОСОБА_1 слід відмовити за необгрунтованістю.

Керуючись статтями 12, 259, 263, 293 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кобеляцька міська рада Полтавського району Полтавської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 25 грудня 2023 року.

Суддя