УХВАЛА

Іменем України

28.06.2023 Справа №607/14887/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Братасюка В.М., з участю секретаря Мокрій М.О.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Качмар І.О., про винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «МЕГА-ГАРАНТ» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.06.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «МЕГА-ГАРАНТ» про стягнення коштів, Суд ухвалив позов задовольнити, стягнути з Акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «МЕГА-ГАРАНТ» на користь ОСОБА_1 10 808 грн. невиплачене страхове відшкодування в розмірі 93800 грн., пеню у розмірі 2458,35грн., інфляційні збитки у розмірі 12429,57грн., 3 відсотки річних у розмірі 1634грн., а також 1293,22грн. сплаченого судового збору.

26.06.2023 року на адресу суду надійшла заява адвоката Качмар І.О. в інтересах позивача ОСОБА_1 , в якій останній просить ухвалити додаткове рішення, в частині стягнення з відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000грн. з відповідними доказами, без направлення таких іншим учасникам справи.

Згідно з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду таку передано на розгляд судді Братасюку В.М.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення ч.3 ст.270 ЦПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2ст.247 ЦПК України не здійснювалося, розгляд здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України.

Мотиви та висновки суду

Відповідно до п.3 ч.1ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із положеннями ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як урегульовано ч.9 ст.83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

За приписами ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.2).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6).

У ч.3 ст.141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Встановлено, що представник позивача в ході судового розгляду, у тому числі у судових дебатах, повідомив, що протягом п`яти днів ним будуть подані докази понесення судових витрат.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу з додатками: договором про надання правничої допомоги від 13.10.2022; актом виконаних робіт(надання послуг) №1 від 19.06.2023.

Водночас матеріали справи не містять доказів підтвердження того, що долучені стороною позивача докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу були надіслані учасникам справи, зокрема відповідачу.

Інших відомостей про ознайомлення відповідача з доказами понесення витрат на правничу допомог з дотриманням установленого процесуальним законом порядку матеріали справи не містять.

Означені дії представника позивача порушують принципи пропорційності та змагальності цивільного процесу, безпосередньо впливають на права відповідача.

За умовами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із правовою позицією, викладеної в постанові Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 756/2399/18, встановивши, що суд не дослідив дотримання особою установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування відповідних судових витрат, зокрема чи всі заявлені витрати пов`язані з розглядом справи та чи надіслані (надані) відповідні докази іншим учасникам справи, та не врахував, що у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) копій таких доказів суд не може їх брати до уваги під час розгляду відповідної заяви, скасував ухвалену ним додаткову постанову як таку що була прийнята без додержання норм процесуального права.

Склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

За таких умов при вирішенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, суд у відповідності до положень ч.9 ст.83 ЦПК України не має права брати до уваги докази, які долучені до вказаної заяви, що зумовлює необхідність відмови в ухваленні додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу. Відомості, які б спростовували даний висновок суду, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст.258-260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Відмовити в ухваленні додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Якщо ухвала суду не була вручена у день її складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк