Справа № 626/768/22
Провадження № 2-др/626/5/23
У Х В А Л А

Іменем України

29.06.2023 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Гусар П.І., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Прийми М.О. адвоката про поновлення пропущеного строку на подання доказів понесених судових витрат та ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовною заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу,

В С Т А Н О В И В:

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ХАРКВІВГАЗ» 27.05.2022 року звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в сумі 142498,42 грн, вартості робіт, пов`язаних з демонтажем, транспортуванням та проведенням експертизи лічильника газу в сумі 5113,40 грн., та судового збору 2481,00 грн.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 28.02.2023 року в задоволенні позову АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ХАРКІВГАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 07.06.2023 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» - залишено без задоволення. Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 28 лютого 2023 року - залишено без змін.

27 червня 2023 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Прийма М.О. звернулася до суду із заявою, в якій просить поновити строк на подання доказів у частині витрат на правову (правничу) допомогу, прийняти додаткове рішення про розподіл судових витрат на підставі поданих доказів, стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь відповідача понесені по справі судові витрати на оплату правничої допомоги в сумі 17795,00 грн. В обґрунтування поважності пропуску строку на подання доказів вказує, що клієнт є пенсіонером, людиною похилого віку, тому міг сплачувати за судові засідання по 700,00 грн. Одразу розрахуватися з АО «РЕК ЛОЕРС» після прийняття судового рішення 28.02.2023 року клієнт змоги не мав, тому провів остаточний розрахунок 06.03.2023 року, а надалі сторони договору узгоджували умови актів приймання-передання правової допомоги. Клієнт заперечував підписання акта, тому у строки, визначені процесуальним законом, надати суду всі необхідні документи виявилось не можливим.

Дослідивши заяву, матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

За приписами ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат визначається: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За положеннями ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача на виконання вимог ст. 134 ЦПК України було наведено попереднє визначення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14500,00 грн. При цьому до закінчення судових дебатів у справі ні відповідач ні його представник не подали суду докази щодо розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, також в судовому засіданні 28.02.2023 року стороною відповідача не було зроблено заяви, що вказані докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, при цьому у відзиві на позовну заяву мається клопотання про здійснення розподілу судових витрат.

Судом враховано, що рішення у справі ухвалено 28.02.2023 року, а відтак, саме з цього дня відліковується п`ятиденний строк, передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Однак, представником позивача докази на підтвердження понесених судових витрат були подані після спливу визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку та попередньо не було зроблено заяви про їх подання, а тільки у відзиві було заявлено клопотання про розподіл судових витрат.

Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно до ч. 4 ст. 127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

При цьому слід враховувати, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення процесуальних строків слід враховувати: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Як на підставу поважності причин пропуску вказаного процесуального строку представник відповідача посилається на те, що не змогла подати відповідну заяву у встановлений строк, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 розрахувався за надані послуги лише 06.03.2023 року, а надалі сторони договору узгоджували умови актів приймання-передання правової допомоги. При цьому клієнт заперечував підписання акта, тому у строки, визначені процесуальним законом, надати суду всі необхідні документи виявилось не можливим.

З доказів доданих до заяви про ухвалення додаткового рішення за вихідним №01-02-23/0165-3 від 21.06.2023 року вбачається, що остаточний розрахунок за надані послуги ОСОБА_1 здійснив 06.03.2023 року, а Акт приймання-передання наданої правової допомоги до Договору про надання правової допомоги від 04.07.2022 року підписаний сторонами, ще 08.05.2023 року, а вказану заяву до суду відповідно до вихідного номера направлено 21.06.2023 року, тобто через 1 місяць та 14 днів. При цьому в заяві про ухвалення додаткового рішення не вказано з яких причин навіть після підписання Акта приймання-передачі наданої правової допомоги 08.05.2023 року дана заява направлена до суду через 1,5 місця, а не одразу після його підписання.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22), неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Отже суд вважає, що наведені причини неможливо вважати поважними та такими, що об`єктивно перешкоджали представнику відповідача звернутися до суду з відповідною заявою, та надати докази на підтвердження витрат на правничу допомогу.

Враховуючи наведене та те стороною відповідача до закінчення судових дебатів у справі було заявлено про необхідність розподілу судових витрат, суд доходить до висновку, що зазначені представником відповідача причини пропуску процесуального строку, встановленого законом, не є поважними, підстави для його поновлення судом не встановлені, і заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 126, 127, 141, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Прийми М.О. про поновлення пропущеного строку на подання доказів понесених судових витрат - відмовити.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Прийми М.О. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовною заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в Харківський апеляційний суд.

Суддя