Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2900/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Підвиноградів, Виноградівського району (тепер Берегівського району) померла рідна матір позивачки ОСОБА_4 .

Після її смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) площею 1,65 га., без присвоєного кадастрового номеру, із вказаним власником ОСОБА_4 (колишня мешканка АДРЕСА_1 ), яка розташована на території урочище «Лази» Підвиноградівської сільської ради, Виноградівського району Закарпатської області , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV ЗК №011386 від 26.02.2002. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 92.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв батько позивачки ОСОБА_5 , так як являвся спадкоємцем першої черги і постійно проживав із спадкодавцем на момент смерті, однак оформити спадкове майно не встиг, так як ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Померлому належала земельна ділянка сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) площею 1,44 га., без присвоєного кадастрового номеру, із вказаним власником ОСОБА_5 (колишній мешканець АДРЕСА_1 ), яка розташована на території Підвиноградівської сільської ради, Виноградівського району, Закарпатської області відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ ЗК №031824 від 04.07.2000, акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2377.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 відповідно до ст. 1261 ЦК України є його діти: позивачка ОСОБА_1 , та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які спадщину після смерті батька не прийняли. Позивач зазначає, що спір за спадщину відсутній.

Позивач вказує, що прийняла спадщину, однак після звернення до державного нотаріуса отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будучи повідомленими про день, час та місце проведення судового засідання належним чином, в судове засідання не з`явився, однак подали через канцелярію суду заяви, згідно якої заперечень проти вимог позивача немають та просять суд розглянути справу у їх відсутність.

Третя особа будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в підготовче судове засідання також не з`явилася, заяв, клопотань від неї не надходило.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядкуст. 223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе у судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 14.11.2013 року.

Заповіту на випадок смерті спадкодавець не залишила.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на наступне нерухоме майно:

Після її смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) площею 1,65 га., без присвоєного кадастрового номеру, із вказаним власником ОСОБА_4 (колишня мешканка АДРЕСА_1 ), яка розташована на території урочище «Лази» Підвиноградівської сільської ради, Виноградівського району Закарпатської області , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV ЗК №011386 від 26.02.2002. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 92.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв її чоловік та батько позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_5 , однак документально оформити спадкове майно не встиг так як ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

ОСОБА_5 був власником земельної ділянки, яка також після його смерті ввійшла до складу спадщини, а саме:

земельна ділянка сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) площею 1,44 га., без присвоєного кадастрового номеру, із вказаним власником ОСОБА_5 (колишній мешканець АДРЕСА_1 ), яка розташована на території Підвиноградівської сільської ради, Виноградівського району, Закарпатської області відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ ЗК №031824 від 04.07.2000, акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2377.

Згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Суд констатує, що позивачка ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом першої черги спадщину прийняла, оскільки проживала із спадкодавцем ОСОБА_5 на день його смерті, що стверджується довідкою старости Підвиноградівського старостинського округу Виногрдівської міської ради від 09.03.2023 № 237/20.9-20.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 відповідно до ст. 1261 ЦК України є його діти: позивачка ОСОБА_1 , та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які спадщину після смерті батька не прийняли.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягаєст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно дост.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину.Статтею 1297 зазначеного Кодексувстановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак листом державного нотаріуса за № 52/01-16 від 17.03.2023 їй було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом, немає можливості, оскільки позивачкою не представлено правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. Також позивачам рекомендовано звернутися до суду для встановлення права власності на спадкове майно.

Разом з цим з матеріалів справи встановлено, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове у позивачки відсутні.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5ст. 1268 ЦКнезалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3ст. 1296 ЦКвідсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1ст.1222 ЦК Україниспадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідност.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Виходячи з вимогст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1ст. 1268 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Стаття 41 Конституції Українизакріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4).

Відповідно до ч.5ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703(в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свободкожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382ч.2, ст.392 ЦК України).

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,12,13,,81,223,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.5,16,328,392,1218,1220,1222,1225,1261, 1265,1268 ЦК України, Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканкою АДРЕСА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

- земельну ділянку сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) загальною площею 1,65 га., розташовану на території урочище «Лази» Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, прав власності на яку посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ЗК №011386 від 26.02.2002, виданого на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Підвиноградівської сільської Ради народних депутатів від 17 травня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 92, із вказаним власником ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- земельну ділянку сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) загальною площею 1,44 га., розташовану на території Підвиноградівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, виданого 04.07.2000 року на підставі розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації від 05.04.2000 р. №181, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2377, із вказаним власником ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 22.06.2023 року. Повний текст рішення виготовлено 29.06.2023 року.

ГоловуючийВ. В. Леньо