1Справа № 367/3937/23 2/335/3917/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., при вирішенні питання про прийняття до свого провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Проконової Ксенії Володимирівни, до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Проконової К.В. звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину та стягнення коштів.

Звернення позивача саме до Ірпінського суду Київської області було обґрунтовано у позові положеннями ч. 8 ст. 28 ЦПК України.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 20.07.2023, зазначену справу направлено за підсудністю до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області.

Направляючи справу для розгляду до іншого суду за підсудністю, суддя Ірпінського міського суду Київської області виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, суддя дійшов висновку, що дана справа не підсудна Ірпінському міському суду Київської області та її необхідно передати за підсудністю до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області, оскільки відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної підсудності, Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області. Ознак виключної підсудності суддею не встановлено.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30.08.2023, відкрито провадження у цій справі та призначено судове засідання з повідомленням учасників справи.

Ухвалою судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 12.10.2023 дану справу направлено за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя для розгляду.

Згідно ухвали суду, до початку судового засідання до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_2 про передачу справи на розгляд іншому суду згідно територіальної юрисдикції. Своє клопотання відповідач обґрунтовував тим, що на даний час, у зв`язку з початком військових дій на території України, він змінив місце проживання та є внутрішньо переміщеною особою. Наразі його місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Виходячи з положень ст. 27 ЦПК України, та вказаних вище обставин, суддя дійшов висновку, що вказана справа підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, оскільки відповідач ОСОБА_2 зареєстрований як внутрішньо-переміщена особа на території, на яку розповсюджується територіальна юрисдикція цього суду.

28.11.2023 вказана справа надійшла до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя та, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2023, передана у провадження судді Гашук К.В.

При вирішення питання про прийняття до свого провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Проконової Ксенії Володимирівни, до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину та стягнення коштів, Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя встановив обставини, які перешкоджають прийняттю до розгляду справи цим судом.

Так, згідно ухвал судді Ірпінського міського суду Київської області та судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області, вказану цивільну справу направлено для розгляду до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, на підставі ч. 1 ст. 27 ЦПК України, тобто за загальними правилами підсудності.

Разом із тим, у своєму позові ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Проконової К.В. просив визнати недійсним договір від 21.08.2021 про наміри з передачею завдатку, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з підстав його вчинення під впливом обману, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2 000 доларів США, отримані ним за договором від 21.08.2021 про наміри з передачею завдатку.

Відповідно до оспорюваного позивачем договору, його предметом є зобов`язання у майбутньому, в обумовлений п. 6.1. Договору строк, укласти та належним чином оформити Основний договір нерухомого майна на умовах і в порядку, визначених цим попереднім договором. Нерухомим майном є: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та земельна ділянка, що знаходиться за цією ж адресою.

Тобто, даний спір виник з приводу укладення та невиконання попереднього договору щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної її частини.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За наведених обставин, враховуючи, що предметом спору у цій справі є правовідносини з приводу укладання та виконання умов попереднього договору, який укладено щодо житлового будинку та земельної ділянки, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , суд доходить до висновку, що вказана справа підлягає розгляду за правилами виключної підсудності, тобто за місцем знаходження нерухомого майна, а тому вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України повернути дану справу на розгляд до Ірпінського міського суду Київської області, як помилково направлену до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

При цьому, суд зазначає, що у даному випадку відсутній спір щодо підсудності справ між судами.

Так, Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, яке підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України).

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо виключної підсудності, а також той факт, що у разі розгляду вказаної цивільної справи, суд, до якого направлено справу з порушенням правил підсудності, позбавляє сторін провадження права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, не допускаючи спору про підсудність справ між судами, суд вважає за необхідне повернути матеріали вказаної справи для розгляду до Ірпінського міського суду Київської області.

Керуючись ст. ст. 30, 31, 258-261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Проконової Ксенії Володимирівни, до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину та стягнення коштів направити до Ірпінського міського суду Київської області (08202, Київська область м. Ірпінь, вул. Мінеральна буд. 7).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: К.В. Гашук