Справа № 214/4993/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 грудня 2023 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Чернової Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Гончар Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 214/4993/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

10.07.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заяво, в якій просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; звільнити від сплати судового збору на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 ЗУ «про судовий збір».

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є бабусею малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. ОСОБА_2 (далі за текстом - відповідач) перебував у зареєстрованому шлюбі з її дочкою - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шлюбні відносини між відповідачем та її покійною донькою носили формальний характер. Відповідач систематично застосовував до дочки фізичне насилля, яке виражалось в нанесенні тілесних ушкоджень та морального знущання. Після смерті дочки, розуміючи, що онука залишилась без материнського піклування вона забрала онуку проживати в свою родину, відповідач проти цього не заперечував. Онука відвідує комунальний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №190 Криворізької міської ради. Зазначає, що відповідач ухиляється від виховання малолітньої дочки, свідомо нехтує своїми обов`язками. Через це, вона звернулась до поліції із заявою щодо самоусунення відповідача від виконання свої батьківських обов`язків по вихованню дитини. Доказом не бажання відповідача займатись вихованням та утриманням дитини є його заява, завірена нотаріусом, відповідно до якої вона має право вирішувати всі питання, які стосуватимуться малолітньої дочки та заява, в якій відповідач не заперечує проти позбавлення нього батьківських прав відносно малолітньої дочки. У зв`язку з вищевикладеним, вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 21.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження та призначенням підготовчого судового засідання (а.с. 28-30).

Ухвалою суду від 27.11.2023 року закрито підготовче провадження по справі з призначенням її до судового розгляду по суті (а.с. 45-46).

Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, подавши заяви, кожен окремо, про розгляд справи за їх відсутності.

Позивач пред`явлені позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх.

Відповідач позовні вимоги визнав, просив задовольнити.

Представник третьої особи не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Просила ухвалити рішення з урахуванням інтересів малолітньої ОСОБА_3 у відповідності до норм чинного законодавства України. Крім того, надала суду висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та просила врахувати його при ухваленні рішення.

Суд, оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, 08 червня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 від 08.06.2018 року (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого 06.09.2018 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Батьком у свідоцтві про народження зазначений ОСОБА_2 . Матір`ю у свідоцтві про народження зазначена ОСОБА_4 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 31.05.2023 року Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради (а.с. 12).

Талоном-повідомленням Єдиного обліку №10057 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, складеним та підписаним інспектором - черговим майором поліції відділення поліції №4 м. Кривий Ріг Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровської області від 12.06.2023 року підтверджується, що 09.06.2023 року о 17:02 год. надійшла заява до РУ про те, що 09.06.2023 року до ВП №4 КРУП з письмовою заявою звернулась гр. ОСОБА_1 про те, що гр. ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання доньки (а.с 16).

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 23.06.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. (а.с. 17 зворот).

Відповідно до заяви від 10.06.2023 року, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Дацко Я.О. підтверджується, що ОСОБА_2 усвідомлюючи значення своїх дій та керування ними, розуміючи обставин, які мають для нього істотне значення, без застосування до нього фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею дає свою згоду на утримання, піклування та проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із її бабусею - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_1 має право вирішувати усі питання, що стосуватимуться його малолітньої доньки, які можуть виникнути під час їх проживання разом, бути відповідальним за її життя та здоров`я (а.с. 18).

Відповідно до заяви від 10.06.2023 року, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Дацко Я.О. підтверджується, що ОСОБА_2 перебуваючи у здоровому розумі, ясній пам`яті та діючи добровільно, відповідно до власного волевиявлення, не обмежений в дієздатності, не знаходячись в алкогольному, токсичному або наркотичному сп`янінні, розуміючи значення свої дій, дав згоду на позбавлення його батьківських прав щодо дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та просив розглянути справу в суді за його відсутності. Позовні вимоги визнав (а.с. 19).

Актом обстеження житлово-побутових умов, складеним та підписаним 15.06.2023 року комісією служби у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради підтверджується, що було проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 та в результаті обстеження виявлено, що сім`я ОСОБА_1 складається із 1 особи. Житло розміщене на другому поверсі дев`ятиповерхового будинку, складається з трьох кімнат: передпокою, кухні, ванної кімнати, туалету. Санітарно-гігієнічні умови: житло централізовано забезпечено тепло-, електро-, газо-, водопостачанням та водовідведенням санітарно-гігієнічні пристрої та кухонно-побутові прилади у задовільному робочому стані (а.с. 22).

Довідкою, виданою 131.06.2023 року КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Криворізької міської ради підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 займається медичним оглядом онуки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Раніше цим займалася мама та бабуся - ОСОБА_1 (а.с 14).

Актом, складеним та підписаним 28.06.2023 року головою правління ЖБК «Світанок-48» Алексеєвим В.І. підтверджується, що за адресою: АДРЕСА_1 в даний час проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ОСОБА_1 мешкає за вищевказаною адресою з 1990 року. За роки проживання в будинку вона та її родина проявляли себе тільки з позитивного боку, як цілісна, гідна сім`я. Всього в родині виховувалось троє дітей. Всі діти добре виховані, талановиті і завжди культурно себе поводять з оточуючими, кожен з них отримав повну вищу освіту. За період життя в будинку родина проявляла себе активно, кожен рік приймає участь у благоустрої придомової ділянки, мають позитивні, дружні стосунки з сусідами. В сім`ї не помічено вживання алкоголю та аморальної поведінки. Всі члени родини ввічливі та привітні. Загалом, ОСОБА_1 дуже чуйна, порядна та відповідальна людина. За весь час спостережень була гарною, люблячою матір`ю і бабусею. Має двоє онуків, які дуже часто гостювали у неї. Одразу після смерті доньки, ОСОБА_4 , тобто з ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 весь час знаходиться з нею, в її родині (а.с. 15).

Педагогічною характеристикою на вихованку групи №7 Комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №190 Криворізької міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеною та підписаною 16.06.2023 року директором ОСОБА_7 , вихователем ОСОБА_8 та практичним психологом ОСОБА_9 підтверджується, що ОСОБА_10 відвідувала групу №7 з листопада 2021 року по лютий 2022 року. За цей час спостерігалось наступне: за період адаптації дитини в групі проходив без ускладнень Психофізичний розвиток відповідає віковим нормам. У спілкуванні з дорослими і однолітками ОСОБА_10 вступає легко і швидко, проявляє зацікавленість у дружніх стосунках як з дівчатками, так і з хлопчиками. Ввічлива, доброзичлива з оточуючими. За період відвідування групи вихованням дівчинки більше займалась мати і бабуся - ОСОБА_11 : щоранку приводила в дитсадок і забирала. Мати виконувала всі завдання вихователів з питань оснащення навчального процесу дівчинки: у ОСОБА_12 були фарби, олівці, спортивна форма на початок навчання, але потім траплялись випадки невчасного сплачування за харчування дитини в дитсадку. Мати пояснювала це тим, що батько дитини ніде постійно не працює. Мати цікавилась успіхами доньки, позитивно ставилась до дитсадка, була зацікавлена у співпраці. Дівчинка була завжди доглянута, охайна, але іноді вигляд і стан дитини вранці був стомлений. З любов`ю ставилась дівчинка до матусі і бабусі. Бабуся брала активну участь у вихованні онуки, завдяки тому, що сама виховала трьох дітей і зараз опікується онуком та онукою. Батько дівчинки дуже рідко забирав і приводив її у дошкільний заклад, не цікавився у вихователів досягненнями доньки щодо занять, не брав участь у батьківських заходах групи (а.с. 13).

Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 складеним та підписаним 28.11.2023 року головою районної у місті ради В. Старовойтом підтверджуються, що за інформацією Криворізького міського центру соціальних служб, під час неодноразового відвідування фахівцями центру гр. ОСОБА_2 за адресою проживання: АДРЕСА_2 було встановлено, що до моменту смерті гр. ОСОБА_4 сім`я проживала у трикімнатній квартирі, яка централізовано забезпечена тепло-, електро-, газо- та водопостачанням, однак потребує косметичного ремонту, генерального прибирання та провітрювання. Стеля, кути, стіни у павутинні, на підлозі залишки їжі та сміття, у квартирі стійкий неприємний запах, у наявності невелика кількість готової їжі. Речі дитини не складені до шафи, однак малолітня ОСОБА_2 забезпечена одягом, взуттям, іграшками, має власне спальне місце. Належні умови для гармонійного життя та повноцінного розвитку дитини у житловому приміщенні не створені. Батько дитини, ОСОБА_2 неодноразово перебував у стані алкогольного сп`яніння. За результатами оцінки потреб встановлено, що гр. ОСОБА_2 не має бажання виконувати батьківські обов`язки Родина гр. ОСОБА_2 занесена на облік соціальної роботи з сім`ями, які опинились у складних життєвих обставинах. Згідно з постановами Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2023 року у справі №214/2543/23. Від 23.06.2023 року у справі №214/4231/23 гр. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП за ухилення від виконання батьківських обов`язків. Зі змісту постанов підтверджується, що в ході розгляду справ судом, гр. ОСОБА_2 не заперечував факт ухилення від виконання батьківських обов`язків у відношенні доньки ОСОБА_3 , яку після смерті її матері віддав на виховання бабусі, з якою дитина проживає. Підтвердив, що участі у вихованні доньки він не бере, матеріально не допомагає, оскільки ніде не працює. За інформацією відділення поліції №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області встановлено, що гр. ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями не доглядає за донькою, яка наразі знаходиться з бабусею та проживає разом з нею. Зі слів сусідів, дитина боїться батька та не хоче повертатися до нього. З гр. Колісником неодноразово проводилась профілактично - роз`яснювальна робота спеціалістами служби у справах дітей виконкому районної у місті ради, інспекторами ювенальної превенції, фахівцями із соціальної роботи Криворізького міського центру соціальних служб, яка не дала позитивних результатів (а.с. 54-56).

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини, свідомо не виконує свої батьківські обов`язки.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.

Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

В рішенні ЄСПЛ від 10 вересня 2019 року у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії» (Strand Lobben and Others v. Norway, заява № 37283/13) зазначено, що коли інтереси дитини суперечать інтересам батьків, органи влади повинні встановлювати справедливий баланс цих інтересів, при цьому особливе значення надається найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Так, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: не займається вихованням та її розвитком та не створює умов для її життя, гармонійного розвитку, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом.

Встановлені судом обставини, що підтверджені обсягом наявних доказів в своїй сукупності, суд розцінює як свідчення незацікавленості відповідача життям, здоров`ям, матеріальним благополуччям та майбутнім його малолітньої дитини, фактичне умисне самоусунення від виконання батьківських обов`язків, свідоме нехтування їх виконанням. При цьому, така поведінка відповідача на переконання суду, є винною та свідомою.

Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З урахуванням вищевикладеного, визнання відповідачем позовних вимог, яке не суперечить закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених позивачем вимог та можливість позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлені обставини в їх сукупності приводять суд до висновку, що застосування до відповідача крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав щодо дитини забезпечить захист інтересів дитини, а наявні мотиви для позбавлення батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів.

При цьому суд вважає, що саме таке рішення буде відповідати вимогам Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції ООН про права дитини та нормам Сімейного кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до положення ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України.

Враховуючи що зазначений позов пред`явлено 10.07.2023 року, суд вважає що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 10 липня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття на користь опікуна з яким буде перебувати дитина.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.7 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.164, 165, 166, 171, 180-182 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 266, 273, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав у відношенні малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 10 липня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття на користь опікуна з яким буде перебувати дитина.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, , адреса: вул. Володимира Великого, буд. 32, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Рішення суду складено та підписано 19 грудня 2023 року

Суддя Н.В. Чернова