Справа № 148/1112/23
Провадження № 2-н/148/182/23
У Х В А ЛА

про відмову у видачі судового наказу

27 червня 2023 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

В С Т А Н О В И В:

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» звернувся до суду з заявою щодо видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 . Посилаючись на те, що після укладення договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Користуючись відповідно до умов договору наданими заявником послугами, у боржниці, у зв`язку з частковим порушенням зобов`язання, виникла заборгованість перед стягувачем за період 01.12.2022 по 30.04.2023, яка складає 13679,76 грн, тому просить винести наказ про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та суми судового збору.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити, з огляду на таке.

Із змісту ч.3 ст. 19 ЦПК України вбачається, що наказне провадження призначене лише для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Безспірність вимоги заявника у наказному провадженні полягає у чітко зазначених та документально підтверджених вимогах, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Тобто, у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог. Безспірні вимоги заявника у наказному провадженні це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Відповідно до роз`яснень п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» у разі заявлення вимоги про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Згідно ч.2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 4-5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

При перевірці доданих до заяви письмових доказів у їх сукупності, а саме: довідки про місце реєстрацію (а.с.25) та Договору про постачання електричної енергії № 262110599 від 20.01.2020 (6-11) із яких убачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак за умовами договору № 262110599 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , а не за адресою реєстрації. Має особовий рахунок № НОМЕР_2 (а.с.13), а не № 26211044, як те зазначено у заяві щодо видачі судового наказу.

Із доданих до заяви довідок про споживання за особовим рахунком № НОМЕР_2 (а.с.14) та сальдових оборотів по споживачу № 262110599 (а.с.15-16) станом на 07.06.2023 вбачається сума заборгованості по споживачу ОСОБА_1 у розмірі 5845,88 грн. З огляду на те, що заявником у заяві про видачу судового наказу зазначено іншу суму заборгованості, а саме: 13679,76 грн, тобто встановлено відсутність доказів на підтвердження заявником своїх вимог, що у свою чергу не вказує на правильність і безспірність розрахунків. За вказаних обставин розмір заборгованості, який представник заявника просить стягнути з боржника не можна вважати безспірним, а тому, всупереч вимогам ч.3 ст.19 ЦПК України, щодо нього може існувати спір про право.

З огляду на встановлені недоліки, приходжу до висновку, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст.163 ЦПК України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Разом з тим, з метою недопущення порушення права заявника на судовий захист, шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості та судовий розгляд такої вимоги, останньому слід роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом (розділ ІІ Наказне провадження), після усунення її недоліків.

Також, відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 161, 165-166 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ», що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя О.О. Дамчук