Справа № 646/1175/21
№ провадження 2/646/4/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.23 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

судді Янцовської Т.М.,

з участю секретаря Борщ Л.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 646/1175/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача 470 000 гривень, що були сплачені нею на припинення зобов`язання відповідача за кредитним договором 1/Ф від 09.10.2007 р. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 09.10.2007 р. між Акціонерним банком «Український Бізнес Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 1/Ф про надання довгострокового кредиту у формі поновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування у розмірі 100 000 доларів США. У відповідності до п. 3.1.1. Кредитного договору позичальник зобов`язався передати під заставу банку однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Так, на виконання умов Кредитного договору між AT «Український Бізнес Банк» та позивачкою укладено договір іпотеки від 09.10.2007 р. Таким чином, після укладення Договору іпотеки, позивачка стала майновим поручителем відповідача ОСОБА_4 . Після того, як відповідач перестав виконувати свої зобов`язання відповідно до умов укладеного та погодженого сторонами Кредитного договору, 02.07.2015 року рішенням ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» надано згоду на початок претензійно-позовної роботи по клієнту ОСОБА_4 21.02.2018 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПА» пред`явило позивачці вимогу про усунення порушення (в порядку ст. 35 ЗУ «Про іпотеку»). В свою чергу позивачка 11.04.2018 р. направила електронне повідомлення № 000019 на адресу відповідача, яким повідомила про намір задовольнити вказану вище вимогу шляхом укладення договору про припинення зобов`язання переданням відступного в сумі 470000 гривень. Так, 13.04.2018 р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПА» та позивачкою укладено договір про припинення зобов`язання переданням відступного. Внаслідок задоволення позивачкою вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПА» шляхом передання суми відступного, зобов`язання відповідача за кредитним договором № 1/Ф від 09.10.2007 р. припинились в повному обсязі. 25.08.2020 р. позивачкою направлено відповідачу претензію-вимогу щодо сплати заборгованості у розмірі 470 000 гривень, однак відповіді та грошових коштів, нею отримано не було.

Ухвалою суду від 07.04.2021 р. відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 18.06.2021 р. провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 757/37381/18-ц.

Ухвалою суду від 09.12.2021 р. суддею Янцовською Т.М. прийнято до провадження цивільну справу.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» у зв`язку із неможливістю Червонозаводським районним судом м. Харкова здійснювати правосуддя під час воєнного стану визначено територіальну підсудність судових справ цього суду за Ленінським районним судом м. Полтави.

Надалі розпорядженням Голови Верховного Суду № 65 від 17 листопада 2022 року «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» з 23 листопада 2022 року відновлено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, змінену розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10 березня 2022 року.

Ухвалою суду від 01.01.2023 р. провадження у справі поновлено.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що не оспорюючи укладення 09.10.2007 р. між відповідачем ОСОБА_4 та ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» кредитного договору, а також договору іпотеки між ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» та позивачкою ОСОБА_3 , вважає Договір про припинення зобов`язання переданням відступного, укладений 13.04.2018 р. між ОСОБА_3 та ТОВ «Фінансова компанія «Європа», укладеним з грубим порушенням норм діючого законодавства, а тому недійсним. Даний договір укладено з метою виведення предмету іпотеки: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , із загальної маси майна, що належить до розподілу як сумісно нажите майно подружжя позивачки та відповідача у період проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбних відносин.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 09.10.2007 р. укладено кредитний договір №1/Ф між Акціонерним банком «Український Бізнес Банк» та відповідачем ОСОБА_4 про надання останньому довгострокового кредиту у формі поновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування у розмірі 100 000 доларів США строком з 09.10.2007 р. по 08.10.2017 р. Пунктом 3.1.1. договору передбачено, що позичальник зобов`язався передати під заставу банку однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

09.10.2007 р. між АБ «Український Бізнес Банк» та позивачкою ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі № 4209. Предметом іпотеки є квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно п. 5.1 договору у разі порушення умов боржником кредитного договору та/або іпотекодавцем цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушень. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у тридцятиденний строк з моменту отримання цього листа та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно службової записки від 01.07.2015 р. запропоновано розпочати претензійно-позовну роботу по клієнту ОСОБА_4 за кредитним договором №1/Ф.

З виписки з протоколу № 14 засідання кредитного комітету ПАТ «Укрбізнесбанк» від 02.07.2015 р. убачається про початок претензійно-позовної роботи по клієнту ОСОБА_4 за кредитним договором 1/Ф від 09.10.2007р. по 08.10.2017р.

13.04.2018 р. між ТОВ «ФК «Європа» та позивачкою ОСОБА_3 укладено договір про припинення зобов`язання переданням відступного, згідно з пунктами 2.1 - 2.3 якого новий кредитор (ТОВ «ФК «Європа») та боржник ( ОСОБА_3 ) дійшли згоди, що зобов`язання за кредитним договором від 09.10.2007 р. № 1/ф припиняється в повному обсязі внаслідок передання боржником ОСОБА_3 новому кредитору відступного грошової суми 470000 гривень. Внаслідок припинення кредитного договору новий кредитор згоден і зобов`язується вважати припиненими у повному обсязі всі без виключення зобов`язання позичальника ( ОСОБА_4 ) за кредитним договором. Внаслідок припинення кредитного договору новий кредитор та боржник згодні з тим, що зобов`язання за договором іпотеки припиняються у повному обсязі.

Відповідно до листа ТОВ «ФК «Європа» від 20.04.2018 р. № 200418/1 ОСОБА_4 повідомлено про прощення (анулювання) боргу та необхідність сплатити податки, оскільки сума прощеного боргу є доходом і підлягає оподаткуванню.

25.08.2020 р. позивачкою ОСОБА_3 на адресу ОСОБА_4 направлено претензію-вимогу про перерахування заборгованості у розмірі 470000 гривень.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2021 р. по справі № 757/37381/18-ц відмовлено в позові ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європа», ОСОБА_3 , за участі третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорней Віти Володимирівни про визнання договору недійсним.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.10.2022 р. рішення Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2021 р. залишено в силі.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтями 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 519 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Відповідно до ст. 556 ЦК України - після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

За змістом ч. 1 ст. 544 ЦК України право на зворотну вимогу (регрес) виникає у одного з солідарних боржників до інших лише після виконання ним солідарного обов`язку. Правовий аналіз положень зазначеної правової норми дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені у ній, настають лише в разі повного виконання боржником солідарного обов`язку. Часткове виконання боржником солідарного обов`язку не породжує перехід до нього права на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників.

Ознакою регресного зобов`язання є його самостійний, незалежний від основного договору характер, а також те, що воно виникає лише після припинення основного договору.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» ( в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 11 Закону України «Про іпотеку» визначено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Посилання представника відповідача на недійсність договору про припинення зобов`язання переданням відступного, укладений 13.04.2018 р. між ОСОБА_3 та ТОВ «Фінансова компанія «Європа», спростовуються рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2021 р. про відмову в позові ОСОБА_4 про визнання договору недійсним.

Суд враховує положення ч. 5 ст. 82 ЦПК України, відповідно до яких обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

При ухваленні рішення судом враховані правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 05.02.2020 р. у справі № 760/27180/17, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.05.2016 р. у справі № 171/2399/14, згідно яким право зворотної вимоги одного із солідарних боржників до інших виникає, коли такий боржник погасив борг повністю, а ознакою регресного зобов`язання є його самостійний, незалежний від основного договору характер.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Виконання зобов`язання позивачкою є підставою виникнення регресного зобов`язання до відповідача у межах сплаченої суми заборгованості. Отже, право зворотної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки грошових коштів виникло з моменту сплати нею боргу в повному обсязі.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 15, 512, 514, 519, 544, 554, 556 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в порядку регресу в рахунок виконання зобов`язання за кредитним договором 1/Ф від 09.10.2007 р. 470 000 (чотириста сімдесят тисяч) гривень, судовий збір у розмірі 4700 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

відповідач - ОСОБА_4 ,АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: Т.М. Янцовська