ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/793/23 Номер провадження 22-ц/814/4403/23Головуючий у 1-й інстанції Високих М.С. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Маліннікова Дар`я Костянтинівна, на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 21 липня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління реєстрації та міграції населення у м. Беер-Шева Міністерства внутрішніх справ Ізраїлю в особі Посольства Ізраїлю в Україні, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій прохала суд встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2019 року по даний час перебуває під виключною (юридичною) опікою її матері - заявника та постійно проживає разом з нею.

Заявлені вимоги мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який наразі розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 13 лютого 2019 року. Вони мають спільну неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19 березня 2021 року ОСОБА_1 (після одруження - ОСОБА_1 ) уклала шлюб з громадянином Ізраїлю ОСОБА_6 та з березня 2022 року разом із чоловіком та донькою проживає у державі Ізраїль. Неповнолітня донька заявниці проживає разом з матір`ю з 2019 року під її повною фактичною та юридичною опікою і піклуванням. Встановлення юридичного факту необхідно заявниці для реалізації можливості отримати дозвіл Управління реєстрації та міграції населення у м. Беер-Шева Міністерства внутрішніх справ Ізраїлю щодо отримання нею та її донькою громадянства держави Ізраїль.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 21 липня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління реєстрації та міграції населення у м. Беер-Шева Міністерства внутрішніх справ Ізраїлю в особі Посольства Ізраїлю в Україні, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 прохаючи встановити факт перебування під виключною (юридичною) опікою та постійного проживання з 2019 року по даний час разом з нею доньки, заявником не було надано доказів на підтвердження існування цих обставин.

Позиції учасників справи

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 21 липня 2023 року не погодилася ОСОБА_1 та оскаржила його в апеляційному порядку, подавши до Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій прохала суд скасувати оскаржуване рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2019 року по даний час перебуває під виключною (юридичною) опікою її матері - ОСОБА_1 та постійно проживає разом з нею.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі зазначено, що підставами для оскарження рішення місцевого суду стала його необґрунтованість, пов`язана з порушенням норм матеріального права та неправильним встановленням фактичних обставин справи.

Заявником зазначено, що оскаржуване судове рішення містить в собі суперечливі висновки, оскільки нею до матеріалів справи було долучено докази на підтвердження факту проживання дитини разом з матір`ю, що в свою чергу не заперечувалося й батьком дитини - ОСОБА_2 .

Крім того, після розірвання шлюбу за рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 13 лютого 2019 року між батьками ОСОБА_3 не було спору щодо місця проживання дитини, адже дане питання було вирішено мирно, за згодою сторін, що узгоджується з нормами СК України.

ОСОБА_1 наголошує, що заявлені нею вимоги у частині встановлення факту перебування дитини під її опікою потрібно розглядати, у тому числі, й в контексті міжнародного права, оскільки термін «опіка», що міститься в Гаазькій Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 25 жовтня 1980 року, закріплює відмінне від національного визначення даного поняття.

Наголошено, що дитина фактично і так знаходиться під повною опікою матері на території Ізраїлю, але для оформлення документів на проживання дитини у цій країні необхідним є саме встановлення юридичної опіки над дитиною, що буде визнана за рішенням суду.

Подаючи до суду апеляційної інстанції нові докази, заявник зазначає, що була позбавлена можливості їх подати до місцевого суду, що пов`язано з її місцезнаходженням та відсутність свідків за адресою їх реєстрації та проживання у зв`язку з воєнним станом в країні.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

Учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (після одруження - ОСОБА_1 ) (а.с.13).

За рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 13 лютого 2019 року (а.с.14) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

19 березня 2021 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_6 та прийняла прізвище чоловіка, про що Шевченківським районним у м. Полтаві відділом ДРАЦС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) складено відповідний актовий запис за №189 від 19 березня 2021 року (а.с.16).

За довідками про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 31 березня 2021 року (а.с.10-11) та від 16 лютого 2021 року (а.с.49-50), місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що також узгоджується з наданим витягом (а.с.12) та довідкою про реєстрацію місця проживання особи.

Відповідно до довідки №1121 від 27 квітня 2021 року, виданої КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради (а.с.19), за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок на квартиру оформлений на ОСОБА_1 , зареєстрованими є 4 особи, в тому числі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Згідно із довідкою Міської середньої загальноосвітньої школи №3 ім. Пауля Гімельфарба від 20 лютого 2023 року (а.с.20), ОСОБА_3 є ученицею цієї школи, навчальний рік 2022-2023, та має посвідчення особи № НОМЕР_2 , з 06 лютого 2023 року здійснено страхування здоров`я «Мігдаль» для осіб без громадянства (а.с.21).

Відповідно до заяви ОСОБА_2 , посвідченої приватним нотаріусом 16 грудня 2021 року за реєстровим №4795, його донька ОСОБА_3 останні два роки проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 .

За таких обставин, з огляду на дату посвідчення цієї заяви батько дитини не заперечує того, що з 16 грудня 2019 року його донька проживає разом із матір`ю (а.с.26).

Також за заявами ОСОБА_2 , що були посвідчені нотаріально, (а.с.27-29), останнім було надано згоду на проживання доньки ОСОБА_3 на території Ізраїлю, отримання громадянства цієї держави, надано згоду на виїзд на постійне місце проживання дитини разом із матір`ю, та у заяві від 14 лютого 2022 року стверджено про відсутність заперечень, щоб до досягнення донькою вісімнадцяти років вона перебувала під опікою ОСОБА_1 .

За повідомленням Управління реєстрації та міграції населення Беер-Шевське бюро від 04 квітня 2022 року, адресованим на ім`я ОСОБА_7 , стосовно вимоги надання додаткових документів до заяви про набуття статусу в державі Ізраїль на підставі укладення шлюбу для підданої України власниці паспорта для виїзду за кордон НОМЕР_3 та дитини, яку вона супроводжує, власниці паспорта для виїзду за кордон НОМЕР_4 , 24 березня 2022 року було відкрито справу на підставі шлюбу + супровід дитини. Після перевірки наданих документів було встановлено необхідність надання довідки про місце реєстрації ОСОБА_1 в Україні, рішення суду щодо визначення місця проживання дитини разом із матір`ю останні два роки.

Одночасно, за змістом вказаного повідомлення, органом реєстрації стверджено про те, що в разі не надання запитуваних документів протягом 45 днів (не пізніше 18 травня 2022 року) прохання буде відхилено (а.с.30).

Позиція апеляційного суду

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За умовами частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Заявниця зазначила, що з березня 2022 року вона з неповнолітньою донькою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають разом з чоловіком ОСОБА_1 в Ізраїлі. З метою отримання дозволу на проживання та отримання громадянства, заявник звернулася до Міністерства внутрішніх справ Ізраїлю, однак компетентний орган іноземної держави повідомив їй про необхідність подання додаткових документів, зокрема, рішення суду України щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю останні два роки. На даний момент її доньці 17 років, а тому згідно з Інструкцією №5.2.0008, яка діє на території Ізраїлю, вона зобов`язана пред`явити також рішення суду України про те, що за два попередні роки до подання заяви її донька проживала разом з нею і що опікується дитиною лише вона - ОСОБА_1 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що норми чинного законодавства Ізраїлю вимагають перебування дитини під опікунством матері або батька для набуття дитиною ізраїльського громадянства. При цьому, перебування на утриманні, що є визначальним для набуття громадянства, має бути встановлено рішенням суду за місцем постійного проживання в країні, громадянами якої є мати або батько.

Враховуючи факт проживання заявника з донькою з березня 2022 року в Ізраїлі, колегія суддів вважає, що розгляд судом заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування дитини під її виключною (юридичною) опікою та проживання її разом з матір`ю з 2019 року по даний час є фактично перебиранням на себе органом судової влади функції, яку покладено на спеціально уповноважений орган іноземної держави, що має відповідну компетенцію щодо перевірки всіх необхідних обставин для набуття громадянства країни. При цьому заявниця не навела обставин, які свідчили б про неможливість отримання відповідних документів в інший спосіб, не надала доказів, що отримала відмову від компетентного органу Ізраїлю про вирішення поставлених нею питань щодо набуття громадянства. З наданих ОСОБА_1 доказів вбачається лише, що їй запропоновано надати додаткові документи для встановлення відповідних обставин, а не відмовлено у зверненні.

Колегія суддів дійшла до висновку, що заява про встановлення фактів проживання і перебування дитини під виключною (юридичною) опікою її матері, з урахуванням факту їх проживання з березня 2022 року в Ізраїлі, не підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки встановлено певну процедуру отримання громадянства іноземної держави. Перекладання на суд функцій іноземного органу державної влади суперечило б вимогам закону, принципам міжнародного права, і створило б умови для уникнення встановленої іноземним законодавством процедури отримання статусу іноземного громадянства.

Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, що викладена при розгляді справи з аналогічних правовідносин в постанові від 08 вересня 2021 року по справі №201/9565/19.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що за повідомленням Управління реєстрації та міграції населення Беер-Шевське бюро від 04 квітня 2022 року, адресованим на ім`я ОСОБА_7 , стосовно вимоги надання додаткових документів до заяви про набуття статусу в державі Ізраїль на підставі укладення шлюбу для підданої України та дитини, яку вона супроводжує, після перевірки наданих документів було встановлено необхідність надання додаткових документів, зокрема, рішення суду щодо визначення місця проживання дитини разом із матір`ю останні два роки.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста статті 81 ЦПК України).

Разом з тим, подані до суду апеляційної інстанції докази, зокрема, письмові пояснення свідків не впливають на факт, який прохала встановити заявниця. Крім того, слід наголосити, що свідчення, які викладені свідками у їх письмових поясненнях, з урахуванням обставин справи, стосуються подій, що датовані до березня 2022 року та не охоплюють проміжок часу до подання ОСОБА_1 заяви про встановлення факту.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту четвертого частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки колегія суддів дійшла до висновку, що подана до суду заява ОСОБА_1 про встановлення факту не підлягає розгляду в судовому порядку, то апеляційна скарга заявника підлягає частковому задоволенню, рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 21 липня 2023 року - скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись статтями 255, 367, 374, 377, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Маліннікова Дар`я Костянтинівна - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 21 липня 2023 року - скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління реєстрації та міграції населення у м. Беер-Шева Міністерства внутрішніх справ Ізраїлю в особі Посольства Ізраїлю в Україні, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 грудня 2023 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко