Справа № 361/1595/23
Провадження № 2/361/2222/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про не створення перешкод у проживанні дитини з матір`ю, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває вищевказана цивільна справа.

28 лютого 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ним - її батьком ОСОБА_1 .

05 травня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинського В.С. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження.

14 серпня 2023 року до суду надійшла зустрічна позовна заява від ОСОБА_3 , в якій вона просить зобов`язати ОСОБА_1 не створювати перешкод в зростанні ОСОБА_5 в сімейному оточенні та сумісному проживанні з її матір`ю ОСОБА_3 в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності.

15 серпня 2023 року ухвалою судді Сердинського В.С. об`єднано в одне провадження первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про визначення місця проживання дитини та зустрічний позов ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області, про нестворення перешкод у проживанні дитини з матір`ю.

На підставі розпорядження щодо повторного автоматизованого розподілу судової справи № 867 від 16 жовтня 2023 року, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали цивільної справи передані на розгляд судді Радзівіл А.Г.

17 жовтня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду справу за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

15 грудня 2023 року до суду позивач подав заяву про зміну предмету позову, в якій просив визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ним - її батьком ОСОБА_1 .

Посилався на те, що позивач та відповідач мають спільну дитину - доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 -х кімнатна квартира, належить на праві приватної власності позивачу, на підставі договору дарування квартири від 12.01Л999 року.

Відповідач - ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою ; АДРЕСА_2 . Відповідачу на праві часткової приватної власності належить 1/3 частка даної квартири.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за заявою батька, була зареєстрована в квартирі позивача від 18.02.2021 року.

В липні 2022 року у квартиру за АДРЕСА_3 була вселена малолітня донька позивача та відповідача.

Разом з донькою, в липні 2022 року позивачем, відповідачу, яка зареєстрована та має власне житло у м. Запоріжжя, до вирішення її житлових проблем, був наданий тимчасовий притулок у власній квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Оскільки до теперішнього часу відповідач не бажає вирішувати власні житлові питання, самоправно займає житлове приміщення та не звільняє квартиру на вимоги позивача, перебуваючи в ній без жодних правових підстав, позивач звернувся до Броварського суду міськрайонного суду Київської області з цивільним позовом про усунення перешкод власнику у користуванні нерухомим майном, шляхом виселення.

Відтак, мати та батько дитини, які ніколи не перебували в шлюбі, мають окремі офіційні місця реєстрації проживання, більш того, в різних регіонах України, мати та батько дитини, мають у власності окремі об`єкти нерухомого майна, що розташовані в різних регіонах України.

З приводу самоуправного, без жодної правової підстави, знаходження відповідача у квартирі позивача, між сторонами, існує цивільний спір.

При цьому, сторони не дійшли згоди щодо визначення, з ким із батьків буде проживати малолітня донька.

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком, без визначення конкретної адреси.

Таким чином, між сторонами існує цивільний спір і порушенні права позивача потребують судового захисту.

Позивач вважає, що визначення місця проживання малолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком відповідає інтересам дитини.

Протягом спільного проживання доньки з батьком у них склалися добрі, тісні, близькі, родинні зв`язки. Батько постійно піклується про доньку, про її здоров`я та освіту. Батько бере участь у культурному, духовному та фізичному вихованні та розвитку дитини. Батько матеріально забезпечує доньку та створив належні безпечні умови проживання.

Мати дитини не може на даний час створити для дитини належне, стійке, спокійне, безпечне середовище, яке вона зараз має у батька.

Хоча, мама дитини, яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, також, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати.

Таким чином, позивач, як батько дитини, який теж відіграє одну з найважливіший ролей у її житті, вважає, що на даний час визначення місця проживання малолітньої доньки разом з батьком - відповідатиме якнайкращим інтересам дитини, сприятиме її повноцінному вихованню та розвитку.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні заяву про зміну предмету позову підтримали та просили суд її прийняти. Крім того, в судовому засіданні представник позивача заявила клопотання про зобов`язання Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області надати до суду в строк до 01 лютого 2024 року висновок щодо розв`язання спору щодо місця проживання дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні не заперечували проти прийняття змін до предмету позову, оскільки вважають, що у підготовчому судовому розгляді позивач має на це право, але представник відповідача заперечував проти витребування судом висновку від Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області щодо розв`язання спору щодо місця проживання дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вважає, що в такий спосіб суд збирає докази на користь позивача, а тому відповідач вважатиме, що суд надає перевагу у розгляді справи саме позивачу.

Представники інших сторін по справі, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явились

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву про зміну предмету позову слід прийняти до провадження за наступних підстав.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право), а предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретної позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, то ж відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядок спрощеного позовного провадження.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що за своїм змістом у заяві представника позивача викладено вимоги, які за своєю суттю змінюють тільки предмет позову, підстав, з якими закон пов`язує можливість відмовити у прийнятті заяви не встановлено, а відтак суд вважає за можливе прийняти заяву сторони позивача про зміну предмету позову у даній справі.

Щодо клопотання в частині витребування у Органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області висновку щодо розв`язання спору щодо місця проживання дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід зазначити про наступне.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України "Про охорону дитинства").

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частин другої, четвертої статті29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі статтею141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Нормами статті19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до частини четвертої статті263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 712/11527/17, суд касаційної інстанції скасовуючи постанову апеляційного суду зазначив, що апеляційним судом не враховано, що за зустрічним позовом органом опіки та піклування не складено висновку про доцільність проживання дитини разом з матір`ю, а акт обстеження умов проживання не є за своєю суттю та змістом висновком органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини з одним із батьків. Таким чином, судами першої та апеляційної інстанцій здійснено розгляд справи за відсутності висновку органу опіки та піклування за місцем проживання матері, який мав бути складений задля забезпечення належного розгляду зустрічного позову, що є порушенням статті19 СК України.

Під час ухвалення рішення суд керується завданням цивільного судочинства.

Відповідно до частин першої та другої статті2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Зважаючи на наведене, а також на виняткове значення вирішення цієї справи саме для малолітньої дитини, взявши до уваги, що вирішено питання щодо прийняття судом заяви про зміну предмету позову, суд дійшов висновку про задоволення клопотання про зобов`язання Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області надати до суду висновок про розв`язання спору щодо місця проживання дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст.43, 49, 83, 84, 197, 200 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 - задовольнити.

Прийняти заяву позивача ОСОБА_1 про зміну предмета позову від 15 грудня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про не створення перешкод у проживанні дитини з матір`ю.

В подальшому розглядати справу з урахуванням заяви про зміну предмета позову.

Зобов`язати Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області надати до суду в строк до 01 лютого 2024 року висновок щодо розв`язання спору щодо місця проживання дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Радзівіл А.Г.