ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м.Суми

Справа №575/954/22

Номер провадження 22-ц/816/1740/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа Великописарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми),

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Шпіньової Олени Михайлівни

на рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 01 серпня 2023 року в складі судді Семенової О.С., ухвалене у смт. Велика Писарівка, повний текст якого складено 02 серпня 2023 року,

в с т а н о в и в:

29 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Великописарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми), про встановлення факту батьківства.

Свої вимоги мотивувала тим, що в період з 2016 року по 28 листопада 2020 року вона проживала у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від цих стосунків вона завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_2 народила доньку ОСОБА_5 . Спільної заяви батьків про реєстрацію народження дитини в порядку ст. 126 СК України вони не подавали. Запис про батька дитини був здійснений 17 листопада 2017 року за № 07 з її слів відповідно до ст.135 СК України. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 загинув в результаті мінно-вибухової травми, його смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, у віці 25 років в с. Циркуни Київського району Харківської області. За життя ОСОБА_4 визнавав себе батьком дитини ОСОБА_5 . Сторони проживали однією сім`єю до народження дитини та до досягнення нею трьох років, батько опікувався дочкою, приймав участь в її вихованні, у сімейних заходах.

Посилаючись на зазначені обставини, просить встановити факт батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 01 серпня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт, що батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Ямне Великописарівського району Сумської області, громадянки України, є померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Циркуни Київського району Харківської області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Спірне Великописарівського району Сумської області, громадянин України.

Зобов`язано Великописарівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису № 07, складеного виконкомом Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області 17 листопада 2017 року, про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ямне Великописарівського району Сумської області, вказавши у графі батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Спірне Великописарівського району Сумської області, громадянина України, прізвище дитини ОСОБА_7 , по батькові - ОСОБА_8 .

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати із ОСОБА_3 в розмірі 10774,40 грн, з ОСОБА_2 в розмірі 11022,50 грн.

Повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 248,10 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Шпіньова О.М., посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неналежну оцінку доказів, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

При цьому, зазначає, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт ведення нею та померлим ОСОБА_4 спільного господарства, спільного бюджету до народження дитини, а також протягом строку, який заявлений позивачкою як період спільного проживання. Крім того, позивачем не доведено факт того, що померлий ОСОБА_4 приймав участь у вихованні дитини, задоволенні її соціально-побутових потреб. Саме по собі підтвердження біологічного батьківства без наявності доказів, що мати та ймовірний батько дитини спільно проживали й вели спільне господарство до народження дитини, спільно виховували та утримували його не може бути підставою для встановлення факту визнання батьківства.

Вказує, що висновок експерта № СЕ-19/121-23/7645-БД від 16.05.2023 року не містить реєстраційного коду, а зазначена у висновку назва методики не міститься у Реєстрі методик проведення судових експертиз, що не дозволяє розглядати даний висновок експерта як належний та допустимий доказ по справі.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки висновку експерта та не враховано обставини, за яких були відібрано зразки для експертного дослідження.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вказує, що судом ухвалене законне та обґрунтоване рішення, тому підстав для його скасування немає. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, попередній орієнтовний розмір яких складає 10000 грн, докази яких будуть надані додатково.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його представника адвоката Шпіньова О.М., Статівки А.В.та її представника адвоката Єфіменко Л.І., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ямне Великописарівського району Сумської області, її матір`ю є ОСОБА_1 , відомості про батька записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері ОСОБА_9 , актовий запис вчинений 17 листопада 2017 року за № 07 виконкомом Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області (том 1, а.с. 7, 236).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 25 років в с. Циркуни Київського району Харківської області, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.8/. В лікарському свідоцтві про смерть від 05 березня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в населеному пункті Циркуни Київського району Харківської області, причина смерті : вибухова травма (том 1, а.с. 49).

Відповідно до довідки Великописарівської селищної ради Охтирського району Сумської області від 21 грудня 2022 року за № 786 ОСОБА_1 , 1998 року народження, в період з 20 жовтня 2017 року до 28 листопада 2020 року проживала разом з ОСОБА_4 , 1996 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 9).

В матеріалах справи є фотознімки, на яких зображений ОСОБА_4 із заявницею та дитиною ОСОБА_10 на відпочинку, сімейних святах (том 1, а.с. 10-13).

Згідно з висновком експерта від 16 травня 2023 року за № СЕ-19/121-23/7645-БД ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ймовірність цієї події складає 99,999999992% (том 1, а.с. 175-190).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що, судом встановлено достатньо доказів, які підтверджують, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 є батьком доньки заявниці.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалено правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року по справі № 290/289/22, спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Між сторонами по суті виник спір про батьківство померлого стосовно дитини, яке захищено нормами СК України, а вимоги щодо внесення змін до актового запису про народження дитини є похідними.

Вимоги ОСОБА_1 пов`язані із забезпеченням реалізації гарантованого Конвенцією про права дитини права неповнолітньої доньки знати свого батька, з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за дитиною певного соціально-правового статусу. Отримати соціальні виплати на дитину після смерті ОСОБА_4 неможливо без встановлення факту його батьківства відносно неї.

З огляду на викладене, заява про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 1 ст. 126 СК України).

Відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до норм статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 цього Кодексу.

Згідно з нормами частини 1 статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові дитини записується за її вказівкою.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині 3 статті 128 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування статті 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Судом першої інстанції на підставі довідки Великописарівської селищної ради Охтирського району Сумської області від 21 грудня 2022 року за № 786 встановлено, що ОСОБА_1 , 1998 року народження, в період з 20 жовтня 2017 року до 28 листопада 2020 року проживала разом з ОСОБА_4 , 1996 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 9).

Крім того, додані до позовної заяви фотознімки свідчать, що ОСОБА_4 із заявницею та дитиною ОСОБА_10 знаходились на відпочинку, разом святкували сімейні свята (том 1, а.с. 10-13).

Згідно з висновком експерта від 16 травня 2023 року за № СЕ-19/121-23/7645-БД ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 , може бути біологічним батьком малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ймовірність цієї події складає 99,999999992% (том 1, а.с. 175-190). Апелянтом не спростовано вказаного висновку та не доведено його неналежність чи недопустимість, як доказу у справі.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи і які встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд, на підставі поданих позивачем доказів, які належним чином оцінені, вірно встановив, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 є батьком доньки позивачки.

Не погоджуючись з такими висновками суду, представник ОСОБА_2 адвокат Шпіньова О.М. не надала доказів протилежного, тому доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неналежну оцінку доказів є безпідставними та необґрунтованими.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 підтвердив, що син за життя разом з позивачем та донькою ОСОБА_6 неодноразово відвідували його і він надавав їм грошову допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 в жодне із семи судових засідань, які було проведено у суді першої інстанції, в період з лютого 2023 року по 01.08.2023року, не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомляв та свою позицію щодо заявлених позовних вимог не висловлював.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, ОСОБА_2 не звертався з клопотанням про проведення повторної експертизи для встановлення спорідненості між ним та дитиною - ОСОБА_5 , яке заявляє в апеляційному суді. При цьому, причиною неявки до суду першої інстанції зазначає поганий стан здоров`я, однак жодного доказу на підтвердження вказаної обставини не надає.

Виходячи з принципу змагальності цивільного процесу, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції у суді першої інстанції.

У силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою досягнення рішення на свою користь зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення.

Гарантіями реалізації принципу змагальності є відповідальність за неподання доказів до суду.

Проте, подаючи до апеляційного суду клопотання про призначення експертизи, ОСОБА_2 та його представник адвокат Шпіньова О.М. не навели об`єктивних підстав неподання його у визначений ст. 83 ЦПК України строк до суду першої інстанції. Розгляд справи судом першої інстанції здійснювався з повідомленням учасників, у апелянта було достатньо часу для ознайомлення з експертним висновком та поданням до суду заперечень, зауважень, заяв чи клопотань про призначення повторної експертизи, однак ОСОБА_2 своїм правом не скористався, тому колегія суддів відмовляє у призначенні експертизи в суді апеляційної інстанції. Така відмова суду відповідає нормам процесуального закону та не порушує прав учасників справи.

Та обставина, що питання вирішення батьківства за рішенням суду відповідно до ст.ст. 128,129 СК України не вирішувалося за життя такої особи, не є перешкодою для застосування ст. 130 СК України. Подібний висновок викладено і у постанові Верховного Суду від 17.02.2021 року у справі №373/2257/18.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на необхідність переоцінки цих доказів і обставин в тому контексті, який на думку відповідача свідчить про недоведеність позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Шпіньової Олени Михайлівни залишити без задоволення.

Рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 01 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина