Справа № 495/9539/23
№ провадження 2/495/4497/2023
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

25 грудня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Мельник Ю.В.,

справа № 495/9539/23,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 160 000, 00 грн, стягнути судові витрати.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 листопада 2022 року він дав у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 160 000, 00 грн.

На підтвердження отриманих коштів позичальником була надана розписка від 15 листопада 2022 року.

Згідно зазначеної розписки відповідач зобов`язався повернути борг у повному обсязі в строк до 20 червня 2023 року.

Однак, зі спливом строку повернення суми боргу, відповідач умови договору позики не виконав, останнім часом зустрічі з ним уникає, на телефоні дзвінки не відповідає та від повернення боргу ухиляється, в зв`язку з чим він і вимушений звернутися з позовом до суду.

В судове засідання представник відповідача надав заяву, відповідно до якої зазначив, що з позовом не згодний, оскільки через військовий стан відповідач не має доходу та не має можливості повернути борг.

Рух справи у суді

15.09.2023 року Ухвалою суду було прийнято позову заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням її підготовчого розгляду.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.10.2023 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі

В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутність, свої позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання надав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати за його відсутності, з позовними вимогами не згодний, оскільки не має доходу та можливості повернути борг.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно 15 листопада 2022 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, що підтверджується розпискою. (а.с. 7)

Згідно зазначеної розписки відповідач зобов`язався повернути борг у повному обсязі в строк до 20 червня 2023 року.

Разом з тим, відповідач своїх зобов`язань не виконує, від повернення грошових коштів ухиляється.

Нормативне обґрунтування

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України).

Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 ЦК України, за якою, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Оцінка аргументів сторін, висновки суду

З аналізу наданих суду документів та наданих сторонами доказів, судом вбачається, що позивач мотивує свій позов укладеним договором позики від 15 листопада 2022 року, що підтверджується розпискою.

Відповідач суму боргу, не повернув, мотивуючи тим, що в нього відсутній дохід.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини з позики, позичальником невиконані зобов`язання перед позикодавцем, кошти, отримані у позику не повернуті, враховано встановлену статтею 204 ЦК України презумпцію правомірності правочину.

Таким чином, судом зроблено висновок про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 160 000 (сто шістдесят тисяч) грн за розпискою від 15 листопада 2022 року, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, суд приходить до висновку, про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн, що підтверджуються квитанцією № ПН 1357 від 11 вересня 2023 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 202,638,1046,1047,1048 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265,354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛ И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 15 листопада 2022 року у розмірі 160 000 (сто шістдесят тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 25 грудня 2023 року.

Суддя: