Справа № 2-3789/04
Провадження № 2-з/522/413/23
УХВАЛА

13 грудня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

за участю секретаря Міщенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, у якій заявник просить скасувати арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: 139/2000 частини квартири АДРЕСА_1 , що належить йому на праві приватної власності, який був накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.06.2004 року в забезпечення позову (справа № 2-3789/04).

Ухвалою суду від 22.11.2023 року заяву про скасування арешту майна прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 13.12.2023 року.

11.12.2023 року від заявника до суду надійшла заява, у якій він просить здійснити розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини, та дійшов до наступних висновків.

З матеріалів заяви вбачається, що у червні 2004 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 до Приморського районного суду м. Одеси про припинення права на частку в спільному майні та визнання права власності на частку в квартирі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.06.2004 року накладено арешт на 139/2000 частини квартири АДРЕСА_1 , належній ОСОБА_2 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2004 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, припинено право власності ОСОБА_2 на частку з позивачем в майні, а саме: 139/2000 частини квартири АДРЕСА_1 , та визнано за ОСОБА_1 право власності на 139/2000 частини квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили.

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04.10.2023 у справі № 504/158/22, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Правова природа арешту майна чи іншого обмеження стосовно майна, вчиненого у зв`язку із провадженням у цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, передання в заставу, іпотеку, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

З Постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 521/19246/20 вбачається, що порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення - ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Враховуючи те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2004 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, судове рішення набрало законної сили, на думку суду, підстави для продовження строку дії заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна відсутні.

Тому, суд доходить до висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна, що були застосовані ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у справі №2-3789/04 від 10 червня 2004 року.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 149-158 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 червня 2004 року у справі № 2-3789/04 у вигляді арешту майна, а саме на 139/2000 частини квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя