ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5328/23 Справа № 212/1964/23 Суддя у 1-й інстанції - Пустовіт О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/1964/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2023 року, яка постановлена суддею Пустовітом О.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 10 квітня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган Опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2023 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган Опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав передано за підсудністю на розгляд Приморському районному суду м. Одеси, що знаходиться за адресою: 65029, м. Одеса, вул. Балківська, 33.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неврахування того, що позов подано за останнім відомим місцем проживання відповідача, у порядку ч. 9 ст. 28 ЦПК України. Вважає, що судом не було виконано вимоги ч. 6 ст.187 ЦПК України щодо отримання інформації про місце реєстрації відповідача у справі та постановлено ухвалу на підставі інформації, що містилася у позовній заяві.

При цьому, зазначає, що вона є малозабезпечеою особою та не може їздити у судові засідання до Приморському районному суду м. Одеси.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена в п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Передаючи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Орган Опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав за підсудністю до Приморському районному суду м. Одеси, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності з вимогами ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно матеріалів справи, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, спір підлягає розгляду за територіальною підсудністю Бериславським районним судом Херсонської області, підсудність якого розпорядженням Голови Верховного Суду № 52 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Херсонської області» з 03 жовтня 2022 року змінена на Приморський районний суд м. Одеси.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

У пунктах 1, 2 та 36 Постанови №3 Пленуму «Про деякі питання визначення юрисдикції та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон № 2453-VI) визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону №2453-VI).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

За загальним правилом, якщо інше не встановлено ЦПК України, у відповідності до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У постанові Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 200/11563/18 викладено правову позицію про те, що прави про позбавлення батьківських прав є справами позовного провадження, тому ця категорія справ підлягає розгляду за загальними правилами підсудності (відповідно достатті 27 ЦПК України) за місцем проживання відповідача або одного з них, якщо позов подається до обох батьків (частина 15 статті 28 ЦПК України).

Судом встановлено, що, згідно відповіді №16520 від 05.04.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача ОСОБА_2 , останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21), а тому колегія суддів відхиляє, як надумані, доводи апеляційної скарги щодо недотриманя судом вимог ч. 1 ст. 187 ЦПК України, якою визначено, що якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядження Голови Верховного Суду № 52 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Херсонської області», з метою забезпечення доступу до правосуддя, дотримання розумних строків під час розгляду справ внесені зміни до розпорядження Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» та визначено з 03 жовтня 2022 року територіальну підсудність судових справ, зокрема Бериславського районного суду Херсонської області - Приморському районному суду м. Одеси.

Доводи апеляційної скарги про те, що позов подано за останнім відомим місцем проживання відповідача, у порядку ч. 9 ст. 28 ЦПК України, спростовуються вищевикладеним.

З огляду на те, що предметом даного спору є позбавлення батьківських прав, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підсудність цієї справи визначається за загальними правилами підсудності, а саме позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом, у даному випадку до Приморського районного суду м. Одеси.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, згідно наявних в матеріалах справи доказів, колегія суддів не вбачає порушень норм діючого процесуального законодавства України при передачі справи за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

При цьому, колегія суддів враховує, що Вища рада правосуддя, рішенням від 30.05.2023 року № 566/0/15-23, змінила територіальну підсудність судових справ Бериславського районного суду Херсонської області на Великоолександрівський районний суд Херсонської області, однак, оскаржувана ухвала суду постановлена під час дії розпорядження Голови Верховного Суду № 52 від 27 вересня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Херсонської області», а тому ці обставини на законність ухвали суду не впливають.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала є обґрунтованою, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними , у зв`язку з чим вона повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 28 червня 2023 року.

Головуючий:

Судді: