КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 757/4218/16-ц Апеляційне провадження № 22-ц/824/6817/2023Головуючий у суді першої інстанції - Остапчук Т.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Кучерявим Дмитром Владиславовичем, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило визнати договір іпотеки, укладений 26.12.2014 між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та ОСОБА_1 , що посвідчений ПН КМНО Прокопенко Л.В. за реєстровим № 2648, недійсним.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що на підставі постанови Правління НБ України від 12.02.2015 № 96 «Про віднесення ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО) 12.02.2015 прийнято рішення № 29 про запровадження з 13.02.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК».

На підставі постанови Правління НБ України від 11.06.2015 № 370 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», виконавчою дирекцією ФГВФО 12.06.2015 прийнято рішення № 115 про початок процедури ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» з 12.06.2015. Згідно з рішення виконавчої дирекції ФГВФО № 136 від 14.07.2015 уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» призначено Брайка С.А.

Виконуючи обов`язки, покладені на уповноважену особу ФГВФО ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час дії тимчасової адміністрації у ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» було забезпечено проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

За наслідками проведення перевірки було встановлено, що ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», з метою надання відповідачу послуг зі зберігання грошових коштів на вкладному рахунку та нарахування відсотків за користування вкладом, уклав з відповідачем зазначений вище договір банківського вкладу на більш вигідних та сприятливих умовах у порівнянні з іншими вкладниками, що є підставою для визнання цього договору нікчемним (т. 1 а.с. 1-9).

15.11.2019 відбувся електронний аукціон з продажу активів ПАТ «Енергобанк» з використанням електронної торгової системи Рrоzоrrо.Продажі ЦБД2 Державного підприємства «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ».

За результатами проведеного електронного аукціону ОСОБА_2 придбав за 2 167 984,00 грн майнові права на квартиру АДРЕСА_1 та майнові права на квартиру АДРЕСА_2 .

09.12.2019 між ПАТ «Енергобанк», від імені якого діяла уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Енергобанк», та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав щодо спірного нерухомого майна, посвідчений 09.12.2019 ПН КМНО Черленюх Л.В. за реєстровим номером: 2494.

Сторонами у повному обсязі виконані зобов`язання за вказаним договором купівлі-продажу майнових прав та майнові права передані ОСОБА_2 з моменту підписання договору. На підставі зазначеного, ОСОБА_2 було подано до суду першої інстанції заяву про заміну правонаступника.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2022 заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про заміну сторони її правонаступником в справі за позовом ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного 26.12.2014 між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та ОСОБА_1 , що посвідчений 26.12.2014 ПН КМНО Прокопенко Л.В. за реєстровим номером 2648 задоволено. Замінено у справі позивача ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» на його правонаступника ОСОБА_2 . Замінено у справі відповідача (за зустрічним позовом) ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» на його правонаступника ОСОБА_2 (т. 4 а.с. 104).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.01.2023 позовні вимоги ОСОБА_2 (правонаступник ПАТ «ЕНЕРГОБАНК») до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного 26.12.2014 між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та ОСОБА_1 , що посвідчений 26.12.2014 ПН КМНО Прокопенко Л.В. за реєстровим номером 2648 задоволено. Визнано Договір іпотеки, укладений 26.12.2014 між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_1 , посвідчений 26.12.2014 ПН КМНО Прокопенко Л.В. за реєстровим номером 2648 недійсним (т. 4 а.с. 141-147).

Не погоджуючись із судовими рішеннями, ОСОБА_1 було подано дві апеляційні скарги на ухвалу та рішення по даній справі.

Ухвалу суду про заміну правонаступника від 16.11.2022 ОСОБА_1 оскаржувала з тих підстав, що договір, на підставі якого було здійснено заміну сторони у цій справі з ПАТ «Енергобанк» на ОСОБА_2 , було визнано недійсним у справі № 757/563/20-ц, про що було відомо ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_2 в момент подання до Печерського районного суду м. Києва заяви про заміну сторони у справі № 757/4218/16-ц.

Постановою Київського апеляційного суду від 07.06.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Кучерявим Д.В., задоволено. Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2022 скасовано. Ухвалено нове судове рішення наступного змісту. У задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони позивача правонаступником по цивільній справі за позовом ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду від 27.01.2023, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати його та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідні договори банківського вкладу зі щомісячною виплатою відсотків, мав відмінні умови розміщення вкладу. Окрім того, оспорюваний договір іпотеки, було укладено зі спливом певного часу після укладання договорів банківського вкладу, що вказує на відсутність підстав для висновку про нікчемність договорів вкладу на момент їх укладання (т. 4 а.с. 164-166).

Відзиву від учасників справи не надходило.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Кучерявий Д.В. підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності заявлених позовних вимог.

Але погодитись із такими висновками у повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.12.2014 між банком та ОСОБА_5 було укладено договір № ДФ- про строковий банківський вклад з щомісячною виплатою відсотків (надалі - Депозитний договір 1). За умовами договору сума вкладу складає 60 000,00 євро на строк до 15.12.2016.

16.12.2014 між банком та ОСОБА_5 було укладено договір № ДФ- про строковий банківський вклад з щомісячною виплатою відсотків (надалі - Депозитний договір 2). За умовами договору сума вкладу складає 40 000,00 євро на строк до 15.12.2016. По закінченню строку дії договорів ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» зобов`язався повернути залучені кошти вкладнику з урахуванням нарахованих відсотків.

16.12.2014 між банком та ОСОБА_5 було укладено договір № ДФ- про строковий банківський вклад з щомісячною виплатою відсотків (надалі - Депозитний договір 3). За умовами договору сума вкладу складає 40 000,00 євро на строк до 15.12.2016. По закінченню строку дії договорів ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» зобов`язався повернути залучені кошти вкладнику з урахуванням нарахованих відсотків.

26.12.2014 між банком та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки посвідчений ПН КМНО Прокопенко Л.В. та зареєстровано за номером 2648 (надалі - Договір іпотеки).

Відповідно до ст. 1.1. Договору іпотеки, банк з метою забезпечення виконання Основного зобов`язання, що випливає з Депозитних договорів, передає в іпотеку, а ОСОБА_1 приймає в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_4 . В послідуючому, у період запровадження в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» тимчасової адміністрації, ОСОБА_1 на підставі застереження, що міститься в Договорі іпотеки від 26.12.2014, в позасудовому порядку звернула стягнення на вказане нерухоме майно шляхом набуття права власності на нього.

14.05.2015 право власності на іпотечну нерухомість було зареєстровано за ОСОБА_1 . Після реєстрації права власності ОСОБА_1 вчинила дії щодо об`єднання предметів іпотеки та реєстрації за собою новоствореного об`єкта нерухомості як квартиру АДРЕСА_5 .

Вищезазначена квартира належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 10.08.2015 Управлінням державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві № 42000456. Відомості, щодо реєстрації права власності на квартиру за позивачем наявні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, доказом чого є Інформаційна довідка № 74333474 від 29.11.2016.

Отже, починаючи з 10.08.2015 ОСОБА_1 стала власником квартири АДРЕСА_5 .

На підставі постанови Правління НБ України від 12.02.2015 № 96 «Про віднесення ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією ФГВФО 12.02.2015 прийнято рішення № 29 про запровадження з 13.02.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ЕНЕРГОБАНК».

На підставі постанови Правління НБ України від 11.06.2015 № 370 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», виконавчою дирекцією ФГВФО 12.06.2015 прийнято рішення № 115 про початок процедури ліквідації ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» з 12.06.2015.

Виконуючи обов`язки, покладені на уповноважену особу ФГВФО ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час дії тимчасової адміністрації у ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» було забезпечено проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними та було встановлено, що між банком та ОСОБА_1 було укладено зазначений вище договір банківського вкладу на більш вигідних та сприятливих умовах у порівнянні з іншими вкладниками.

Частиною 1 статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Виконуючи обов`язки, покладені на уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час дії тимчасової адміністрації у ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» було забезпечено проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст. 633 ЦК України). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у порушення зазначених вище норм права, ПАТ«ЕНЕРГОБАНК», з метою надання відповідачу послуг зі зберігання грошових коштів на вкладному рахунку та нарахування відсотків за користування вкладом, уклав з відповідачем зазначені вище Депозитні договори на більш вигідних та сприятливих умовах у порівнянні з іншими вкладниками, що є підставою для визнання цих договорів нікчемним.

Окрім того, п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з такої підстави, що банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якого уповноважена особа ФГВФО «протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів», 19.01.2016 на адресу відповідачки був надісланий лист-повідомлення Уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» Брайка С.А № 809/5 від 18.01.2016 про визнання договору про строковий банківський вклад з щомісячною виплатою відсотків № ДФ- від 16.12.2014 нікчемним; Договору про строковий банківський вклад з щомісячною виплатою відсотків № ДФ- від 16.12.2014; Договору про строковий банківський вклад з щомісячною виплатою відсотків № ДФ- від 16.12.2014, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 19.01.2016 та фіскальним чеком від 19.01.2016. Відповідачем було отримано лист-повідомлення 25.01.2016.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Нікчемний договір не породжує тих прав і обов`язків, настання яких бажали сторони, і визнання такого договору недійсним судом не вимагається.

Тобто, при укладенні та при виконанні публічного договору встановлені цивільним законодавством норми є обов`язковими для сторін, від яких вони відійти не можуть. Ті норми можуть мати форму типових договорів, які забезпечують однакове оформлення договірних відносин.

Таким чином, умови договорів банківського вкладу повинні бути однаковими для всіх вкладників банку, крім тих, коли законом надані відповідні пільги. У правовідносинах з особами, які мають надані законом пільги, банк може застосувати більш сприятливі договірні умови, аніж у правовідносинах іншими вкладниками, тому цивільні правочини, які порушують публічний порядок, є нікчемними.

За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін чи інша заінтересована особа вважає його нікчемнім, суд перевіряє відповідні доводи мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Така позиція відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19).

Відповідний правочин є нікчемним не за рішенням уповноваженої особи, а відповідно до закону. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі ч. 2 ст. 215 ЦК України та ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Наслідки нікчемності, також, настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 (справа № 910/12294/16), від 16.05.2018 (справа № 910/24198/16) та від 13.03.2019 (справа № 636/99/17-ц), від 04.06.2019 справа № 916/3156/17).

Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК України недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Отже, з огляду на те, що судом було встановлено нікчемність укладених Депозитних договорів, враховуючи приписи ч. 2 ст. 548 ЦК України, є недійсним в силу закону, тобто нікчемним, і Договір іпотеки, укладений між іпотекодавцем ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» і іпотекодержателем ОСОБА_1 .

З наведеного можна зробити висновок, що звернувши стягнення в позасудовому порядку на предмет іпотеки - квартиру, на виконання нікчемного правочину, ОСОБА_1 , тим самим, було порушено право власності банку на зазначене майно, яке підлягає захисту.

У цій справі, ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», як сторона правочину, посилаючись на нікчемність Депозитних договорів, просило визнати недійсним Договір іпотеки, укладений між банком та ОСОБА_1 . Однак, визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону, і це є самостійно підставою для відмови у задоволенні пред`явленого позову.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що позовна вимога банку про визнання недійсним нікчемного договору, що мало наслідком порушення права позивача, не може бути задоволена, оскільки останній просив застосувати неналежний спосіб захисту.

При цьому, позивач не позбавлений права подати новий позов до суду про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, передбачені законом (ст. 216 ЦК України),

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Кучерявим Дмитром Владиславовичем, задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 грудня 2022 року скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні пред`явленого позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 22 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома