Справа № 161/8501/23
Провадження № 2-о/161/254/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючої судді Пушкарчук В.П.

з участю секретаря судового засідання Швед Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Луцька міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

В С Т А Н О В И В:

25.05.2023 року року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначила, що їй належить земельна ділянка для ведення садівництва площею 0, 06 га на території садівничого масиву «Озерце» Жидичинської сільської ради відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії IV ВЛ № 031728. Вказана земельна ділянка надана їй на підставі рішення Жидичинської сільської ради №13 від 08.12.1997 року. З метоюреєстрації права власності на земельну ділянку вона звернулась в ЦНАП міста Луцька.Однак, в реєстрації права власності їй відмовлено в зв`язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку не містить даних про кадастровий номер, який в свою чергу, неможливо присвоїти земельній ділянці, оскільки в усіх документах, що стосуються виготовлення технічної документації на земельну ділянку, Державному акті на право приватної власності на землю, рішенні Жидичинської сільської ради її ім`я зазначено не повністю « ОСОБА_2 », а зазначено скорочено - « ОСОБА_3 ».У свою чергу, в списках членів Садівничого товариства «Озерце» її ім`я вказано як « ОСОБА_4 ».Зазначає, що з метою усунення вказаної помилки вона зверталась в Луцьку міську раду та Державний архів Волинської області, проте у наданому витягу з протоколу сесії Жидичинської сільської ради від 08.12.1997року №13 її ім`я вказано як « ОСОБА_4 », при цьому зазначено, що зробити ксерокопію тексту неможливо, оскільки даний документ містить затухаючий текст.Отже, реєстрація права власності на надану їй земельну ділянку унеможливлена невірно зазначеним ім`ям у правовстановлюючому документі. У зв`язку з цим виникла необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу - Державного Акту на право приватної власності на земельну ділянку серії IV ВЛ № 031728. Разом з тим, наголошує, що у вказаних документах зазначено її дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ». На підставі викладеного, просить суд встановити факт належності ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , правовстановлюючого документу, а саме: Державного акта на право приватної власності на землю серії IV ВЛ № 031728, виданого на підставі рішення Жидичинської сільської ради № 13 від 08.12.1997 року.

До початку судового засідання заявником та її представником було подано до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Від представника заінтересованої особи до початку судового засідання також надійшла заява пророзгляд справи у відсутності представника Луцької міської ради.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з метоюреєстрації права власності на земельну ділянкудля ведення садівництва площею 0,06 га на території садівничого масиву «Озерце» Жидичинської сільської ради звернулась в ЦНАП м. Луцька.

Однак, як слідує зі змісту її заяви, в реєстрації права власності на вищевказаний ОНМ їй було відмовлено в зв`язку з тим, що Державний актна право приватної власності на землю серії IVВЛ № 031728 не містить даних про кадастровий номер, який в свою чергу, неможливо присвоїти земельній ділянці, оскільки в усіх документах, що стосуються виготовлення технічної документації на земельну ділянку, невірно зазначено її ім`я.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Положеннями ст.ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На переконання суду, факт належності ОСОБА_1 . Державного акта на право приватної власності на землю серії IV ВЛ № 031728, виданого на підставі рішення Жидичинської сільської ради № 13 від 08.12.1997 року підтверджується наступними документами: паспортом громадянина України ОСОБА_6 ; довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_6 віл ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 ; листом Виконавчого листа Луцької міської ради № 39-13/116/2023 від 20.03.2023 року; листом СТ «Озерце» від 21.03.2023 року; відповідю Державного архіву Волинської області № 71/01.29 від 31.01.2023 року; архівним витягом з протоколу тринадцятої сесії Жидичинської сільської ради Ківерцівського району від 08.12.1997 року № 13; випискою з рішення Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області; технічною документацією на виготовлення державного акта на право приватної власності на землю гр. ОСОБА_7 для ведення садівництва на території Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, площа 0,06 га.

Вказані докази у їх сукупності свідчать про те, що дійсно при оформленні Державного акта на право приватної власності на землю серії IV ВЛ № 031728, виданого на підставі рішення Жидичинської сільської ради № 13 від 08.12.1997 року було допущено помилку (описку) у зазначені імені ОСОБА_1 , а саме помилково зазначено « ОСОБА_3 », замість правильного « ОСОБА_2 ».

Встановлення належності правовстановлюючого документа має для ОСОБА_1 юридичне значення та породжує юридичні наслідки, пов`язані з правом вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд.

Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Луцька міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77-81, 247, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Луцька міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , правовстановлюючого документу, а саме: Державного акта на право приватної власності на землю серії IV ВЛ № 031728, виданого на підставі рішення Жидичинської сільської ради № 13 від 08.12.1997 року.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: Луцька міська рада, адреса: Волинська обл., м.Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, .

Рішення у повному обсязі складено 30 червня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук