Справа № 354/645/21
Провадження № 22-ц/4808/611/23
Головуючий у 1 інстанції Ваврійчук Т. Л.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Кузів А.В.,

з участю представників особи, яка подала апеляційну скаргу, Державного закладу «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Прикарпатський» Романко В.В. і адвоката Романка В.М., представника третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, Міністерства охорони здоров`я України Зуєва Д.С., представника відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 адвоката Гайтанюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Державного закладу «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Прикарпатський» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерство охорони здоров`я України, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, приватний нотаріус Яремчанського міського нотаріального округу Питлюк Василь Іванович, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області про визнання недійсними рішень Яремчанської міської ради, визнання недійсним договору дарування житлового будинку, скасування державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, припинення права власності та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою Державного закладу «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Прикарпатський» на ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області, постановлену суддею Ваврійчук Т.Л. 20 березня 2023 року в м. Яремче Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року Державний заклад «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Прикарпатський» подав позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Просили: 1) поновити строк позовної давності та скасувати рішення про державну реєстрацію і запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №8246957 від 25.12.2014 року про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0795 га по АДРЕСА_1 , з кадастровим №:05:011:0171 та цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 2) скасувати рішення про державну реєстрацію і запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №20869386 від 08.06.2017 року про право власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 197,3 кв.м.; 3) визнати недійсними рішення Яремчанської міської ради №14 від 27.02.2007 року та свідоцтва серії НОМЕР_1 від 28.03.2007 року про право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 по частці на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 193 кв.м.; 4) визнати недійсним договір дарування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частці житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, посвідченого 16.01.2020 року приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Питлюком В.І.; 5) скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: а) рішення про державну реєстрацію і запису №34241880 від 12.11.2019 року про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0395 га по по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та кадастровим №:05:011:0215, здійсненого державним реєстратором виконкому Яремчанської міської ради Онутчаком Р.Р.; б) рішення про державну реєстрацію і запис №35066526 від 16.01.2020р. та №35066433 від 16.01.2020 року про право власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/2 частці на житловий будинок АДРЕСА_1 ; в) рішення про державну реєстрацію і запису №35066585 від 16.01.2020 року про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,02 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та кадастровим №:05:011:0217; 4) рішення про державну реєстрацію і запису №35066648 від 16.01.2020 року про право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,02 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та кадастровим №:05:011:0216, здійснених приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Питлюком В.І. (а.с.1-4, 39-45, том 1).

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 15.09.2021 року до участі у вказаній справі залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерство охорони здоров`я України, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, приватного нотаріуса Яремчанського міського нотаріального округу Пилюка В.І., Орган опіки та піклування виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області (а.с.164, том 1).

У ході підготовчого провадження, 11.08.2022 року від позивача надійшла уточнена позовна заява, у якій викладено наступні позовні вимоги:

- скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за записом №8246957 від 25.12.2014 року про реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0795 га по АДРЕСА_1 з кадастровим №:05:011:0171 та цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- визнати недійсним рішення Яремчанської міської ради №45 від 23.05.2017 року та скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав майно за записом №20869386 від 08.06.2017 року про право власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 197,3 кв.м.;

- визнати недійсним рішення Яремчанської міської ради №14 від 27.02.2007 року та свідоцтво серії НОМЕР_1 від 28.03.2007 року про право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 по 1/2 частці на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 193 кв.м.;

- визнати недійсними договір дарування ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,02 га із кадастровим номером :05:011:0217, посвідчений 16.01.2020 року приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Питлюком В.І., за реєстром №9;

- визнати недійсними договір дарування ОСОБА_1 на користь та ОСОБА_4 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,02 га із кадастровим номером :05:011:0216, посвідчений 16.01.2020 року приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Питлюком В.І., за реєстром №12;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 1) державну реєстрацію за записом №34241880 від 12.11.2019 року про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0395 га по по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та кадастровим №:05:011:0215, здійснену державним реєстратором виконкому Яремчанської міської ради Онутчаком Р.Р.; 2) державну реєстрацію за запису №35066526 від 16.01.2020 року та №35066433 від 16.01.2020 року про право спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/2 частці на житловий будинок АДРЕСА_1 ; 3)державну реєстрацію за записом №35066585 від 16.01.2020 року про право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,02 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та кадастровим №:05:011:0217; 4) державну реєстрацію за записом №35066648 від 16.01.2020 року про право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,02 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та кадастровим №:05:011:0216, здійснені приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Питлюком В.І.; витребувати земельну ділянку в користування позивача (а.с.77-80, том 2).

Надалі, в ході підготовчого провадження, 14.11.2022 року позивачем подано до суду другу уточнену позовну заяву (а.с.231-234, том 2), відповідно до якої позовні вимоги викладено у такій редакції:

- скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за записом №8246957 від 25.12.2014 року про реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0795 га по АДРЕСА_1 з кадастровим №:05:011:0171 та цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- визнати недійсним рішення Яремчанської міської ради №45 від 23.05.2017 року та скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав майно за записом №20869386 від 08.06.2017 року і визнати припиненим право власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 197,3 кв.м.;

- визнати недійсним рішення Яремчанської міської ради №14 від 27.02.2007 року та свідоцтво серії НОМЕР_1 від 28.03.2007 року про право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 по 1/2 частці на житловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 193 кв.м.;

- визнати недійсним договір дарування ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,02 га із кадастровим номером :05:011:0217, посвідчений 16.01.2020 року приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Питлюком В.І., за реєстром №9;

- визнати недійсним договір дарування ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,02 га із кадастровим номером :05:011:0216, посвідчений 16.01.2020 року приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу Питлюком В.І., за реєстром №12 та витребувати ці земельні ділянки в користування Державного закладу «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Прикарпатський»;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:

1) державну реєстрацію за записом №34241880 від 12.11.2019 року про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0395 га по по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та кадастровим №:05:011:0215;

2) державну реєстрацію за запису №35066526 від 16.01.2020 року та №35066433 від 16.01.2020 року про право спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/2 частці на житловий будинок АДРЕСА_1 ;

3) державну реєстрацію за записом №35066585 від 16.01.2020 року і визнати припиненим право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,02 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та кадастровим №:05:011:0217;

4) державну реєстрацію за записом №35066648 від 16.01.2020 року і визнати припиненим право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,02 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та кадастровим №:05:011:0216 та витребувати ці три земельні ділянки в користування Державного закладу «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Прикарпатський» та самовільно захоплену ділянку площею 0,1275 га (а.с.231-234, том 2).

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20 березня 2023 року позовну заяву Державного закладу «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Прикарпатський» залишено без розгляду (а.с.95-97, том 3).

Не погодившись з ухвалою суду, Державним закладом «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Прикарпатський» подано апеляційну скаргу, у якій посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Зазначає, що підставою залишення позову без розгляду є несплата позивачем судового збору.

Фактично позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 18 160 грн та ухвалою суду від 19.05.2021 року відкрито провадження по справі. В ході підготовчого провадження з`ясовано, що ОСОБА_1 приховано розділив земельну ділянку площею 0,075 га на три частини та дві з них загальною площею 0,04 га відчужив шляхом укладення договорів дарування своїм внукам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У зв`язку з чим позивачу необхідно було уточнити позовні вимоги.

З`ясувавши обставини події дарування, Державний заклад «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Прикарпатський» 11 серпня 2022 року подав уточнюючу позовну заяву, де конкретизував подію укладення договорів дарування без зміни кількості позовних вимог. 14 листопада 2022 року позивачем подано другу уточнюючу позовну заяву, де задля ефективності позову збільшено кількість позовних вимог, добавивши додатково одну вимогу про витребування цих трьох земельних ділянок загальною площею 0,075 га та самовільно захопленої земельної ділянки площею 0,1257 га на користь санаторію.

Зауважує, що ухвалою Яремчанського міського суду від 02 березня 2023 року залишено позов без руху та надано строк в п`ять днів з часу вручення ухвали для оплати судового збору, яку було вручено інспектору з охорони праці санаторію Кіндратюк А.Д. 09 березня 2023 року.

Просить звернути увагу на незаконність та неналежне отримання ухвали від 02 березня 2023 року про залишення позовної заяви без руху. Цю ухвалу прийнято через 4,5 місяці після подачі останньої уточнюючої позовної заяви та майже через рік після відкриття провадження по справі; в ухвалі не дано оцінки уточнюючій позовній заяві, поданій 11.08.2022 року; дана ухвала може стосуватися не цілого позову, а лише додаткової вимоги про витребування земельних ділянок; копію ухвали отримала інспектор з охорони праці санаторію, яка не була представником позивача в судових засіданнях; недолік у вигляді несплати судового збору неможливо виконати в наданий ухвалою строк (5 днів) через відсутність в державному акті на право постійного користування земельною ділянкою санаторієм визначення цільового призначення землі та відсутність кадастрового номера, а також жоден експерт не визначить вартість землі в такий короткий термін.

Крім цього, в ухвалі від 02.03.2023 року зазначено механізм визначення ціни позову, але не зазначено конкретну суму судового збору, яка підлягала сплаті.

На думку апелянта, суд повинен був завершити підготовче провадження та розглядати по суті позовні вимоги, по яких було сплачено судовий збір, а в частині додаткових вимог, по яких не було сплачено судовий збір залишити без руху та при неоплаті залишити цю додаткову вимогу без розгляду.

Зазначає, що предметом спору в даній справі є ряд рішень, реєстраційних та нотаріальних дій, що вчинили різні суб`єкти владних повноважень та ОСОБА_1 та які перешкоджають позивачу у виготовленні кадастрового номера, технічної документації по відновленні (встановленні) меж земельної ділянки санаторію та належної реєстрації свого права постійного користування земельною ділянкою в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вважає, що вимога про витребування земельних ділянок між сторонами, по яких вже є судові рішення з приводу об`єкта майнового спору, не може бути повторним об`єктом, за який справляється судовий збір та не може бути повторною майновою вимогою, оскільки правові наслідки недійсності правочину визначені в ст. 216 ЦК України (за якими недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов`язані з його недійсністю).

Звертає увагу суду, що згідно абзацу 6 підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору визначена за подання позову, а не позовної вимоги. Водночас, суд помилково визначив сплату судового збору за кожну вимогу, що суперечить судовій практиці Верховного Суду. Зокрема, згідно практики, вимога про визнання протиправним акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення, тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою немайнового характеру та оплачується судовим збором як за одну вимогу немайнового/майнового характеру.

Водночас, суд першої інстанції помилково визначив сплату судового збору за кожну вимогу, внаслідок чого позивач значно переплатив судовий збір за подання позовної заяви.

Просить скасувати ухвалу суду та направити справу для подальшого розгляду(а.с.103-108, том 3).

Представником відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду залишити без мін (а.с.138-146, том 3).

У судове засідання не з`явилися відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Яремчанська міська рада Івано-Франківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, приватний нотаріус Яремчанського міського нотаріального округу Питлюк Василь Іванович, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, про причини неявки не повідомили, хоча про день місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі.

В силу ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Вислухавши пояснення представників особи, яка подала апеляційну скаргу, Державного закладу «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Прикарпатський» Романко В.В. і адвоката Романка В.М., представника третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, Міністерства охорони здоров`я України Зуєва Д.С., представника відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 адвоката Гайтанюк М.М., суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст.367 ЦПК України законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Встановлено, що позов подано у квітні 2021 року.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 19.05.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.46, том 1).

У ході підготовчого провадження, 11.08.2022 року від позивача надійшла уточнена позовна заява (а.с.77-80, том 2), а в подальшому, 14.11.2022 року позивачем подано до суду другу уточнену позовну заяву (а.с.231-234, том 2), якою доповнено раніше заявлені позовні вимоги новою позовною вимогою, а саме: про витребування у відповідачів земельних ділянок площею 0,0395 га з кадастровим №:05:011:0215; площею 0,02 га з кадастровим №:05:011:0217; площею 0,02 га з кадастровим №:05:011:0216 та самовільно захоплену ділянку площею 0,1257 га, яка відноситься до майнових вимог.

Разом з тим, при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 18160 грн, тобто у розмірі 2270 грн за кожну із восьми первісно заявлених немайнових вимог, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік».

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 02.03.2023 року позовну заяву в порядку ч.11 ст.187 ЦПК України залишено без руху для усунення виявлених недоліків, а саме: сплати судового збору за заявлену майнову вимогу про витребування чотирьох земельних ділянок із чужого незаконного володіння, виходячи із дійсної вартості спірних земельних ділянок, які підлягають витребуванню, визначеної станом на момент подання уточненої позовної заяви, а саме: у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (868 350 грн). Позивачу надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху (а.с.90-92, том 3).

Вказана ухвала суду 09.03.2023 року вручена представнику позивача Кіндратюк Т.Д., що підтверджується його підписом у супровідному листі (а.с.93, том 3).

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20 березня 2023 року позов залишено без розгляду (а.с.95-97, том 3).

Залишаючи позов без розгляду, суд виходив з положень ст.185, 187 ЦПК України, враховуючи те, що позивач не усунув у встановлений судом строк недоліки, вказані в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху, дійшов переконання про залишення позову без розгляду.

З таким висновком апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Частиною третьою статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення та звільнення від сплати, встановлюються законом.

Таким законом є Закон України «Про судовий збір», у відповідності до частини 2 статті 6 якого, у разі, якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Крім того, пунктом п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статті 175 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Отже, чинним ЦПК України передбачено залишення позовної заяви без руху протягом 5 днів з дня надходження її до суду, або після відкриття провадження не пізніше наступного дня після встановлення суддею, що позов подано без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху ухвалюється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що у випадку, якщо суд не може встановити розмір судового збору, він може встановити, який розмір судового збору підлягає сплаті і вирішити питання доплати.

З поданих Державним закладом «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Прикарпатський» заяв про уточнення позовних вимог, взяття до уваги та вирішення поданих позивачем заяв про уточнення позовних вимог, встановлено, що ціна заявленого ним позову становила 18 160,00 грн. В подальшому позивачем фактично збільшено позовні вимоги, а саме заявлено майнову вимогу про витребування чотирьох земельних ділянок із чужого незаконного володіння.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем до поданої ним заяви про збільшення позовних вимог не було додано квитанцію про сплату судового збору.

Залишаючи без руху подану позивачем заяву про збільшення позовних вимог, суд першої інстанції врахував, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 18 160,00 грн, тобто, у розмірі 2270 грн за кожну із восьми заявлених немайнових вимог, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік».

Суд дійшов висновку про сплату судового збору за заявлені в уточненій позовній заяві майнові вимоги про витребування чотирьох земельних ділянок із чужого незаконного володіння, виходячи із дійсної вартості спірних земельних ділянок, які підлягають витребуванню, визначеної станом на момент подання уточненої позовної заяви, а саме: у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожитокового мінімуму для працездатних осіб (2481 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (868 350 грн).

Однак, всупереч вимогам ч. 2 ст. 185 ЦПК України, при залишенні уточненої позовної заяви без руху, судом першої інстанції не було визначено точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) позивачу за подання уточненої позовної заяви.

З наведених обставин справи встановлено, що підставою залишення без розгляду судом першої інстанції уточненої позовної заяви стало не усунення позивачем недоліків, визначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, а саме суд вказав, що позивачем не сплачено в повній мірі судовий збір.

Колегія суддів уважає обґрунтованими доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі, про те, що суд мав розглянути позовні вимоги в обсязі, які оплачені судовим збором, а не залишати позов без розгляду у повному обсязі.

За відсутності у позивача можливості провести оцінку вартості майна, та беручи до уваги факт сплати позивачем судового збору за вісім вимог немайнового характеру в розмірі 18 160,00 грн, та відсутність визначеного судом іншого розміру судового збору за заявлені позовні вимоги, висновок суду першої інстанції про залишення без розгляду позовної заяви у зв`язку з неповним усуненням недоліків не може вважатись обґрунтованим.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на судовий захист, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У частині 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень частини 1 статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Частиною 5 статті 12 ЦПК України на суд покладений обов`язок роз`яснення у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (пункт 3), зокрема і щодо предметної юрисдикції цивільних справ та статусу учасників судового процесу, а також обов`язок сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункт 4).

Колегія суддів вважає, що чітке дотримання вимог процесуального закону є необхідним явищем, оскільки забезпечує вірне дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя Оскільки згідно норм законодавства України кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд покладено обов`язок повного та всебічного розгляду спорів, які виникли, висновок суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду є помилковим.

Приймаючи до уваги тривалість розгляду спору, завдання суду щодо розгляду спорів по суті і обов`язковсті ухвалення судових рішень, ухвала суду підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

Аналогічний висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21).

Таким чином, доводи, якими обґрунтована апеляційна скарга, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, суд першої інстанції порушив норми процесуального права при вирішенні питання щодо прийняття заяви позивача про уточнення позовних вимог, що призвело до необґрунтованого та передчасного залишення такої заяви без розгляду.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що питання вирішено з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак вона підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державного закладу «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Прикарпатський» задовольнити.

Ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20 березня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 29 червня 2023 року.