Справа № 524/7887/23
Провадження №2/524/2809/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого - судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Лапік К.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 , , відповідачів - ОСОБА_2 ,, ОСОБА_3 , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці цивільну справу за позовом виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Кременчуцький міський центр соціальних служб про відібрання дітей від матері та батька без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів ,,

В С Т А Н О В И В :

24 жовтня 2023 року до суду звернувся виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з позовом уточненим в ході підготовки справи до розгляду до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Кременчуцький міський центр соціальних служб про відібрання дітей від матері та батька без позбавлення батьківських прав

Позов обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньої ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньої ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_3 .

16.10.2023 зареєстровано повідомлення про вчинення домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_6 з боку матері ОСОБА_2 .

Спеціалістами спеціалістів служби у справах дітей Автозаводської районної адіміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області здійснено відвідування за адресою АДРЕСА_1 та встановлено, що малолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебувають без нагляду дорослих.

У зв`язку з невиконанням матір`ю обов`язку щодо вихованням дітей ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч 1 ст 184 КУпАП.

Службою у справах дітей запропоновано ОСОБА_3 з`явитись за місцем перебування дітей АДРЕСА_1 . Натомість останній перебував в стані алкогольного сп`яніння.

За наслідками відвідування квартири та огляду дітей складений протокол тимчасового вилучення дитини з небезпечного середовища. Дітей госпіталізовано до лікарні для медичного обстеження і лікування та поставлено на облік як таких, що перебувають у складних життєвих обставинах.

З інформації, наданої управлінням поліції, встановлено, що в управлінні перебували матеріали від 29.03.2023 року щодо недбалого ставлення ОСОБА_2 до батьківських обов`язків,.

Зазначив, що відповідачам вчергове роз`яснено чинне законодавство та повідомлено, що у зв`язку із систематичним ухиленням від виконання батьківських обов`язків питання про повернення дітей на спільне проживання та виховання буде вирішуватись у судовому порядку. Відповідачі зволікають з підготовкою документів на підтвердження наявності безпечних умов проживання дітей та щодо її спроможності у подальшому належним чином виконувати батьківські обов`язки.

Вказав, що ОСОБА_2 майже не підтримує зв`язок із закладом освіти де навчається ОСОБА_9 . Відповідач батьківські збори не відвідує, на контакт із закладом освіти не виходить.

Зазначив, що дітей після проведеного лікування тимчасово влаштовано до Кременчуцького міського центра соціальних служб.

Ухвалою суду 02.11.2023 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні представник позивача виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування ОСОБА_1 , повідомила суд, що в ході судового розгляду ,після вилучення дітей проводились профілактичні бесіди із батьками. Матері запропоновано надання послуг соціального супроводу. Наразі відповідачі здійснили дії щодо повернення дітей.

Відповідач ОСОБА_2 запевнила суд про зміну ставлення до батьківських обов`язків. Долучила довідку про створення заяви від 21.12.2023 про постановлення в чергу до Кременчуцького закладу дошкільної освіти комбінованого типу №70 ОСОБА_4 , 2018 року народження. Надала медичну довідку про те, що на обліках в КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради не перебуває. »

Відповідач ОСОБА_3 надав медичну довідку про те, що на обліках в КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради не перебуває. Також, долучив договір цивільно - правового характеру від 06.12.2023 щодо працевлаштування в ПРАТ «Паритет».

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, пояснення малолітної ОСОБА_6 , заслухавши доповідь спеціаліста психолога, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є батьком ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_2 .

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є батько ОСОБА_10 , матір`ю ОСОБА_2 .

16.10.2023 зареєстровано повідомлення на лінію 102 ОСОБА_6 про вчинення домашнього насильства з боку матері ОСОБА_2 . За місцем виклику АДРЕСА_2 за зачиненими дверима чутно крики дитини про допомогу, мати дитини перебувала в стані алкогольного сп`яніння та двері не відчинила

В цей же день, спеціалістами служби у справах дітей Автозаводської районної аліміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області здійснено відвідування за адресою АДРЕСА_1 та встановлено, що малолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебувають без нагляду дорослих

У зв`язку з невиконанням матір`ю обов`язку щодо виховання дітей ОСОБА_11 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч 1 ст 184 КУпАП.

Відповідач ОСОБА_3 попереджений про неналежне виконання батьківських обов`язків.

Сім`ю поставлено на облік як таку, що опинилась в складних життєвих обставинах.

Діти доставлені до Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька міська дитяча лікарня» у супроводі співробітників поліції, де вони госпіталізовані.

У судовому засіданні ОСОБА_12 надала суду пояснення та повідомила, що бажає повернутися додому. Психолог повідомив щодо складних взаємовідносин матері та доньки та створення ОСОБА_9 конфліктних ситуацій щодо яких мати неналежно реагує.

Спеціалістами Служби у справах дітей Автозаводської районної адіміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області здійснено відвідування родини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , обстежено умови проживання дітей, про що складено відповідний акт. З`ясовано, що діти забезпечені всім необхідним для життя та розвитку. З матір`ю проведена співбесіда щодо належного виконання батьківських обов`язків

Аналогічні відомості викладені у висновках оцінки потреб сім`ї від 05.01.2023

З акту проведення оцінки рівня безпеки дітей вбачається, що мати не усвідомлює, що батьківські обов`язки виконує неналежно. Малозабезпеченість сім`ї. Недостатній батьківський потенціал матері.

17.10 2023 року виконавчий комітетом Кременчуцької міської ради прийнято рішення за №2222 про негайне відібрання ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у матері ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ,, ОСОБА_5 , у батька ОСОБА_3 без позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя,до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю (рішення у справі «Гнахоре проти Франції». З іншого боку, очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини ( рішення у справі «Марсалек проти Чехії»

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від26 квітня 2001року №2402-III сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частиною 1статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч 1 статті 14Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до статті 15Закону України«Про охоронудитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Як вбачається з основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Відповідно до статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Позбавлення батьківських справ завжди є результатом протиправної, винної поведінки. Відібрання ж дитини не пов`язується з протиправною поведінкою: загроза життю та здоров`ю дитини може бути результатом психічної хвороби, відкритої форми туберкульозу чи інших небезпечних хвороб, скрутних житлових умов тощо.

Відібрання дитини можливе тоді, коли умови проживання дитини суд оцінить як небезпечні для неї. Оцінювання умов проживання дитини є виключно компетенцією суду.

Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або начальному закладу означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.

Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Зазначене тлумачення викладено у постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 487/1328/16-ц, провадження № 61-3979ск18, від 14 лютого 2020 року у справі № 673/1477/17, провадження № 61-45875св18, від 03 травня 2022 року у справі № 308/12188/18, провадження № 61-19974 св 21.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відібрання дитини - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Верховний Суд у постанові від 25 березня 2019 року у справі № 165/2240/16-ц (провадження № 61-29942св18)зауважив, що при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини надається належна увага згідно з її віком і зрілістю..

Влаштування дитини під опіку слід розцінювати як тимчасовий захід, який повинен бути припинений щойно це дозволятимуть обставини, і будь-які заходи із застосування тимчасової опіки повинні узгоджуватися із остаточною ціллю щодо возз`єднання батьків (батька/матері) та дитини

Як встановлено судом, родина ОСОБА_13 опинилася в складних життєвих обставинах.

Діти вилучені у матері Службою у справах дітей у зв`язку з неналежним доглядом за дітьми .

Разом з тим, ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 мають задовільний стан здоров`я, забезпечені постійним місцем проживання, харчуванням, одягом. Старша дочка до того, як її було відібрано, навчалася у школі.

Позивачем не наведено виняткових обставин, які безпосередньо загрожували життю або здоров`ю дітей. У матеріалах справи відсутні дані про свідоме нехтування відповідачами батьківськими обов`язками, про жорстоке поводження, насильство, застосування недопустимих методів виховання, приниження людської гідності дітей з її боку.

Посилання ОСОБА_6 на застосування до неї насильства з боку матері будь-якими доказами, окрім слів дівчинки у судовому засіданні, не підтверджуються.

При вилученні дітей вони оглядались представником медичного закладу, та тілесних ушкоджень чи недостатньої маси тіла у них не виявлено. У ході соціального супроводу сім`ї та роботи з нею органом опіки та піклування факти насильства також не встановлювались.

З жовтня 2023 року, коли дітей відібрано, у поведінці та способі життя відповідача - матері дітей відбулися позитивні зміни. Вона створила умови для проживання дітей, співпрацює з фахівцями служби у справах дітей. Запевнила суд, що алкогольні напої не вживає. Після відібрання дітей відвідувала їх у лікарні, де вони перебували, що підтверджується бесідою зі старшою дочкою ОСОБА_9 та підтвердила представник позивача.

Поведінка матері відносно своїх дітей свідчить про її спроможність та прагнення виконувати свої природні батьківські обов`язки.

До того ж, необхідно враховувати інтереси не лише старшої дочки, а й малолітніх синів ОСОБА_2 , яких вилучено разом зі старшою сестрою у віці, коли вони особливо потребують турботи матері. У разі відібрання ОСОБА_5 у матері він не пам`ятатиме матір, що значно ускладнить процес налагодження сімейних стосунків між ними у майбутньому.

Обставин, які б об`єктивно свідчили про застосування насильства, недогляд, небезпеку для дітей у разі повернення до матері, судом не встановлено.

Виходячи з пріоритету якнайкращих інтересів дітей, оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, враховуючи небайдуже ставлення ОСОБА_2 , до своїх дітей, її намагання та бажання виправити ситуацію, яка склалася в її родині, і продовжувати виховувати своїх дітей та турбуватися про них, суд вважає рішення органів опіки та піклування щодо наявності достатніх підстав для відібрання дітей передчасним.

У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3220, 80 грн необхідно компенсувати за рахунок держави

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273,274,275 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Кременчуцький міський центр соціальних служб про відібрання дітей від матері та батька без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити

Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3220, 80 грн компенсувати за рахунок держави

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

.

Суддя Олена Предоляк