Провадження № 2-о/761/642/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Матвєєвої Ю.О.

за участю секретаря: Каніковського Б.А.

заявника ОСОБА_1

представника заявника: ОСОБА_2

свідка ОСОБА_3

свідка ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горбунова Л.В., Київська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана заява в порядку окремого провадження, згідно якої ОСОБА_1 просить суд встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2002 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті чоловіка).

В обґрунтування позову покликається на те, що з 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю за адресою - АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, тобто мали взаємні права та обов`язки, які притаманні подружжю. Заявниця наводить аргументи про те, що входила б до четвертої черги спадкоємців, адже проживала зі спадкоємцем однією сім`єю. Після смерті чоловіка звернулась із заявою про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса, однак отримала лист про необхідність надання документів, зокрема, що підтверджують родинні відносини між заявником та померлим. Встановлення даного факту необхідне для виникнення у заявника права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , інших спадкоємців після його смерті немає, а відтак відсутній спір щодо спадкового майна. У зв`язку із наведеним, просить заяву задовольнити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2023 року вищевказану цивільну справу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

24.11.2023 року недоліки було усунуто.

Ухвалою суду від 27.11.2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі.

В судовому засіданні заявниця та її представник вимоги заяви підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи 2 подав до суду відзив, в якому просив суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення заявницю, її представника, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується доданою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 27.07.2023 року виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ).

Звертаючись до суду заявниця посилається на те, що з 2002 року проживала зі ОСОБА_5 за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 спільно, однією сім`єю без реєстрації шлюбу по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доказом на підтвердження факту постійного проживання заявниці та померлого ОСОБА_5 , як чоловіка та жінки у квартирі АДРЕСА_3 , є акт про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу від 24.08.2023 року, з якого вбачається, що гр. ОСОБА_1 разом із гр. ОСОБА_5 з 2002 року по день його смерті проживали та вели спільне господарство за даною адресою.

На зазначеному акті містяться підписи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 які є сусідами заявниці та проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії паспорту ОСОБА_5 вбачається, що він був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 з 2008 року. Вказаний будинок належить заявниці ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, всі витрати, пов`язані з похованням ОСОБА_5 взяла на себе ОСОБА_1 , що підтверджується наступними документами, копії яких були надані заявницею, зокрема: копія Договору про надання ритуальних послуг від 29.07.2023 року та копією Акту приймання-передачі наданих послуг від 29.07.2023 року.

Окрім того, факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 з 2002 року по день смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані в справі і підстав для обмови заявниці в них немає, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи.

Отже, підстав для сумніву у правдивості пояснень заявниці ОСОБА_1 про сумісне проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю з 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , у суду немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Тобто, основною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.

Ч. 1, 2 ст. 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено наступне, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного Кодексу про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 березня 2023 року у справі № 372/3321/19 (провадження № 61-10538св22) належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Час відкриття спадщини, відповідно до приписів ст.1220 ЦК України, є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього кодексу).

Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї постанови № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з майбутнім вирішенням спору про право.

У відповідності до абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 8 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась заявниця, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заява про встановлення проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2002 року по день його смерті, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 19, 76-80, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горбунова Л.В., Київська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюб - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2002 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті чоловіка).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.О. Матвєєва

26 грудня 2023 року