П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року м. Київ

Справа №367/8670/18

Апеляційне провадження №22-ц/824/4457/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Мережко М.В., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області ухваленого під головуванням судді Мерзлого Л.В., 27 вересня 2022 року у м. Ірпінь, дата складення повного тексту рішення не зазначена, у справі за позовом Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №71 про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь,

В С Т А Н О В И В

У грудні 2018 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області заборгованість по сплаті коштів на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь в розмірі 379340,96 грн, з них: 192830,46 грн - основна сума боргу; 133649,85 грн неустойка, 42982,18 грн інфляційна складова та 3% річних у розмірі 9878,47 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно з пунктом 1.1 Положення про порядок залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, затвердженого рішенням сесії Ірпінської міської ради від 06 листопада 2014 року №4146-60-VI зі змінами затвердженими рішенням сесії Ірпінської міської ради від 26 березня 2015 року №4856-68-VI (далі - Положення) - залучення, розрахунок коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь проводиться відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та цього положення.

Пунктом 1.3. Положення визначено, що пайова участь полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до міського бюджету (бюджету розвитку) коштів для створення і розвитку зазначеної інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури.

Відповідно до пункту 2.1. Положення, величина пайової участі у розвитку інфраструктури визначається у договорі, укладеному Ірпінською міською радою з замовником будівництва об`єктів архітектури, з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеною з державними будівельними нормами, стандартами і правилами.

ОСОБА_1 звернувся до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради із заявою вх.№Ш-7171.2 від 14 липня 2017 року з метою укладення договору про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури, що здаються в експлуатацію на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь по об`єкту будівництва АДРЕСА_1 .

Між виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області в особі міського голови Карплюка В.А. та замовником будівництва ОСОБА_1 , який іменується надалі «Замовник» було укладено договір №71 від 28 липня 2017 року про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури, що здаються в експлуатацію на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь (далі - Договір). Відповідно до п. 1.1. Договору, його предметом є участь Замовника у розвитку інженерно- транспортної і соціальної інфраструктури міста Ірпінь.

Згідно п.1.2 Договору, місце розташування об`єкта: АДРЕСА_1 , який має цільове призначення: зблокований житловий будинок загальною площею 465,1 м2.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що загальна вартість будівництва зблокованого житлового будинку в АДРЕСА_1 (розрахована відповідно до заяви замовника, виходячи з опосередкованої вартості згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03 травня 20017 року №102) складає 4820761,50 грн (в т.ч. ПДВ - 803460, 25 грн).

Величина пайової участі (внеску) Замовника у створенні інженерно-транспортної та соціальної інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпеня розраховується відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» далі - Закон № 3038-VI та Положення визначається для багатоповерхових житлових будинків у розмірі 4(чотири) відсотка від загальної вартості будівництва.

Тобто, величина пайового внеску для даної житлової забудови складає: 4820 761,50 х 4% = 192830,46 грн.

Згідно п. 2.2. Договору, сплата коштів Замовником на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури міста здійснюється шляхом безготівкового перерахування в сумі - 192830,46 грн, які Замовник зобов`язується сплатити згідно графіку, додаток до договору №1, але не пізніше, ніж до введення об`єкта в експлуатацію.

Пунктом 2.3. Договору сторони дійшли згоди, що за порушення строків сплати пайового внеску стягується пеня у розмірі 0,1% від нарахованої суми за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної суми.

Відповідно до п.3.1.2 Договору, Замовник зобов`язується сплатити кошти на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь у розмірі, визначеному у п. 2.2. цього договору.

Зазначають, що замовником будівництва було отримано декларацію про готовність об`єкта (будівництво зблокованого житлового будинку по АДРЕСА_1 ) до експлуатації, яка зареєстрована Інспекцією ДАБК Ірпінської міської ради від 14 липня 2017 року №КС47.

Згідно п. 6.1. Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до виконання сторонами всіх своїх обов`язків за цим договором.

Сторонами 28 липня 2017 року складено графік сплати пайового внеску замовника будівництва об`єкту архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь за 2017 рік: серпень - 38500,0 грн; вересень - 38 500,0 грн; жовтень - 38 500,0 грн; листопад - 38 500,0 грн; грудень - 38 830,46 грн.

Даний графік підписаний уповноваженими представниками сторін без заперечень.

Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради неодноразово повідомлялось відповідачу про наявність заборгованості та обов`язковість сплатити заборгованість по договору Про залучення коштів на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, а саме листами від 04 червня 2018 року № 01-26/1631, від 14 вересня 2018 року № 01-24/2885, від 07 листопада 2018 року №01-24/3628.

Станом на день подачі позову до суду заборгованість ОСОБА_1 за договором №71 «Про залучення коштів на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь» не погашено.

Заборгованість по сплаті пайової участі на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ірпінь за договором №71 від 28 липня 2017 року складає 192830,46 грн.

Факт заборгованості відповідача зі сплати коштів пайової участі підтверджується розрахунком суми заборгованості за договором №71 від 28 липня 2017 року, складений відділом економіки Виконавчого комітету Ірпінської міської ради.

Відповідно до п. 2.3. договору, за порушення строків сплати пайового внеску стягується пеня у розмірі 0.1% від нарахованої суми за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 вересня 2022 року позов Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору №71 про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь - задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області заборгованість по сплаті коштів згідно Договору №71 від 28 липня 2017 року про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури, що здаються в експлуатацію на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь в розмірі 379340,96 грн, з них: 192830,46 грн - основна сума боргу; 133649,85 грн - неустойка, 42982,18 грн - інфляційна складова та 3% річних у розмірі 9878,47 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області судовий збір в розмірі 5693,70 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач свої зобов`язання не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, а тому вимоги позовної заяви знайшли своє підтвердження в повному обсязі.

Не погодився із зазначеним судовим рішенням відповідач ОСОБА_1 , його представником подано апеляційну скаргу, в якій він посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з'ясування обставин справи.

Представник відповідача вказує на те, що суд відповідно до вищезазначених норм ЦПК України повинен був перевірити чи подавав ОСОБА_1 заяву від 14 липня 2017 року до Виконавчого комітету та чи укладав з Виконавчим комітетом договір від 28 липня 2017 року №71 про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури, що здаються в експлуатацію на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури міста Ірпінь. А після того як суд з`ясував, що позивач не може надати оригінали заяви та договору, умов порушення яких нібито і стали підставою для звернення з відповідним позовом, та у зв`язку з не можливістю перевірити справжність підпису ОСОБА_1 на вказаному договорі суд першої інстанції мав відмовити Виконавчому комітету у задоволенні позову. Адже не можна порушити умови договору, якщо особа його не укладала (не підписувала).

Таким чином, судом першої інстанції було допущено порушення норм і процесуального права, а саме ст.ст. 77,80,81,84 ЦПК України.

Представник відповідача також вказує на те, що у ОСОБА_1 могли виникнути зобов`язання за договором №71 від 28 липня 2017 року про залучення коштів замовників будівництва і об`єктів архітектури, що здаються в експлуатацію на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури міста Ірпінь, виключно у разі якщо б він його уклав (підписав). А так як відповідач договір №71 від 28 липня 2017 року не укладав (не підписував), то і зобов`язань перед позивачем жодних не має.

Таким чином, судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, а саме ст.ст. 207,626 ЦК України.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Майко М.В. підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просили про задоволення заявлених ними вимог.

Представник позивача - ОСОБА_3 заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законим і обґрунтованим, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів виходить з такого.

Судом встановлено, що 06 листопада 2014 року Ірпінською міською радою було затверджено Положення про порядок залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, 26 березня 2015 року до нього були внесені зміни.

Пунктом 1.3. Положення визначено, що пайова участь полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до міського бюджету (бюджету розвитку) коштів для створення і розвитку зазначеної інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури.

Відповідно до пункту 2.1. Положення, величина пайової участі у розвитку інфраструктури визначається у договорі, укладеному Ірпінською міською радою з замовником будівництва об`єктів архітектури, з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеною з державними будівельними нормами, стандартами і правилами.

У п.2.5 визначено, що розмір пайової участі у розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь складає для : житлових будинків з вбудовано-прибудованими об`єктами комерційного призначення, для нежитлових будівель та споруд 10%, а для об`єктів житлового фонду - 4%; нежитлових будівель та споруд - 10% загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта; індивідуальних (садибних) житлових, садових, дачних будинків, загальною площею понад 300 кв.м. і до 400 кв.м. - 1 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта; індивідуальних (садибних) житлових, садових, дачних будинків, загальною площею понад 400 кв.м., а також багатоквартирних житлових будинків - 4 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта. Додаток № 2 до цього Положення містить форми Журналу реєстрації договорів про залучення коштів замовників об`єктів архітектури, що здаються в експлуатацію, на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь /т.1 а.с.26-34/.

14 липня 2017 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради було зареєстровано Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта на об`єкт: зблокований житловий будинок у АДРЕСА_1 , замовником якого визначений ОСОБА_2 .. У п.7 Декларації визначено, що будинок одноквартирний, загальна площа забудови становить 279,5 кв.м, житлова 106,8 кв.м. Інформація про повідомлення про початок будівельних робіт від 22 серпня 2016 року реєстраційний номер КС 32 /т.1 а.с.14/.

Згідно з копією заяви від 14 липня 2017 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського голови з проханням укласти договорі пайової участі по об`єкту будівництва АДРЕСА_1 , загальною площею 455,9 кв.м., виходячи з опосередкованої вартості будівництва житла; зобов`язався інформувати про всі зміни, які будуть відбуватись в ході будівництва; графік сплати коштів просив розбити помісячно рівними частинами до кінця 2017 року /т.1 а.с.10/.

Відповідно до копії наданої стороною позивача без здійснення належного засвідчення, 28 липня 2017 року між Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради, в особі міського голови Карплюка В.А., з однієї сторони, та ОСОБА_2 , з іншої, був укладений договір №71 про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь. За умовами цього договору його предметом є участь ОСОБА_2 , як замовника, у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Ірпінь. Місцем розташування об`єкта визначено: АДРЕСА_1 . Цільове призначення об`єкта: зблокований житловий будинок загальною площею 465,1 кв.м. Вартість будівництва визначена в розмірі 803460,25 грн, а величина пайового внеску 192830,46 грн /т.1 а.с.11-12/.

Додаток № 1 до Договору містить графік сплати внеску замовника будівництва об`єкта архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь загальної суми пайового внеску 192830,46 грн на п`ять місяців 2017 року, з серпня по листопад по 38500 грн, в грудні - 38830,46 грн /т.1 а.с.13/.

Позивачем на вказані суми із урахуванням визначеного періоду здійснення їх оплати нарахована інфляційна складова та 3 % , на підставі ст. 625 ЦК України, пеня та штраф на підставі п.2.3. договору, що становила загальну суму 295960,01 грн станом на 16 листопада 2018 року, а станом на 16 липня 2019 року - 379340,96 грн /т.1 а.с.15-20, 67-82/.

Позивач листами від 04 червня 2018 року, від 14 вересня 2018 року, від 07 листопада 2018 року повідомляв відповідача про існування заборгованості за умовами договору від 28 липня 2017 року, про нарахування штрафних санкцій за умовами договору та інфляційних втрат і 3% річних, та висував вимогу погасити вказану заборгованість. Однак дані про вручення вказаних листів відповідачу в матеріалах справи відсутні /т.1 а.с.21-25/.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 21 травня 2019 року заперечував обставини укладення з позивачем договору від 28 липня 2017 року, заявляв клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи / т.1 а.с.51-53,56-58/.

За даними позивача станом на 2020 рік надати оригінал договору № 71 від 28 липня 2017 року не видається можливим, оскільки оригінал договору пайової участі було вилучено під час проведення обшуку на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 01 серпня 2019 року у справі № 367/4096/1. Однак, як виявилось, до реєстру документів протоколу виїмки даний договір не було внесено /т.1 а.с.133,134/.

12 січня 2021 року позивачем складений Акт про нестачу справ у структурних підрозділах, в якому зазначено про відсутність договору № 71 від 28 липня 2017 року, заходи щодо розшуку позитивних результатів не дали, у зв`язку з чим визнано за доцільне зняти з обліку справи (документи) /т.1 а.с.135-136/.

Також відповідач в ході розгляду справи вказував на відсутність у нього обов`язку укладення такого договору, так як згідно з Декларацією площа будинку становить 279,5 кв.м. /т.1 а.с.51-53/.

Разом з тим, за даними позивача та Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради, наведеними в листі від 08 квітня 2019 року, Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта реєстраційний номер КС 2 було скасовано /т.1 а.с.146-47/.

Матеріали справи містять відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за адресою: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 . Проте серед них не вбачається зареєстроване право власності за відповідачем ОСОБА_2 /т.1 а.с.151-156/.

На час прийняття об'єкта будівництва, про який йдеться у справі, в експлуатацію (14 липня 2017 року) правовідносини щодо пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту регулювалися Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» у чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовником будівництва визначається фізична або юридична особа, яка має намір забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник будівництва, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до ч. 3 ст. 40 цього Закону полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

В порядку п.4 ч.4 ст. 40 цього Закону до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва, зокрема, індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках.

Велика Палати Верховного Суду у Постановах від 08 жовтня 2019 року у справі № 911/594/18, від 22 серпня 2018 року у справі № 339/388/16-ц, від 22 вересня 2021 року у справі № 904/2258/20 вказувала на те, що відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у наведених у цьому Законі випадках перерахування замовником об'єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту є обов`язком, а не правом забудовника, який виникає на підставі положень закону, а положення договору лише визначають суму, що належить до перерахування. Тобто укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який опосередковує відповідний платіж, було обов`язковим на підставі закону. Неукладення такого договору не скасовує зобов`язання забудовника сплатити визначені суми, таке зобов`язання повинно бути виконане до прийняття новозбудованого об`єкта в експлуатацію, і спір у правовідносинах щодо сплати таких сум може виникнути лише щодо їх розміру.

За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

У ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порядку визначеному ч.ч.2,4 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч.ч.1,2,4,5,6 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частинами 4,5 цієї статті визначено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. (ч.6 ст.95 ЦПК України)

З наведених обставин справи вбачається, що предметом позову у справі є стягнення заборгованості зі сплати внесків пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури на підставі договору укладеного між сторонами у справі 28 липня 2017 року. Разом з тим, в ході розгляду справи в суді першої інстанції сторона відповідача заперечувала обставини укладення такого договору. Стороною позивача, при зверненні до суду з позовом була надана копія договору від 28 липня 2017 року, проте вона не була засвідчена представником в порядку передбаченому процесуальним законом. А в ході розгляду справи судом першої інстанції була встановлена відсутність у позивача оригіналу договору укладеного з відповідачем 28 липня 2017 року.

Таким чином, враховуючи, що оригіналу договору від 28 липня 2017 року, як письмового доказу не подано, а відповідач у справі заперечує наявність такого договору, тобто ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не може бути взятий судом до уваги. А отже твердження позивача про укладення між сторонами 28 липня 2017 року договору № 71 про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь є недоведеними і, відповідно, вимоги позивача про стягнення суми заборгованості на підставі цього договору та штрафних санкцій передбачених ним є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Разом з тим, враховуючи що укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який опосередковує відповідний платіж, було обов'язковим на підставі Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і неукладення такого договору не скасовує зобов`язання забудовника сплатити визначені суми, суд має перевірити чи виник такий обов`язок у відповідача перед позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що 14 липня 2017 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Ірпінської міської ради було зареєстровано Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, замовником якого визначений ОСОБА_2 , загальною площею 279,5 кв.м. В 2019 році ця Декларація була скасована і за твердженням сторін у справі інша не видавалась. Твердження позивача про те, що об`єкт будівництва становив площу понад 400 кв.м. не підтверджуються матеріалами справи. А в порядку ч.4 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва індивідуальних житлових будинків загальною площею до 300 квадратних метрів. Таким чином, правові підстави для покладення на відповідача зобов`язання сплатити визначені позивачем суми, а саме суму внеску в розмірі 192830,46 грн відсутні. Оскільки відсутнє зобов`язання відповідача перед позивачем, то відсутні і підстави для притягнення його до цивільної відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України.

Вказане не було враховано судом першої інстанції у зв`язку з чим судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що дає підстави апеляційному суду для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, в порядку ст.141 ЦПК України, особі, яка подала апеляційну скаргу підлягають до компенсації понесені ними судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 8540, 55 грн, за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 вересня 2022 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №71 про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь - залишити без задоволення.

Стягнути з Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 8540,55 грн.

Позивач: Виконавчий комітет Ірпінської міської ради Київської області (08205, Київська обл., Бучанський р-н., м. Ірпінь, вул. Т.Г. Шевченка, 2-а, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: М.В. Мережко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 25 грудня 2023 року.