Справа № 2-4801/10
Провадження № 6/522/1055/23
УХВАЛА

22 грудня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Купцова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Одесі справу за представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача (сторони у виконавчому документів), стягувач Акціонерне товариство «Райффайзен банк», боржник ОСОБА_1 , зацікавлені особи приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Кампіс Лігал»,

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2023 року до суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача (сторони у виконавчому документів), стягувач Акціонерне товариство «Райффайзен банк», боржник ОСОБА_1 , зацікавлені особи приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Кампіс Лігал».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2023 року прийнято до розгляду відповідну заяву.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Суд, вивчивши заяву, перевіривши матеріали справи, вважає, що вона підлягає задоволенню за таких підстав.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси 22 листопада 2010 року позов позовну заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором на загальну суму в розмірі 19 841, 76 гривень. Судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 198, 41 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень, а разом 20 070, 17 гривень.

З наданого заявником витягу АСВП судом встановлено, що відкрито 12 січня 2021 року виконавче провадження №64113541 з примусового виконання де боржником зазначено ОСОБА_1 , а стягувачом АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Слід відзначити, що у вказаному витязі АСВП відсутні відомості щодо підстав стягнення заборгованості (дата та номер кредитного договору та з ким він був укладений, рішення суду на підставі якого було видано виконавчий листі), тобто неможливо встановити, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» передало, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права вимоги до боржника ОСОБА_1 , саме за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2010 року по справі № 2-4801/10.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази переходу права вимоги від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №010/0077/82/47983 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Також судом встановлено, що 08.04.2021 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір №ВФ/02 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал», набуло право вимоги за договором кредиту№010/0077/82/47983.

Згідно доданого реєстру права вимоги до Договору №ВФ/02 відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 08.04.2021 року не можливо встановити, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал», набуло право вимоги за договором кредиту №№010/0077/82/47983.

Також відповідно до матеріалів заяви встановлено, що 16.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір № 16-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступлено ТОВ «Кампсіс Фінанс» право вимоги за кредитним договором №№010/0077/82/47983.

09.05.2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 09-05/23, відповідно до умов якого право вимога за кредитним договором №010/0077/82/47983, перейшло до ТОВ «Дебт Форс».

Згідно з п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), однак згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Відповідно достатті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заміна кредитора у зобов`язанні відповідно до положень ст. 512 ЦК України відбувається шляхом: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 5ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд за заявою сторони, заінтересованої особи, державного або приватного виконавця замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

З огляду на викладене вище, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень щодо перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону.

При цьому, встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному ст. 204 ЦК України.

У вказаній справі судом не було встановлено, що договори про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги оспорюються або, що вони визнані у встановленому порядку недійсними і на відповідні обставини не посилаються учасники справи та заявник. Нікчемність вказаних договорів також не встановлена.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що виконавче провадження №64113541 з примусового виконання де боржником зазначено ОСОБА_1 , а стягувачом АТ «Райффайзен Банк Аваль», здійснюється саме за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 листопада 2010 року по справі № 2-4801/10 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості та стосується права вимоги за цим кредитним договором, право вимоги по якому є предметом вказаних вище договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги.

Крім того відсутні докази відступлення права вимоги (договір факторингу, купівлі-продажу), який би вказував на те, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набув такого права від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Згідно із ч. 1 та ч. 5ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 2ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Таким чином, ТОВ «Дебт Форс» не доведено суду факт переходу прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи за виконавчим провадженням з виконання виконавчого листа № 2-4801/10, на підставі вказаних правочинів.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку про недоведення належними та достовірними доказами набуття права вимоги у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, тому слід відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс».

Керуючись ст. ст. 55, 352-354, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача (сторони у виконавчому документів), стягувач Акціонерне товариство «Райффайзен банк», боржник ОСОБА_1 , зацікавлені особи приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Кампіс Лігал» - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Чернявська Л.