Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2905/23
Провадження № 2/376/1247/2023
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

"25" вересня 2023 р. Суддя Сквирського районного суду Київської області Коваленко О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від стягнення аліментів,

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить звільнити його від обов`язку утримувати дитину відповідачки, звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утриманні її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Вказана підстава для відмови у відкритті провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Відмова у відкритті провадження у справі можливе за умови, що судове рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову це річ, щодо якої виник спір (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18)).

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить захистити його право.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності судового рішення, що набрало законної сили, ухваленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

У провадженні суду (суддя Коваленко О.М.) перебувала цивільна справа № 376/1998/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від стягнення аліментів та заборгованості по них.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 23 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від стягнення аліментів та заборгованості по них задоволено частково. Звільнено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , від сплати заборгованості за аліментами у ВП №53317411 на користь ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 20 грудня 2016 року. У решті позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги щодо звільнення від стягнення аліментів, суд виходив з того, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 04 липня 2022 року виключено відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Сквира Київської області, як батька дитини з актового запису про народження №14, складеного 07 листопада 2012 року Виконавчим комітетом Самгородоцької сільської ради Сквирського району Київської області щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набрало законної сили 04.08.2022.

Частинами 4, 5 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Не підлягає доказуванню встановлені рішенням Сквирського районного суду Київської області від 04 липня 2022 року обставини даної справи.

Отже, вказаним рішенням суду від 04.07.2022 року встановлено відсутність підстав для стягнення з позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини відповідача та заборгованості по аліментах, яка утворилась за вказаний період, коли позивач був записаний батьком дитини, а саме: з 20.12.2016 року.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні положення містяться у ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає за необхідне зазначити, що факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Натомість, відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», стягнення за рішенням суду з особи записаної батьком або матір`ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про них як батька або матері з актового запису про народження цієї дитини. Задоволення судом зазначених вимог може бути підставою для перегляду рішення про стягнення аліментів у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Таким чином, враховуючи наведене, приймаючи правову позицію, викладену у зазначеній Постанові Пленуму та ту обставину, що позивач звернувся до суду з позовом в порядку ст. 180 СК України про припинення стягнення аліментів, суд вважає, що позивачем обраний не вірний спосіб захисту, оскільки вказані норми закону вказане взагалі не передбачають, а позивачу необхідно звернутися до суду для перегляду рішення про стягнення аліментів у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі №511/219/18, відповідно до якої виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько.

Отже, позовні вимоги про звільнення позивача від обов`язку утримувати дитину та припинення стягнення аліментів задоволенню не підлягають, оскільки ні ст.197 СК України, ні інші норми сімейного законодавства не передбачають можливість розгляду таких позовних вимог в порядку, який обрано стороною позивача.

Отже, предмет спору у даній справі та у цивільній справі № 376/1998/22 є тотожним.

Таким чином вимоги ОСОБА_1 вже були предметом судового розгляду та за наслідками їх розгляду ухвалено судове рішення у цивільній справі № 376/1998/22, що набрало законної сили.

Жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення з метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (принцип правової визначеності).

З огляду викладене та на підставі вимог ст. 186 ЦПК України , наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4,77,186, 258 -261, 351,352, 353 ЦПК України, суддя

Постановив:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від стягнення аліментів.

З текстом ухвали можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Коваленко