Провадження № 6/752/270/23
У Х В А Л А

25.05.2023 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Ящука Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву відповідача про поворот виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва із заявою про поворот виконання рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг та стягнення з позивача на його користь грошових коштів в розмірі 10 839,08 гривень, що стягнуті при виконанні рішення суду.

Заява обґрунтована тим, що на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 26.01.2021 р. з відповідача у справі на користь позивача стягнуто заборгованість в розмірі 8 364,21 гривень та судовий збір в сумі 2 102 гривні.

Приватним виконавця виконавчого округу м.Києва Хоменком В.В. на підставі виконавчого листа № 752/15252/20 було відкрито виконавче провадження про стягнення суми боргу та основної винагороди приватного виконавця в розмірі 747,86 гривень.

27.01.2022 р. заявник сплатив заборгованість в розмірі 10 839,08 гривень.

Заявник зазначає, що 09.08.2022 р. постановою Київського апеляційного суду рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 26.01.2021 р. скасовано та постановлено постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оскільки питання про поворот виконання судового рішення не вирішувалось судом апеляційної інстанції, заявник просить застосувати поворот виконання судового рішення та стягнути з позивача у справі грошові кошти, сплачені ним в ході виконання судового рішення.

Сторони в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду заяви повідомлялись належним чином у спосіб, передбачений ст.ст.128, 130 ЦПК України, в зв`язку з чим суд, на підставі ч.10 ст.444 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.01.2021 р. Голосіївським районним судом м.Києва ухвалено рішення, відповідно до якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» заборгованість за оплату житлово-комунальної послуги з централізованого опалення у розмірі 6568,59 грн., суму інфляційних витрат, нарахованих позивачем на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого опалення у розмірі 1194,74 грн.; суму 3-х відсотків річних, нарахованих позивачем на суму заборгованості за житлово-комунальну послугу з централізованого опалення у розмірі 600,87 грн. та судовий збір в розмірі 2 102 гривні.

02.11.2021 р. на підставі вказаного судового рішення було видано виконавчий лист.

Приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Хоменко В.В. на підставі виконавчого листа № 752/15252/20 20.01.2022 р. було відкрито виконавчі провадження №№68232979, 68233384, які в подальшому об`єднані в одне виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Теплопостачсервіс» заборгованості в розмірі 8 364,21 гривень та судових витрат, а також винесено постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця в розмірі 747,86 гривень.

27.01.2022 р. ОСОБА_2 сплатив на рахунок приватного виконавця Хоменка В.В. грошові кошти в розмірі 10 091,22 гривень за виконавчим документом № 752/15252/20 та 747,86 гривень.

Відповідно до виконавчих проваджень, відкритих на підставі виконавчого листа № 752/15252/20 на користь ТОВ «Теплопостачсервіс» підлягало стягненню загальна сума 10466,20 гривень.

Постановою Київського апеляційного суду від 09.08.2022 р. рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Питання про поворот виконання рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 26.01.2021 р. не вирішувалось судом апеляційної інстанції.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть зводиться до повернення стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 у справі за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 року Конституції України вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відповідно до частини першої статті 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

За змістом частин першої - третьої статті 444 ЦПК України, поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

В силу положень ч.9 ст.444 ЦК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заявник, звертаючись до суду просить стягнути з ТОВ «Теплопостачсервіс» всю суму, сплачену ним на рахунок приватного виконавця, включаючи основну винагороду.

Однак, основна винагорода приватного виконавця не є сумою, стягнутою на підставі рішення суду, а тому вона не підлягає поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

При цьому, в силу положень частини третьої статті 45 Закону України "Про виконавче провадження", основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

За змістом частини другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18), від 03 та 10 квітня 2019 року у справах № 370/1288/15 (провадження № 14-612цс18) та № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18).

Крім того, відповідно до положень ч.7 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Тобто, питання про повернення боржнику стягнутої приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Хоменком В.В. основної винагороди має вирішуватися не в порядку повороту виконання рішення суду.

Така позиція викладена також в Постанові ВС у справі № 296/7644/17 від 31.03.2021 р.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а саме в частині стягнення з ТОВ «Теплопостачсервіс» отриманих на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 26.01.2021 р. грошових коштів в розмірі 10 466,20 гривень.

Керуючись ст.444, 445 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву відповідача про поворот виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг задовольнити частково.

В порядку повороту виконання рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 26.01.2021 р. стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» (місцезнаходження: м.Київ, вулиця Ломоносова, будинок № 58-А, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) грошові кошти в розмірі 10 466,20 гривень.

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя