ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

судді доповідача: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шевкової К.І. на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування посилалася на те, що 10.01.2022 року інспектором з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради було складено відносно неї повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу за ч.3 ст.122,ч.1 ст.122 КУпАП. Постанова про накладення на неї адміністративного штрафу була скасована рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06.07.2022 року з закриттям провадження по справі.

Транспортний засіб було евакуйовано на штрафний майданчик та відповідач не віддавав без сплати усіх платежів за зберігання транспортного засобу. Нею було сплачено відповідачеві 2276 грн. за евакуацію транспортного засобу та 147 грн. за зберігання належного їй транспортного засобу. Вважає, що відповідачем було нав`язано їй послуги, в яких вона не мала потреби. Відповідач не мав права виконувати те, на що його не уповноважували,відповідно вважала, що він повинен повернути отримані ним безпідставно кошти та сплатити штрафні санкції.

Просила стягнути з відповідача на її користь 2276 грн. за евакуацію транспортного засобу та 147 грн. за зберігання належного їй транспортного засобу, пеню у розмірі 25804,95 грн. відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» та моральну шкоду.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2023 року позовну заяву повернуто як неподану у зв`язку із невиконанням вимог ухвали про залишення позовної заяви скарги без руху для сплати судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу про повернення позовної заяви та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповне з`ясування обставин справи.

Вважає, що суд першої інстанції повернув позовну заяву передчасно, оскільки на стадії вирішення питання про відкриття провадження не можливо встановити чи надавались ОСОБА_1 послуги відповідачем, оскільки докази у справі досліджуються під час розгляду справи по суті. КП «Транспортна інфраструктура міста» фактично здійснило завантаження та вивантаження автомобіля позивача на спеціальний автотранспорт та доставило його на майданчик для зберігання, а отже надало послуги. Тому вважає, що зазначені правовідносини підпадають під дію ЗУ «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У ч.2ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на ухвали суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що по даній справі оскаржується ухвала суду про повернення позовної заяви, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не сплачено судовий збір.

Такий висновок відповідає нормам процесуального права.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. Якщо заявник не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважаться неподаною і повертається заявникові.

У ч.2 вказаної статті ЦПК України зазначено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилалася на те, що 10.01.2022 року інспектором з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради було складено відносно неї повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки,стоянки,паркування транспортного засобу за ч.3ст.122,ч.1 ст.122 КУпАП. Постанова про накладення на неї адміністративного штрафу була скасована рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06.07.2022 року з закриттям провадження по справі.

Транспортний засіб було евакуйовано на штрафний майданчик та відповідач не віддавав без сплати усіх платежів за зберігання транспортного засобу. Нею було сплачено відповідачеві 2276 грн. за евакуацію транспортного засобу та 147 грн. за зберігання належного їй транспортного засобу. Вважає, що відповідачем було нав`язано їй послуги, в яких вона не мала потреби. Відповідач не мав права виконувати те, на що його не уповноважували, відповідно вважала, що він повинен повернути отримані ним безпідставно кошти та сплатити штрафні санкції.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2022 року позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків шляхом надання позовної заяви у новій редакції, у кількості учасників справи, із вірним зазначенням свого поштового індексу та зазначенням повного найменування відповідача, а також надання суду документу на підтвердження сплати судового збору.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху повторно, позивачці надано для надання документів про сплату судового збору.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2023 року позовну заяву повернуто як неподану у зв`язку із несплатою судового збору.

Відповідно до п.17, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Як зазначалось вище , ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою про стягнення з КП «Транспортна інфраструктура міста» матеріальної та моральної шкоди, завданої їй в результаті незаконного притягнення її до адміністративної відповідальності за неправильну зупинку на проїжджій частині дороги, результатом цього мала місце на її думку незаконна евакуація та зберігання її транспортного засобу на штрафному майданчику через порушення Правил дорожнього руху України щодо паркування, відповідно до положень КУпАП України.

Тобто питання стосується порушення правил зупинки на проїжджій частині дороги, наслідком яких була евакуація машини позивача на штрафний майданчик і дані правовідносини регулювалися Правилами дорожнього руху України та КУпАП України.

Евакуація та зберігання її транспортного засобу на штрафному майданчику за вказаних обставин не є послугою в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» і дія цього Закону на виниклі правовідносини не розповсюджується. Вимоги позивача стосуються правовідносин із завдання шкоди, що унормовано главою 82 ЦК України.

Таким чином суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви у зв`язку із не усуненням її недоліків шляхом сплати судового збору.

Посилання на те, що суд першої інстанції повернув позовну заяву передчасно, оскільки на стадії вирішення питання про відкриття провадження не можливо встановити чи надавались ОСОБА_1 послуги відповідачем, оскільки докази у справі досліджуються під час розгляду справи по суті, є безпідставними. Згідно статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Лише після цього вирішеється судом питання щодо відкриття провадження у справі.

Інші доводи скарги, щодо необґрунтованого висновку суду першої інстанції про повернення позовної заяви, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують правильності висновку суду першої інстанції.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни судового рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала відповідає вимогам процесуального законодавства та її слід залишити без змін.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що на позовні вимоги ОСОБА_1 не розповсюджуються положення ЗУ «Про захист прав споживачів», то з неї підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 536,80 грн., який не було сплачено під час подачі скарги.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шевкової К. І. залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2023 року залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 536,80 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: