Справа № 522/3301/20
Провадження № 2/522/1051/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приморська державна нотаріальна контора м. Одеси про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2020 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приморська державна нотаріальна контора м. Одеси, по якому просить: визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.04.2019 року, виданого державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори Арабаджи К.Г. та зареєстрованого у реєстрі за номером: 3-331 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно, яке складається з 50/400 часток квартири АДРЕСА_1 , належної спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів від 18.02.1993 р., № 11-43.

26 лютого 2021 року представником Позивача була подана уточнена позовна заява, відповідно до якої ОСОБА_1 просив суд визнати недійсними Свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.04.2019 р., видане державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори Арабаджи К.Г. та зареєстроване в реєстрі за номером: 3-331 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно, яке складається з 50/200 часток квартири АДРЕСА_1 , належної спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів від 18.02.1993 р., № 11-43 та надати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом 2 місяців з дня набрання судовим рішенням законної сили.

У судовому засіданні 03.03.2021 року судом було прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 .

До суду від Відповідача не було надано відзив на позов та відзив на уточнений позов але у судовому засіданні, що відбулося 02.11.2021 року представник Відповідача повідомив, що позовні вимоги не визнає.

Позовна заява мотивована тим, що починаючи з 1996 р., Позивач мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується тимчасовою посвідкою на постійне проживання від 03.03.2004 р. У зазначеній квартирі він постійно мешкав разом зі своєю мамою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07.09.2016 р.

В зв`язку з тим, що Позивач постійно мешкав у вказаній квартирі і усвідомлюючи той факт, що згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, він не звертався до нотаріальної контори. Також причиною не звернення, слугувало те, що Позивач дуже любив свою матір, та довго не міг прийти до тями після її смерті.

У 2019 році Позивачу стало відомо, що частина квартири, яка належала його померлій матері оформлена на племінника ОСОБА_2 ОСОБА_2 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.04.2019 року, державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори м. Одеси.

Як потім стало відомо Позивачу, Відповідач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

14.02.2019 р. Приморський районний суд м. Одеси по справі № 522/11490/18 ухвалив рішення, яким повністю задовольнив позовну заяву ОСОБА_2 та надав йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 .

На підставі вищевказаного рішення суду, ОСОБА_2 звернувся до Приморської державної нотаріальної контори м. Одеси з відповідною заявою. 22.04.2019 р., державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори Арабаджи К.Г. йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом серія та номер: 3-331, на частину спадщини, тобто 50/400 часток квартири АДРЕСА_1 та на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46578935 від 22.04.2019 р. зареєстровано право власності на 50/400 вищезазначеної квартир за ним.

Як вбачається з матеріалів справи № 522/11490/18 ОСОБА_2 поновлював строк для прийняття спадщини від матері позивача, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

28.11.2019 р. Одеським апеляційним судом було ухвалено Постанову, якою апеляційну скаргу було задоволено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.02.2019 р. по справі № 522/11490/18 скасовано та постановлено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено у повному обсязі.

У зв`язку з тим, що тільки на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/11490/18 від 14.02.2019 р. Відповідачу було видано оскаржувальне свідоцтво про право на спадщину за законом Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Також Позивач зазначив у позові, що нотаріус, видавши Відповідачу свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.04.2019 року, після смерті ОСОБА_3 , не врахувала положення ч.3 ст. 1268 ЦК України, згідно якої Позивач вважається таким, що прийняв спадщину у встановлений законом строк, чим порушила його право на спадщину. Тому він, з метою захисту свого права на спадщину, керуючись ст. 15 ЦПК України, також просить суд визнати право власності на спадкове майно.

Позов було доповнено вимогою, яка обґрунтована тим, що неможливо буде остаточно вирішити даний спір, незважаючи на те, що ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після смерті своєї мами ОСОБА_3 , Позивач просив суд надати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом 2 місяців з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Ухвалою від 03 березня 2021 року було витребувано з Приморської державної нотаріальної контори м. Одеси належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ), копії всіх наявних документів, які стосуються квартири АДРЕСА_1 , на підставі яких ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.04.2019 року, виданого державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори Арабаджи К.Г. та зареєстрованого у реєстрі за номером: 3-331 на частини квартири, тобто 50/400 часток квартири АДРЕСА_1 .

У липні 2021 року Приморська державна нотаріальна контора м. Одеса надала до суду витребувані документи.

Ухвалою від 02 листопада 2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 24 січня 2022 року провадження по справі № 522/3301/20 було зупинене до розгляду Одеським апеляційним судом та ухвалення рішення по суті по справі № 522/11490/18 за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, тертя особа: ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та набрання законної сили рішенням суду.

10 листопада 2022 року Одеським апеляційним судом винесено постанову по справі № 522/11490/18 за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, тертя особа: ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка набрала законної сили з моменту прийняття, якого рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14.02.2019 року скасовано, в позовних вимогах ОСОБА_2 відмовлено..

Ухвалою від 16 січня 2023 року провадження по даній справі поновлено.

У судове засідання призначене на 21 червня 2023 року сторони не з`явилися, про дату та час судового засідання сповіщені належним чином. Від представника Позивача надійшла заява про розгляд справи та ухвалення рішення без її участі. Також представник Позивача повідомила, що позовні вимоги, зазначені в уточненій позовній заяві підтримує у повному обсязі.

Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Враховуючи положення ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 07.09.2016 року, серія НОМЕР_3 .

Починаючи з 1996 р., Позивач мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується тимчасовою посвідкою на постійне проживання від 03.03.2004 р. та довідкою (виписка з будинкової книзі про склад родини і реєстрацію) від 11.06.2018 року.

13.06.2018 року на підставі заяви ОСОБА_2 була відкрита спадкова справа №207/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Листом № 711/02-14 від 13.06.2018 року Друга Одеська державна нотаріальна контора (на даний час Приморська державна нотаріальна контора м. Одеси) повідомила ОСОБА_2 про необхідність звернутися до суду щодо поновлення пропущеного строку для прийняття спадщини.

02.07.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради, за участю третьої особи ОСОБА_1 та Другої Одеської державної нотаріальної контори про визнання додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2019 року у справі № 522/11490/18 позов ОСОБА_2 задоволено повністю, визначено ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) додатковий строк тривалістю три місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть №9107.

22.04.2019 року нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори м. Одеси Арабаджи К.Г. на частини квартири, тобто 50/400 часток квартири АДРЕСА_1 видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом, що зареєстроване у реєстрі за номером: 3-331.

12.06.2019 року представник ОСОБА_1 звернулася до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2019 року у справі № 522/11490/18 за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, тертя особа: ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

28.11.2019 року Одеський апеляційний суд прийняв постанову у справі № 522/11490/18, якою апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнив. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2019 року скасував. Прийняв нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовив у повному обсязі.

У січні 2020 року представником ОСОБА_2 до Верховного Суду подано касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 28.11.2019 року у справі № 522/11490/18.

29.11.2021 року Верховний суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду прийняли постанову у справі № 522/11490/18, якою касаційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнив частково, постанову Одеського апеляційного суду від 28.11.2019 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

10 листопада 2022 року Одеським апеляційним судом винесено постанову по справі № 522/11490/18, якою рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2019 року скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено у повному обсязі.

Згідно зі статтею 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачає ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки

Згідно з частинами 1, 3, 4, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено судом ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги майна ОСОБА_3 , 1927 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та таким, що постійно мешкав разом зі спадкодавцем і прийняв її. Також встановлено, що ОСОБА_1 не заявляв про відмову від спадщини.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 34 ч. 1 п. 3 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року зі змінами (далі - Закон), однієї із дій, що вчиняють нотаріуси, є видача свідоцтва про право на спадщину.

Порядок вчинення вказаної нотаріальної дії регулюється ст. ст. 66 - 69 Закону, главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

З метою вчинення такої нотаріальної дії, як видача свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє факт смерті, час і місце відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна, заводить спадкову справу, перевіряючи наявність заведеної спадкової справи, видає свідоцтво про право на спадкове майно за законом чи за заповітом.

Відповідно до п. 1.12. гл. 10 Порядку, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 ЦК України, відповідно до ч. 1 якої таким є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Відповідно до п. 3.21, 3.22 гл. 10 Положення, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (п. 4.1, 4.11, 4.12, 4.14, 4.15, 4.18 гл. 10 Положення).

Як встановлено судом, Відповідач пропустив строк для прийняття спадщини і тільки після надання судом додаткового строку тривалістю три місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.04.2019 року.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2019 року у справі № 522/11490/18, яким надано додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_2 скасовано. Це свідчить, що у Відповідача не має підстав для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Так, серед підстав визнання свідоцтва недійсним дана стаття прямо називає лише відсутність права спадкування у особи, на ім`я якої було видане свідоцтво (наприклад, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, які давали б їй підстави для закликання до спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване).

В п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачою свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Таким чином свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане ОСОБА_2 22.04.2019 року нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори м. Одеси Арабаджи К.Г. та , що зареєстроване у реєстрі за номером: 3-331, на частини квартири, тобто 50/400 часток квартири АДРЕСА_1 повинно бути визнано недійсним.

Що стосується вимоги визнання за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , права власності на спадкове майно, яке складається з 50/400 часток квартири АДРЕСА_1 , належної спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів від 18.02.1993 р., № 11-43, то суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню.

Суд вважає, що даний спосіб захисту не є ефективним в даних правовідносинах, оскільки у Позивача є законе право на оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом шляхом подання відповідної заяви до Приморської державної нотаріальної контори м. Одеси, де вже відкрито спадкову справу №207/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 .

Позивачем заявлена також вимога щодо надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом 2 місяців з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню з приводу того, що ОСОБА_1 прийняв спадщину, як особа, що постійно мешкала зі спадкодавцем, також ця обставина зазначена в постанові Одеського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року у справі № 522/11490/18, що ОСОБА_1 , 1958 року народження, з 02.02.2000 року проживав разом з ОСОБА_3 як син.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приморська державна нотаріальна контора м. Одеси про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на квартиру задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.04.2019 року, видане державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори Арабаджи К.Г. та зареєстроване в реєстрі за номером: 3-331 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 ;

Надати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом 2 (двох) місяців з дня набрання судовим рішення законної сили.

У задоволені решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.06.2023.

Суддя Р.Д. Абухін

21.06.23