Провадження № 2/127/2309/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30 червня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Так, відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ч.5 ст. 177 ЦПК України). Обов`язок подання доказів разом з поданням позовної заяви передбачений ч.2 ст. 83 ЦПК України.

Позивачі, звертаючись до суду, просять визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом, вказуючи на те, що вони прийняли спадщину після померлої бабусі, а відповідач ОСОБА_3 після матері, які в свою чергу також прийняли спадщину, але не оформили своє право.

Разом з тим позивачі не зазначають та не надають доказів щодо складу майна, яке існувало на момент смерті кожного із спадкодавців, адже в силу загальних засад цивільного законодавства об`єктом спадкування є майно, яке належало спадкодавцеві на момент смерті. При цьому слід врахувати, що спадкодавець ОСОБА_6 померла в 1940 році, спадкодавець ОСОБА_7 в 1943 році, спадкодавець ОСОБА_8 в 1968 році, ОСОБА_9 в 1995 році, а ОСОБА_10 в 2004 році.

При цьому позивачам слід врахувати, що спадкове майно мало різний склад в різний період, про що і самі вказують в позовній заяві, та до його складу входить як будинок ОСОБА_11 , так і будинок ОСОБА_12 та відповідно різний склад майна впливав на частку в праві на спадщину та відповідно кожен наступний спадкоємець не спадкував в повній мірі все майно.

Не вказують позивачі яку частку становлять вказані будинки в складі загального будинковолодіння та не надають докази щодо цього.

Крім того, позивач ОСОБА_3 , визначаючись з своїми вимогами, просить визнати право власності на частку будинковолодіння в порядку спадкування після ОСОБА_13 , однак не зазначає та не надає докази чи була остання спадкоємицею всього майна та чи є остання донькою померлої ОСОБА_9 , зважаючи, що її матір`ю записа ОСОБА_9 та рішення суду про встановлення відповідного факту родинних відносин не надано.

До того ж, як зазначено, ОСОБА_10 успадкувала приміщення 1-1 площею 14,3 кв.м. та 1-2 площею 23,3 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 . Однак, позивачі не зазначають та не надають докази, в якому будинку знаходяться ці приміщення, після кого із спадкодавців вона спадкувала це майно, яку частку становлять вказані приміщення в складі спадщини та чи наявне це майно на момент звернення до суду.

Позивачам слід врахувати вказане та з урахуванням цього визначитися з позовними вимогами та зазначити і надати відповідні докази, зокрема і щодо складу майна на момент смерті кожного спадкодавця.

Крім того, згідно 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п. 15.2 Перехідних положень ЦПК України станом на день постановлення цієї ухвали в суді функціонує автоматизована система документообігу суду.

Поняття автоматизованої системи визначено у п. 1.2.1. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України № 25 від 02.04.2015, у відповідності до якого автоматизована система - сукупність комп`ютерних програм і відповідних програмно-апаратних комплексів судів та Державної судової адміністрації України, що забезпечує функціонування документообігу суду, обіг інформації між судами різних інстанцій та спеціалізацій, передачу інформації до центральних баз даних залежно від спеціалізації судів, захист від несанкціонованого доступу тощо.

У місцевих та апеляційних загальних судах (крім апеляційного суду міста Києва) використовується комп`ютерна програма «Д-3», розроблена адміністратором автоматизованої системи для загальних судів (п. 1.4.3 Положення).

Вказаною вище програмою реалізовано функцію щодо перевірки надходження коштів згідно платіжного документа, який поданий стороною, до спеціального фонду Державного бюджету України, шляхом надсилання в автоматичному режимі Державною казначейською службою України на адресу суду відомостей про зарахування таких коштів, та у разі їх надходження, в автоматичному режимі здійснюється поєднання платіжного документу із обліково-статистичною карткою на цивільну справу по якій було сплачено судовий збір.

На виконання вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд у вказаний вище спосіб здійснює перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Позивачами на підтвердження факту сплати судового збору надано: квитанцію №0.0..1 від 12.08.2022 (АТ КБ «ПриватБанк») про оплату ОСОБА_3 судового збору у розмірі 2614,08 грн; квитанцію №0.0..1 від 12.08.2022 (АТ КБ «ПриватБанк») про оплату ОСОБА_1 судового збору у розмірі 3921,11 грн, квитанцію №0.0..1 від 12.08.2022 (АТ КБ «ПриватБанк») про оплату ОСОБА_14 судового збору у розмірі 3921,11 грн (АТ КБ «ПриватБанк»).

Однак, як слідує із комп`ютерної програми «Д-3» Вінницького міського суду Вінницької області, ці платіжні доручення надавалися позивачами в підтвердження сплати судового збору при зверненні останніх з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 (справа №127/17707/22) та відповідно поєднанні з обліково-статистичною карткою по цивільній справі №127/17707/22.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2022 у справі №127/17707/22 позовну заяву позивачів повернуто, а відтак додані до позовної заяви на підтвердження сплати судового збору квитанції не є підтвердженням сплати судового збору при зверненні до суду із даної позовною заявою від 26.06. 2023.

Тобто судовий збір позивачами не сплачено. Відповідно останнім слід сплатити судовий збір на загальних засадах та при визначені його розміру врахувати частки кожного в спадковому майні з урахуванням зміни його складу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя: