Постанова

Іменем України

27 червня 2023 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/9944/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

за участю секретаря Ратушного А. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 ,

на ухвалу Подільського районного суду м. Києва

від 24 квітня 2023 року про призначення повторної експертизи та зупинення провадження

в складі судді Захарчук С. С.

у цивільній справі №758/2247/18 Подільського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 ,

до ОСОБА_3 ,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська Ірина Анатоліївна, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації, Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, Одинадцята київська державна нотаріальна контора,

про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування рішення про державну реєстрацію права власності

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року призначено повторну посмертну судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження на час проведення експертизи.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Як на підставу скасування ухвали суду посилався на те, що суд постановляючи ухвалу не звернув уваги на положення ч. 2 ст. 113 ЦПК України, в якій визначено підстави для призначення повторної експертизи.

Суд не зазначив аргументів для призначення повторної експертизи, зокрема в ухвалі відсутні висновки суду про визнання необґрунтованим висновку про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, що може зумовити призначення повторної експертизи.

За вказаних обставин просив скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 24.04.2023 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач та треті особи: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали відзив, в якому просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, як законну та обґрунтовану. В обґрунтування заперечень проти апеляційної скарги зазначили, що апеляційна скарга необґрунтована, оскільки не містить мотивів про будь-які порушення суду першої інстанції та відповідно не спростовує висновку суду про необхідність призначення у справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи.

Позивач - ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в ній.

Представник відповідача ОСОБА_3 , яка одночасно є представником третіх осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , - ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська І. А., Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації, Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, Одинадцята київська державна нотаріальна контора, належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання своїх представників не направили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з'явилися в судове засідання, та їхніх представників.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та представника відповідачів і треті осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про призначення повторної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що висновок судово-психіатричної експертизи є необґрунтованим та викликає сумніви щодо його правильності.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його неправильним, з наступних підстав.

Як закріплено у ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Досягнення завдань цивільного судочинства забезпечується, зокрема, за допомогою доказування - одного із основоположних елементів правосуддя.

Серед джерел доказів, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є висновок експерта.

Призначення та проведення експертизи у цивільному судочинстві регулюється статтями 103-113 ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу» та Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1950/5).

Положеннями частини 1 статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумнів щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Отже, діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що повторна експертиза проводиться лише в тому разі, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності. Тобто, повторна експертиза призначається, коли є сумніви щодо правильності висновку експерта пов`язані з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи. Такі сумніви можуть виникати у суду в результаті оцінки сукупності доказів - при порівнянні висновків експерта з іншими отриманими доказами у справі.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що висновок суду про необхідність призначення повторної експертизи є незаконним та необґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, у даній справі вже проведено посмертну судово-психіатричну експертизу.

У Висновку судово-психіатричного експерта №648 від 15.11.2021 вказано, що ОСОБА_7 на час укладення ним договору купівлі-продажу квартири від 07.03.2012 страждав на хронічний психічний розлад у вигляді органічного ураження головного мозку травматично-судинного ґенезу з вираженим психоороганічним синдромом і за своїм психічним станом не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними (том 1, а. с. 46-51).

З матеріалів справи вбачається, що 24 червня 2022 року від відповідача надійшло клопотання про виклик та допит експертів (том 1, а. с. 116).

Ухвалою від 30 червня 2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, суд відмовив відповідачу в задоволенні клопотання про виклик та допит експертів та ухвалив закрити підготовне засідання і призначити справу до розгляду по суті (том 1, а. с. 131-132).

В матеріалах справи відсутні письмові клопотання учасників справи про призначення у справі повторної експертизи.

Також протокол судового засідання від 24.04.2023, в якому постановлено оскаржувану ухвалу, не містить відомостей про заявлення такого клопотання в судовому засіданні і що таке клопотання було постановлено на обговорення сторін.

З протоколу судового засідання від 24.04.2023 вбачається, що учасники справи, які з'явилися в судове засідання, надали свої пояснення, після чого суд видалився до нарадчої кімнати, після виходу з якої проголосив оскаржувану ухвалу (том 1, а. с. 243-244).

З наведеного слідує, що суд першої інстанції без дослідження Висновку судово-психіатричного експерта та інших письмових доказів у справі, без клопотання сторони, з власної ініціативи вирішив призначити у справі повторну експертизу.

Водночас, суд не врахував наступного.

Як вже вказувалося вище, за приписами статті 76 ЦПК України висновок експерта - це доказ у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Статтею 105 ЦПК України визначено, що Призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

В частині 2 статті 113 ЦПК України визначено підстави, за яких призначається повторна експертиза, а саме якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Системний аналіз статей 105 та 113 разом з і статтею 13 ЦПК України приводить до висновку, що згідно положень діючого цивільного процесуального законодавства, суд не має права призначати повторну експертизу з власної ініціативи, тобто не наділений повноваженнями самостійно збирати докази.

Натомість, згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України суд зобов'язаний забезпечити сторонам змагальний процес, чого фактично здійснено не було на даному етапі справи.

До того ж, всупереч положенням ч. 1 ст. 104 ЦПК України суд ухвалу не мотивував, не зазначив обставин, які зумовлюють призначення повторної експертизи.

Обґрунтовуючи призначення повторної експертизи, суд в ухвалі надав аналіз письмовим доказам щодо психічного стану здоров'я ОСОБА_7 у період з грудня 2012 року по січень 2015 року. Також в ухвалі суд зазначив, що у висновку судово-психіатричного експерта відсутнє обґрунтування того, виходячи з яких документів та обставин експерти дійшли висновку, що саме на момент укладення оспорюваного договору ОСОБА_7 не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На підставі даних аргументів суд вважав, що висновок експерта є необґрунтованими та таким, що викликає сумніви щодо його правильності.

Поруч з цим, в ухвалі про призначення повторної експертизи, як того вимагає ч. 2 ст. 113 ЦПК України, відсутні відомості про дослідження судом Висновку судово-психіатричного експерта та аргументи суду про те, що такий Висновок суперечить іншим матеріалам справи, що в свою чергу є підставою для визнання його необґрунтованим.

З наведеного слідує, що аргументи суду щодо необхідності призначення повторної експертизи не відповідають вимогам процесуального закону, який регламентує можливість призначення повторної експертизи.

Таким чином, знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги про те, що суд, вирішуючи питання про призначення повторної експертизи, припустився порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про призначення повторної експертизи внаслідок порушення судом норм процесуального права є помилковою та перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах недієздатного ОСОБА_2 , - задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 28 червня 2023 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська