Справа № 675/730/23
Провадження № 2/675/365/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2023 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Столковського В. І., з участю: секретаря судового засідання Половенко Н. О., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду в м. Ізяслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

В обґрунтування позову зазначає, що 29 грудня 2022 року о 15 год. 40 хв. у м. Ізяслав Шепетівського району Хмельницької області по вул. Шевченка поблизу будинку № 51 сталася дорожньо-транспортна пригода, винним у скоєнні якої визнано відповідача по справі ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження. На замовлення ОСОБА_1 складено звіт № 35/23 від 24 березня 2023 року про оцінку транспортного засобу, згідно з яким розмір завданого ОСОБА_1 матеріального збитку становить 46 381 грн 42 коп, фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 101 714 грн 91 коп. Страховик здійснив страхову виплату в розмірі 28 243 грн 98 коп, від сплати решти матеріального збитку відмовився.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазнав моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку з пошкодженням автомобіля, через що протягом тривалого часу він не міг використовувати його за призначенням, що змінило його усталений спосіб життя, призвело до психічного напруження.

Зважаючи на те, що розмір вказаного страхового відшкодування недостатній для повного відшкодування завданої йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди, позивач просить стягнути на його користь:

1) із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» 86 645 грн 57 страхового відшкодування;

2) із ОСОБА_2 24 872 грн 05 коп різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, 4480 грн 00 коп витрат по оплаті звіту про оцінку транспортного засобу, а також 10 000 грн 00 коп моральної шкоди.

Ухвалою судді від 15 травня 2023 року відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у даній справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті.

Відповідач у справі Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» скористалося своїм правом на подання заяви по суті справи, в якій висловило свою позицію щодо поданого позову.

Так, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» у поданому відзиві не визнало позовних вимог, вказуючи, що відповідач виконав вимоги пунктів 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та організував і провів детальний огляд пошкодженого автомобіля із метою фіксації отриманих пошкоджень та визначення вартості матеріального збитку. Тому відсутні підстави для відшкодування позивачу витрат по оплаті звіту про оцінку транспортного засобу. Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 22282 від 27 березня 2023 року вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля із урахуванням зносу становить 28 243 грн 98 коп, які й були виплачені позивачу в якості страхового відшкодування. Відтак, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» виконало свої зобов`язання у повному обсязі. Крім того, в акті технічного огляду транспортного засобу від 21 березня 2023 року зафіксовано пошкодження, які не відносяться до даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідач ОСОБА_2 своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Позивач ОСОБА_1 під час розгляду справи по суті позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечив. Суду пояснив, що відсутні законні підстави для стягнення із нього шкоди, завданої пошкодженням належного позивачу транспортного засобу. Крім того, просив відмовити в задоволенні позову про стягнення із нього моральної шкоди на користь ОСОБА_1 , оскільки він свою вину у вчиненому правопорушенні визнав, сприяв встановленню фактичних обставин справи та добровільно сплатив позивачу 2500 грн 00 коп у якості відшкодування моральної шкоди.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив, а тому відповідно до статті 223 ЦПК України суд вважав за можливе провести розгляд даної справи по суті за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що 29 грудня 2022 року о 15 год. 40 хв. у м. Ізяслав Шепетівського району Хмельницької області по вул. Шевченка поблизу будинку № 51 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді з провулку Вокзального не надав переваги в русі автомобілю марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по вул. Шевченка, та скоїв зіткнення із даним автомобілем. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 січня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Альфа Страхування» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 208074081. Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну 130 000 грн 00 коп, франшиза складає 0 грн.

Відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 .

Відповідно до страхових актів № 2830.609.22.01 від 10 лютого 2022 року та № 2830.609.22.01-1 від 30 березня 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у загальному розмірі 28 243 грн 98 коп.

Згідно з частинами 1-3 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України).

У силу пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

На підставі пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України (стаття 29 Закону № 1961-IV).

Тому наявні правові підстави для виплати відповідачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» позивачу страхового відшкодування.

Щодо розміру завданого позивачу матеріального збитку суд виходить із наступного.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Так, страховою компанією розрахунок страхового відшкодування проведено на підставі звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 22282 від 27 березня 2023 року, складеного ТОВ «СЗУ Україна» на замовлення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», згідно з яким вартість матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 70 %) без урахування податку на додану варість складає 28 243 грн 98 коп.

Разом з тим, згідно зі звітом № 35/23 про оцінку від 24 березня 2023 року, складеного СПД «Щербатий А. А.» на замовлення позивача ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 46 381 грн 42 коп (у тому числі податок на додану вартість 3952 грн 39 коп), а вартість відновлювального ремонту становить 101 714 грн 91 коп (у тому числі податок на додану вартість 13 174 грн 64 коп).

Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). Зазначений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 вересня 2018 року по справі № 753/21177/16-ц, від 30 червня 2020 року по справі № 200/12295/17, від 03 червня 2021 року по справі № 461/2217/19.

Оцінка майна має здійснюватися з урахуванням Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, яким визначено загальні засади. Наведений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07 квітня 2021 року по справі № 753/3055/18, від 19 травня 2021 року по справі № 523/17998/17.

У випадку, якщо звіт про оцінку транспортного засобу складений взагалі без його огляду, такий звіт є не належним доказом у справі (п. 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі № 752/16797/14-ц).

Провівши оцінку щодо належності та допустимості в якості доказів звітів про оцінку, складених на замовлення ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», суд зазначає, що звіт, який було складено на замовлення ОСОБА_1 , є належним та допустимим доказом з урахуванням вимог ЦПК України, оскільки у даному випадку оцінювачем був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу в передбаченому законом порядку. У той же час звіт, який складений на замовлення страховика, був складений без проведення огляду пошкодженого автомобіля оцінювачем.

Отже, при визначенні розміру завданих пошкодженням належного позивачу автомобіля збитків суд виходить із даних звіту № 35/23 про оцінку від 24 березня 2023 року, складеного СПД « ОСОБА_3 » на замовлення позивача ОСОБА_1 .

Водночас суд вважає, що відсутні підстави для стягнення із відповідача вартості пошкодженого у автомобілі марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , вітрового скла у сумі 17 568 грн 23 коп та вартості ремонтних робіт на його зняття/встановлення у розмірі 936 грн 00 коп.

Так, при складенні схеми місця ДТП від 29 грудня 2022 року на місці дорожньо-транспортної пригоди за участю належних сторонам транспортних засобів при зазначенні переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень у автомобілі марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , вітрове скло у вказаному переліку відсутнє.

Відсутнє вітрове скло і в переліку пошкоджень, зазначеному в акті огляду пошкодженого транспортного засобу від 03 січня 2023 року та додатковому акті пошкодженого транспортного засобу від 03 січня 2023 року, які складені за участю довіреної особи власника ОСОБА_4 та представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування».

Натомість у акті (протоколі) технічного огляду транспортного засобу від 21 березня 2023 року, складеному СПД « ОСОБА_3 » зазначено, що вітрове скло пошкоджене у результаті дорожньо-транспортної пригоди зі слів замовника.

Тому належних та допустимих доказів на підтвердження факту пошкодження вітрового скла у автомобілі марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29 грудня 2022 року, до позовної заяви не додано. Клопотання про призначення автотехнічної експертизи з метою встановлення причин пошкодження вітрового скла позивачем не заявлено, не зважаючи на те, що таке право судом роз`яснено на виконання вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України.

Також судом не береться до уваги довідка ТОВ «Альтра Авто», відповідно до якої пошкодження вітрового скла (тріщина) у автомобілі марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , дійсно могло виникнути внаслідок пошкоджень кузова автомобіля, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди по причині деформації кузова даного транспортного засобу та виникнення перекосу, оскільки такі твердження ѓрунтуються на припущеннях, які не підтверджені об`єктивним даними.

Із звіту № 35/23 про оцінку від 24 березня 2023 року, складеного СПД «Щербатий А. А.» на замовлення позивача ОСОБА_1 , встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 29 грудня 2022 року, автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на час пошкодження із урахуванням зносу складає 46 381 грн 42 коп, а вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту, за виключенням вартості вітрового скла без урахування коефіцієнту зносу становить 61 479 грн 61 коп (79 047,84 - 17 568,23 = 61 479,61).

При цьому розмір збитків визначено із урахуванням податку на додану вартість на складові, які підлягають заміні під час ремонту транспортного засобу.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що пошкоджений автомобіль не відремонтовано.

Відповідно до п. 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Отже, за виключенням податку на додану вартість на складові, які підлягають заміні під час ремонту транспортного засобу, у сумі 10 246 грн 60 коп (61 479,61 : 6 = 10 246,60), розмір страхового відшкодування складає 37 100 грн 97 коп (вартість ремонтно-відновлювальних робіт за виключенням вартості ремонтних робіт на зняття/встановлення вітрового скла в сумі 11 700 грн 00 коп (12 636,00 936,00 = 11 700,00) + вартість матеріалів для ремонту в сумі 10 031 грн 07 коп + вартість нових складових без податку на додану вартість у сумі 51 233 грн 01 коп (61 479,61 - 10 246,60 = 51 233,01) ? (1 - 0,7 коефіцієнт фізичного зносу) = 37 100 грн 97 коп).

Відтак, із відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню 8856 грн 99 коп страхового відшкодування, що становить різницю між розміром визначених судом матеріальних збитків та фактично виплаченими коштами (37 100,97 28 243,98 = 8856,99).

Також позивач посилається на обґрунтування своїх позовних вимог на рахунок ТОВ «Альтра Авто» № 19388 від 04 січня 2023 року та рахунок ТОВ «Альтра Авто» № НОМЕР_4 від 21 березня 2023 року, відповідно до яких вартість відновлювального ремонту належного ОСОБА_1 автомобіля становить 105 220 грн 80 коп та 139 761 грн 60 коп відповідно.

Такі рахунки не можуть бути прийняті судом як докази розміру заподіяного позивачу матеріального збитку, оскільки вони носять інформаційний характер. Рахунки інформують покупця про товари (послуги), які йому пропонується оплатити. При цьому рахунки самі по собі ні до чого нікого не зобов`язують, так як: покупець може й не оплачувати рахунки, якщо операції ще не було, товар не постачався, послуга не надавалася; якщо операція уже відбулася, то обов`язок сплатити виникає незалежно від того, чи виставлявся рахунок-фактура. Обов`язок цей виникає на основі договору.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2 різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у сумі 24 872 грн 05 коп, суд виходить із наступного.

Положення цивільного законодавства свідчать про зобов`язання учасників цивільних правовідносин діяти в межах закону, не порушуючи права інших осіб, у спосіб передбачений законом, добросовісно здійснюючи свої права та обов`язки.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП відшкодування заподіяної шкоди.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

Слід також зазначити, що відповідно до статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Відтак зазначена норма визначає, що саме законом встановлюється випадки, коли право особи припиняється внаслідок його нездійснення.

Зміст суб`єктивного цивільного права становлять такі юридичні правомочності, як реалізація особою права на дії; можливість вимагати певної поведінки від інших; можливість захисту порушеного права в юрисдикційному порядку (зокрема, у досудовому та судовому порядку).

Під здійсненням цивільного права слід розуміти реалізацію тих можливостей, які становлять зміст суб`єктивного цивільного права. Здійснення цивільного права відбувається шляхом вчинення фактичних та юридичних дій, що свідчить про свободу поведінки учасників цивільних правовідносин при реалізації своїх прав та обов`язків на власний розсуд.

Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених зазначеним Законом випадках - Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ)) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за вказаним Законом не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Разом з тим, принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

Встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Альфа Страхування», ліміт страхового відшкодування за шкоду завдану майну - 130 000 грн, франшиза - 0 грн.

Отже, частка відповідальності ОСОБА_2 становить різницю між фактичним розміром шкоди і лімітом страхового відшкодування - 130 000 грн.

У даній справі розмір завданого пошкодженням належного позивачу автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_2 , матеріального збитку не перевищує ліміт страхового відшкодування, а тому законні підстави для стягнення на користь позивача із відповідача ОСОБА_2 різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у сумі 24 872 грн 05 коп відсутні.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2 вартості проведеного на його замовлення дослідження на предмет оцінки транспортного засобу суд зауважує наступне.

Так, відповідно до рахунку-фактури № 35/23 від 16 березня 2023 року, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 24 березня 2023 року вартість проведеного автотоварознавчого дослідження становить 4480 грн 00 коп.

Згідно з пунктами 34.2, 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Як вбачається із матеріалів справи представник Страховика оглянув пошкоджений автомобіль 03 січня 2023 року, тобто до спливу 10 робочих днів із дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, у зв`язку з чим відсутні підстави для відшкодування потерпілому витрат на проведене на його замовлення дослідження на предмет оцінки транспортного засобу.

Суд також зауважує, що стала правова позиція Верховного Суду зводиться до того, що з винуватця можна стягнути лише ті суми, які не платить страхова, до яких, як правило відносяться: знос авто, франшиза, розмір збитку понад страхову суму.

У даному випадку витрати на проведення автотоварознавчого дослідження належного позивачу автомобіля не можна віднести до тих сум, які не платить страхова, а тому законні підстави для стягнення цих витрат із відповідача відсутні.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна.

Частиною третьої вказаної норми, зокрема, передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Належний ОСОБА_1 транспортний засіб було пошкоджено внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 , у зв`язку з чим позивач зазнав душевних страждань.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Шкода, завдана ОСОБА_1 , була спричинена протиправним діянням ОСОБА_2 , причинний зв`язок між шкодою і протиправним діянням заподіювача підтверджений матеріалами справи, вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлена відповідно до вимог Закону і ним не заперечувалась.

Тому суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі 5000 грн 00 коп.

При цьому суд приймає до уваги обставини справи, характер правопорушення, ступінь вини відповідача, глибину фізичних та душевних страждань позивача, завдання шкоди його автомобілю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Заслуговує на увагу також та обставина, що ОСОБА_1 змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя у зв`язку з неможливістю користуватися автомобілем протягом його ремонту та змінами усталеного способу життя.

Суд також враховує, що правопорушення було вчинено ОСОБА_2 з необережності, зважає на поведінку останнього, який у добровільному порядку сплатив позивачу грошові кошти в сумі 2500 грн 00 коп, його сімейне та матеріальне становище, те, що він є інвалідом другої групи довічно згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 020928.

Доводи відповідача стосовно добровільної сплати ним позивачу грошових коштів у сумі 2500 грн 00 коп у якості моральної шкоди не заслуговують на увагу, оскільки жодних доказів сплати ОСОБА_2 вказаної суми саме в якості моральної шкоди суду не надано. Крім того, позивач ОСОБА_1 таку обставину заперечив та вказав, що йому дійсно було сплачено відповідачем 2500 грн 00 коп, однак зазначені кошти були передані з метою компенсації витрат на перевезеня пошкодженого транспортного засобу до м. Рівного, де проводився огляд автомобіля представником страхової компанії.

Відповідно до статей 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, ціна даного позову складає 125 997 грн 62 коп, з яких позивач просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» 86 645 грн 57 коп матеріальної шкоди, що становить 68,77 % ціни позову (86 645,57 ? 100 : 125 997,62 = 68,77), а з ОСОБА_2 24 872 грн 05 коп матеріальної шкоди, 4480 грн 00 коп витрат на проведення автотоварознавчого дослідження належного позивачу автомобіля, 10 000 грн 00 коп моральної шкоди, а всього 39 352 грн 05 коп, що становить 31,23 % ціни позову (39 352,05 ? 100 : 125 997,62 = 31,23).

Згідно визначеної ціни позову ОСОБА_1 повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1259 грн 98 коп (125 997,62 ? 1 % = 1259,98).

При розподілі судових витрат суд виходить із процентного співвідношення позовних вимог щодо кожного відповідача.

Зокрема, 68,77 % від 1259 грн 98 коп складає 866 грн 49 коп (68,77 % ? 1259,98 = 866,49), а 31,23 % від від 1259 грн 98 коп складає 393 грн 49 коп (31,23 % ? 1259,98 = 393,49).

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» підлягають задоволенню частково на суму 8856 грн 99 коп, тобто на 10,22 % (8856,99 ? 100 ? 86 645,57 = 10,22), а тому з цього відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 88 грн 56 коп (866,49 ? 10,22 % = 88,56).

Натомість позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково на суму 5000 грн 00 коп, тобто на 12,71 % (5000,00 ? 100 ? 39 352,05 = 12,71), тому за позовними вимогами до цього відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 50 грн 01 коп (393,49 ? 12,71 % = 50,01).

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до довідки серії 12 ААВ № 020928 відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи довічно, у зв`язку з чим звільняється від сплати судового збору.

Згідно з частиною 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на вказане, судовий збір у розмірі 50 грн 01 коп пропорційно до задоволених позовних вимог у частині відповідача ОСОБА_2 підлягає компенсації позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина 3).

Проте до позовної заяви відповідачем надано лише договір про надання правової допомоги від 12 листопада 2018 року і свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ № 000330 від 02 листопада 2018 року.

Таким чином, оскільки відповідачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» не підтверджено належним чином понесені витрати на правничу допомогу, а також не надано розрахунку таких витрат, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 8000 грн 00 коп, як про це зазначено у відзиві на позовну заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 142, 223, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (місце знаходження - м. Київ, вул. Рибальська, 22, код ЄДРПОУ - 30968986) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страхове відшкодування у розмірі 8856 грн 99 коп і судовий збір у сумі 88 грн 56 коп, а всього 8945 (вісім тисяч дев`ятсот сорок п`ять) грн 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Судові витрати в вигляді сплаченого ОСОБА_1 судового збору в розмірі 50 (п`ятдесят) грн 01 коп (пропорційно до задоволених позовних вимог у частині відповідача ОСОБА_2 ) компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учаники справи:

Позивач ОСОБА_1 : місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_5 .

Відповідач 1 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування»: місце знаходження - м. Київ, вул. Рибальська, 22, код ЄДРПОУ - 30968986.

Відповідач 2 ОСОБА_2 : місце проживання - АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_6 .

Повний текст рішення суду складений 22 грудня 2023 року.

Суддя: В. І. Столковський