КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року

справа № 758/6308/20

провадження № 22-ц/824/11021/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Дьоміній К.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Київська міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу апеляційною скаргою представника Київської міської ради - Приймак Анастасії Василівни на рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року, постановлене під головуванням судді Рибалки Ю.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до Подільського районного суду м. Києва із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на добудовану частину садибного (індивідуального) житлового будинку частини квартири АДРЕСА_1 площею 12,9 кв.м., а саме: коридор площею 8,9 кв.м. та суміщений санвузол площею 4,0 кв.м., від загальної площі 29,9 кв.м. частинни садибного (індивідуального) житлового будинку кваритири АДРЕСА_1 , яка включає приміщення 2-2 - кухня площею 7,6 кв.м., приміщення 2-3 - житлова кімната площею 9,4 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер :91:103:0018, по АДРЕСА_2 .

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02 травня 2023 рокувизнано за ОСОБА_1 , право власності на добудовану частинну садибного (індивідуального) житлового будинку частини квартири АДРЕСА_1 площею 12,9 кв.м., а саме: коридор площею 8,9 кв.м. та суміщений санвузол площею 4,0 кв.м., від загальної площі 29,9 кв.м. частини садибного (індивідуального) житлового будинку кваритири АДРЕСА_1 , яка включає приміщення 2-2 - кухня площею 7,6 кв.м., приміщення 2-3 - житлова кімната площею 9,4 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер :91:103:0018, по АДРЕСА_2 .

В поданій апеляційній скарзі представник Київської міської ради просить рішення суду скасувати, постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Вимоги обґрунтовані тим, що позивач не зверталась до Департаменту із заявою про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту у встановленому законом порядку, а одразу звернулась до суду із позовом про визнання права власності. Судом першої інстанції не взято до уваги, що в експлуатацію об`єкт за адресою АДРЕСА_3 не приймався.

Судом першої інстанції не враховано ту обставину, що Департамент, повернув на доопрацювання ОСОБА_1 декларацію про готовність до експлуатації об`єкта з письмовим обґрунтуванням причин її повернення. Позивачем вказане рішення не оскаржено та повторно ОСОБА_1 до департаменту не зверталась.

Ухвалюючи рішення, судом першої інстанції встановлено, що позивач не може отримати згоду на прийняття в експлуатацію добудови житлового будинку від ОСОБА_2 у зв`язку із його смертю, та осіб які отримали майно у спадщину не встановлено. Водночас, судом першої інстанції не вжито заходів щодо з`ясування питання стосовно прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради в задоволенні заяви позивача відмовлено у зв`язку із тим, що заява про прийняття об`єкта в експлуатацію не підписана усіма співвласниками земельної ділянки зазначеного об`єкта. Позивач не може отримати згоду на прийняття в експлуатацію добудови житлового будинку від ОСОБА_2 в зв`язку з його смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 . Осіб, які отримали майно у спадщину судом першої інстанції не встановлено. Судом також не встановлено порушення в результаті самочинної забудови прав інших осіб.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач є власником 23/100 частки земельної ділянки від загальної площі 0,1000 га, яка розташована по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :91:103:0018, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 128221, виданим Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) від 12 вересня 2006 року, цільовим призначенням (використанням) якої є будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Державним актом на право власності на земельну ділянку також зазначено, що ОСОБА_2 володіє 77/100 частки у спільній власності земельної ділянки. На земельній ділянці позивачем та ОСОБА_2 було побудовано житловий будинок, що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який виготовлено 28 серпня 2003 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна.

На підставі мирової угоди від 22 грудня 2003 року, затвердженою ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 22 грудня 2003 року та ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 06 квітня 2004 року, позивачу належить право власності на 23/100 частини житлового будинку під номером АДРЕСА_2 , що посвідчено Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна від 28 травня 2004 року. ОСОБА_2 володіє 77/100 частки у спільній власності зазначеного житлового будинку.

Згідно додатку 2.2. до технічного паспорту, житловий будинок номер АДРЕСА_2 одноповерховий, двоквартирний, до складу квартир входять наступні приміщення:

- квартира АДРЕСА_4 , що складається з 1-1 тамбуру площею 3,0 кв.м., 1-2 коридору площею 8,2 кв.м., 1-3 кухні площею 7,0 кв.м., 1-4 ванни площею 3,0 кв.м, 1-5 житлової кімнати площею 12,6 кв.м., 1-6 коридору площею 11,0 кв.м., 1-7 житлової кімнати площею 19,0 кв.м., загальної площі квартири 63,8 кв.м., житлової площі квартири 31,6 кв.м.;

- квартира АДРЕСА_1 , що складається з 2-1 веранди площею 4,8 кв.м., 2-2 кухні площею 7,6 кв.м., 2-3 житлової кімнати площею 9,4 кв.м., 2-4 житлової кімнати площею 9,2 кв.м., загальної площі квартири 31,0 кв.м., житлової площі квартири 18,6 кв.м.;

(загальна площа будинку 94,8 кв.м., житлова площа будинку 50,2 кв.м.).

Відповідно до Мирової угоди, укладеної між позивачем та ОСОБА_2 , затвердженої Подільським районним судом міста Києва, добровільно проведено розподіл приміщень житлового будинку, господарських будівель та споруд домоволодіння АДРЕСА_2 наступним чином:

Позивачу в будинку виділяються приміщення, що позначені на поетажному плані під № 2-1 - веранда площею 4,8 кв.м., 2-2 - кухня, площею 7,6 кв.м., 2-3 - жила кімната - 9,4 кв.м., що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 02 грудня 2003 року проведеної Приватним підприємством «Академія оцінки і права», становлять 24/100 частки будинку, а також виділяється на користь позивача - літній будинок під літерою «Б» з погребом, теплиця під літерою «В», душева під літерою «К», вбиральня під літерою «Л».

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 06 квітня 2004 року було визнано за ОСОБА_1 право власності на 23/100 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , відповідно до долі власності, за ОСОБА_2 право власності на 77/100 частини житлового будинку АДРЕСА_2 .

В 2006 році частину житлового будинку, що належить позивачу на праві спільної часткової власності, було реконструйовано наступним чином: приміщення 2-1 (веранда згідно Технічного паспорту) площею 4,8 кв.м. перебудовано в приміщення коридору, площа приміщення коридору становить 8,9 кв.м.; влаштовано прибудову, в якій розташоване приміщення суміщеного санвузла (обладнаний ванною, умивальником, унітазом, встановлена пральна машина) з внутрішніми розмірами 1,60 м. * 2,50 м., площею 4,0 кв.м. Згідно Мирової угоди площа приміщень в житловому будинку становила 21,8 кв.м. Після проведення реконструкції частини житлового будинку, її загальна площа становить 29,9 кв.м.

З метою встановлення можливості виділення в натурі 23/100 частки земельної ділянки та житлового будинку, розташованих по АДРЕСА_2 , що належить позивачу на праві спільної часткової власності, позивач звернулась до Українського незалежного інституту судових експертиз із відповідною заявою від 15 жовтня 2019 року про проведення будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження.

Згідно висновку судових експертів Українського незалежного інституту судових експертиз за результатами проведення земельно-технічного дослідження від 16 грудня 2019 року за №106/10-2019, виділ частки земельної ділянки з відступом від ідеальної частки 23/100, яка розташована по АДРЕСА_2 , є можливим відповідно до варіантів виділу земельної ділянки в натурі зазначених у дослідницькій частині висновку та зображені на малюнках № 3 - № 7.

За результатами проведення будівельно-технічного дослідження, висновком зазначено наступне:

- виділ 23/100 частки житлового будинку, що складають приміщення під № 2-1 - веранда площею 4,8 кв.м, 2-2 - кухня, площею 7,6 кв.м, 2-3 - жила кімната - 9,4 кв.м загальною площею 21,8 кв.м неможливий, оскільки цієї площі недостатньо для влаштування як мінімум однокімнатної квартири, площа якої повинна становити як min 28,00 кв.м згідно вимог п. 5.19 ДБН В.2.2-15:2019 "Житлові будинки. Основні положення", площа загальної кімнати становить 9,4 кв.м, що не відповідає вимогам п. 5.19 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки.Основні положення», згідно якого площа загальної кімнати повинна становити 14,0 кв.м;

- виділ частини житлового будинку після самочинної реконструкції неможливий, оскільки згідно вимог п. п. 2.3 «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна» - «..Не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.»

Разом з тим, враховуючи результати натурного обстеження, згідно якого було встановлено:

- ізольованість частини житлового будинку, в якій розташовані приміщення заявника (після реконструкції) від іншої частини будинку, що є у власності іншого співвласника;

- наявність окремого входу до частин житлового будинку, в яких розташовані приміщення заявника;

- наявність відокремленого підключення частини житлового будинку, в якій розташовані приміщення заявника (після реконструкції), до інженерних мереж та комунікацій;

- площа приміщень після реконструкції частини будинку заявника становить 29,9 кв.м, що відповідає вимогам п. 5.19 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення», згідно якого площа однокімнатної квартири в житловому будинку повинна становити як min 28,00 кв.м,

виділ частини житлового будинку, в якій розташовані приміщення заявника (після реконструкції) технічно можливий:

- при умові оформлення права власності на реконструйовану частину будинку відповідно до законодавства;

- з відступом від вимог п. 5.19 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення», згідно якого площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 14,00 кв.м (за результатами натурного обстеження та згідно техпаспорту площа житлової кімнати становить 9,4 кв.м.).

Судом встановлено, що площа приміщень після реконструкції частини будинку становить 29,9 кв.м, згідно Мирової угоди площа приміщень в житловому будинку, що належить позивачеві на праві спільної часткової власності становить 21,8 кв.м. Таким чином, для виділення в натурі частини житлового будинку АДРЕСА_2 , з урахуванням вимог п. 5.19 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення», згідно якого площа однокімнатної квартири в житловому будинку повинна становити як min 28,00 кв.м.» позивачу необхідно оформити право власності на самовільно збудованої прибудови (частини реконструйованих приміщень будинку) згідно Додатку № 1 до Висновку наступним чином: приміщення 2-1 (веранда згідно Технічного паспорту) площею 4,8 кв.м. перебудовано в приміщення коридору площею 8,9 кв.м.; влаштовано прибудову, в якій розташоване приміщення суміщеного санвузла з внутрішніми розмірами 1,60 м. * 2,50 м., площею 4,0 кв.м. Після проведення реконструкції частини житлового будинку, її загальна площа становить 29,9 кв.

Відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України №127 від 24.05.2001р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001р. за № 582/5773, ФОП ОСОБА_3 виконано комплекс робіт по проведенню технічної інвентаризації житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 частини якого належать ОСОБА_1 на підставі мирової угоди від 22.12.2003р. затвердженої ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.12.2003р. та ухвали Подільського районного суду м. Києва від 06.04.2004р. Внаслідок проведеного обстеження від 31.03.2020р. з перемірами та підрахунком площі вищезазначеного об`єкту нерухомості встановлено, що 23/100 домоволодіння складаються з частини житлового будинку лит. «А», яку було реконструйовано, загальною площею 29,9 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_2 , виготовленого станом на 31 березня 2020 року (інвентаризаційна справа № 2922к). Згідно плану будинку садибного типу, літера «А» та експлікації приміщень будинку садибного типу зазначених у цьому Технічному паспорті, загальна площа приміщень, підрахована за формулами розрахунку площ та становить 29,9 кв.м., що складається з коридору площею 8,9 кв.м., санвузлу площею 4,00 кв.в., житлової кімнати площею 9,4 кв.м., кухні площею 7,6 кв.м.).

Судом встановлено, що позивачем було подано через ЦНАП Подільської РДА в місті Києві декларацію про готовність об`єкта до експлуатації (реконструкція 23/100 частини садибного житлового будинку квартири 2: добудова коридору площею 8,9 кв.м. та суміщений санвузол площею 4,0 кв.м., від загальної площі 29,9 кв.м.).

Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради в задоволенні заяви позивача відмовлено на підставі того, що заява про прийняття об`єкта в експлуатацію не підписана усіма співвласниками земельної ділянки та/або зазначеного об`єкта.

Відповідно до пункту 2 розділу 111 Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільскогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками, збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт , затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 №158, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 серпня 2018 року за №976/32428 замовник (або уповноважена особа) подає з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративні послуги» до органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об`єкта або через електронний кабінет замовника заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта, до якої додаються: 1) один примірник заповненої декларації; 2) звіт (крім випадків, передбачених пунктом 5 розділу II цього Порядку); 3) засвідчені в установленому порядку копії: документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відповідного цільового призначення, на якій розміщено об`єкт; технічного паспорта (з відміткою у випадках, передбачених пунктом 5 розділу II цього Порядку).

Заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта підписують також співвласники земельної ділянки та/або зазначеного об`єкта (у разі їх наявності).

Судом першої інстанції установлено, що Департаментом в задоволенні заяви позивача відмовлено на підставі того, що заява про прийняття об`єкта в експлуатацію не підписана усіма співвласниками земельної ділянки.

При цьому, в порушення норм матеріального права, судом першої інстанції не враховано положення пункту 5 розділу III відповідно до якого, орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає замовнику декларацію та подані документи на доопрацювання з обґрунтуванням причин у строк, передбачений для її реєстрації, якщо декларацію подано чи оформлено з порушенням вимог, установлених цим Порядком, у тому числі у разі виявлення невідповідності поданих документів вимогам законодавства, недостовірних відомостей у поданих документах.

Так, Департамент, керуючись 5 розділу III Порядку повернув на доопрацювання ОСОБА_1 декларацію про готовність до експлуатації об`єкта з письмовим обґрунтуванням причин її повернення по кожному окремому пункту, а саме: подана заява про прийняття об`єкта в експлуатацію не підписана усіма співвласниками земельної ділянки та/або зазначеного об`єкта; відсутня засвідчена в установленому порядку копія документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку. В технічному паспорті неповністю вказано інформацію щодо домоволодіння; копія технічного паспорта не засвідчена в установленому порядку. У поданій копії технічного паспорта відсутня відмітка про проведене технічне обстеження; у поданих документах необхідно уточнити адресу об`єкта будівництва; у відповідних пунктах декларації та заяві про прийняття об 'єкта в експлуатацію невірно вказано найменування об`єкта будівництва; (заявника було повідомлено, що найменування об`єкта, яке зазначається у документах повинно відповідати даним вказаним, у відмітці про проведене технічне обстеження та відображати перелік самочинно збудованих (реконструйованих) об`єктів, що підлягають прийняттю в експлуатацію, збудованих в період 05.08.1992-09.04.2015); у відповідному пункті декларації не зазначено код об 'єкта згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000; у відповідному пункті неповністю вказано місце проживання замовника; у підпункті «Найменування об`єкта та його місце знаходження» невірно вказано найменування об`єкта та неповністю зазначено його місце знаходження; у підпункті «Початок будівництва» необхідно уточнити вказану інформацію, враховуючи дані технічного паспорту; у відповідному пункті неповністю вказано дані щодо матеріалу стін; у підпункті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » необхідно уточнити інформацію щодо наявності господарських будівель і споруд, що підлягають прийняттю в експлуатацію; у пункті декларації «Характеристика житлових приміщень» невірно зазначено інформацію щодо площі вбудованих або прибудованих приміщень; у пункті «Інформація про технічний паспорт об 'єкта» невірно вказано дату видачі технічного паспорту; у пункті «Відмітка про проведення технічного обстеження» відсутня обоє 'язкова інформація; у пункті «Інформація про земельну ділянку» неповністю вказано місце розташування та некоректно вказано площу земельної ділянки. А також, не зазначено форму власності; у відповідному пункті не повністю вказано ім 'я та по батькові особи (замовника), якою підписано декларацію; відсутній підпис замовника на кожній сторінці декларації (а.с. 184-185).

Позивачем не оскаржено вищезазначене рішення Департаменту про повернення поданої декларації про готовність до експлуатації об`єкта на доопрацювання.

Відповідно до пункту 6 розділу III Порядку, після усунення недоліків, що стали підставою для прийняття рішення про повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до органу державного архітектурно-будівельного контролю для реєстрації декларації згідно з цим Порядком.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 не скористалась своїм правом та не зверталась до Департаменту повторно, після усунення недоліків, що стали підставою для прийняття рішення про повернення декларації на доопрацювання, у відповідності до пункту 6 розділу 111 Порядку.

Будинок АДРЕСА_2 не розділений в натурі між його співвласниками позивачем та ОСОБА_2 , інший номер йому не присвоєно, а відтак належна позивачу частина будинку не є окремим об`єктом права власності і відповідно не може враховуватися, як окремий об`єкт будівництва.

Також, не розділена між співвласниками в натурі земельна ділянка, як і не визначено порядок користування нею.

Враховуючи зазначене, судом першої інстанції, під час ухвалення рішення у зазначеній справі не досліджено належним чином наявні у справі докази та не встановлено пов`язані з ними обставини, що входили до предмета доказування, що свідчить про порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною 2 ст. 331 ЦК України установлено, що якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Не може бути визнано право власності на самочинно збудовані будівлі та споруди (нерухоме майно), яке не приймалося в експлуатацію у встановленому порядку.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування обставин, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або застосування закону, який не підлягав застосуванню.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскражуваного рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Київської міської ради - Приймак Анастасії Василівни задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді