Справа № 212/8089/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Пустовіт О.Г., секретаря судового засідання Голуб О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та мотивує свої вимоги тим, що 26 вересня 2019 року між ним та відповідачем було укладено письмовий договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу позику в сумі 200 000 доларів США (двісті тисяч доларів) готівкою.

На підтвердження факту отримання грошових коштів відповідачем, у присутності свідка, ОСОБА_3 , було складено власноручно складену розписку від 26.09.2019 року, яка посвідчує факт передання позивачем для відповідача та отримання ним кошів у сумі 200 000 доларів США, які відповідач зобов`язався повернути протягом шести місяців з моменту підписання розписки, тобто до 26 березня 2020 року.

Позивач зазначає, що на його багаторазові звернення з проханням повернути гроші відповідач жодним чином не реагує.

За неналежне виконання умов договору позики у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачу нараховані річні, які умовами договору становлять 10% річних та становлять 71 013, 69 доларів США.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти за договором позики від 26 вересня 2019 року в розмірі 271 013, 69 доларів США, з яких 200 000 доларів США - основний борг за договорами позики та 71 013, 69 доларів США - борг за процентами за користування позикою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом, вирішено розглянути справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Представник позивача - адвокат Касьян М.С. в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги та обставини, зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача - , адвокат Ліфшиць З.О., у підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою, в якій зазначав про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до розписки від 26 вересня 2019 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 200 000 доларів США, у розписці зазначено, що кошти зобов`язався повернути протягом шести місяців, тобто у строк до 26 березня 2020 року.

Проте відповідач свої зобов`язання не виконав, кошти не повернув.

Згідно ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Статтею 1049 ЦК України встановлений обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

Пунктом 1.3 договору позики передбачено, що за користування грошовими коштами встановлюється процент в розмірі 10% річних.

Таким чином, за неналежне виконання умов договору позиви, у відповідності до його умов, з відповідача підлягають стягненню 10% річних, розмір яких за період з 27 березня 2020 року до 13 жовтня 2023 року становить 71 013, 69 доларів США (200 000 доларів США (сума боргу) х 10 х 1296 днів (період прострочення) / 365 /100 = 71 013, 69 доларів США.

За таких обставин, судом встановлено, що право позивача порушене, відповідач не виконав умови договору, а тому на користь позивача необхідно стягнути розмір заборгованості за договором позики, який складає 271 013,69 доларів США, які у відповідності до ст. ст. 549, 552, 625, 1046-1050 Цивільного кодексу України підлягають стягненню на користь позивача.

Відповідно до ст. 141, ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 26.09.2019 року, з урахуванням компенсаційних виплат, в розмірі 271 013, 69 доларів США (двісті сімдесят одна тисяча тринадцять доларів США, 69 центів).

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі даного позову на підставі квитанції ІD: 0564-6426-8429-72831 від 16.10.2023, що становить 6710,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6710,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2

Повний текст рішення складено та підписано 26 грудня 2023 року, відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України.

Суддя: О. Г. Пустовіт