Справа № 689/156/23
Провадження № 2/357/1794/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

29 червня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Хмельницької обласної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних за невиконання зобов`язання,

В С Т А Н О В И В :

Представник ПАТ АТ "Укргазбанк" 18.01.2023 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних за невиконання зобов`язання.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що між ВАТ АБ "Укргазбанк", правонаступником якого є ПАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_1 02.06.2008 року укладено кредитний договір №2962008/41, відповідно до якого банк надав кредит відповідачу в розмірі 26550,00 грн. на строк з 02.06.2008 року по 01.06.2011 року зі сплатою процентів за користування кредитом 18,5 річних. В зв`язку з невиконанням зобов`язань щодо повернення кредиту банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24.03.2010 року, що набрало законної сили 06.04.2010 року, було стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №2962008/41 в сумі 28555 грн.71 коп, пеню в розмірі - 3412 грн.17 коп., всього 31967 грн.88 коп. Дане рішення станом на момент подачі позову не виконано. Тому відповідно до положень ст.625 ЦК України АТ "Укргазбанк" просить стягнутиз відповідача 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року (включно) в розмірі 2998 грн.01 коп. та суму збільшеної заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення боргу у розмірі 8201 грн.62 коп.

Ухвалою судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 11.04.2023 року вказану справу передано за підсудністю на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (а.с.49).

Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду від 10.05.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження, призначено справу до розгляду (а.с.59).

Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в прохальній частиниі позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримано в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, жодних клопотань, відзиву чи заперечень до суду не подав та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи.

Матеріали справи містять підтвердження про направлення відповідачу рекомендованого повідомлення про вручення поштою повістки в судові засідання, яке повернулося на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України - у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 02 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №2962008/41, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав у ВАТ «АБ «Укргазбанк» кредитні кошти у розмірі 26550,00 грн. на строк з 02.06.2008 року по 01.06.2011 року зі сплатою процентів за користування кредитом 18,5 річних (а.с.5).

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24.03.2010 року, у справі №2-127/2010 р. з ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість за кредитним договором №2962008/41, в сумі 28555 грн.71 коп, пеню в розмірі - 3412 грн.17 коп., всього: 31967 грн.88 коп.(а.с.5).

Рішення суду набрало законної сили 06.04.2010 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У позовній заяві представник позивача зазначає, що на даний час рішення суду, яке пред`явлено до виконання, не виконано.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ч. 1 ст. 1046 ЦК, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, так як в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовий аналіз положень ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-п (провадження № 14-154це18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Таким чином, з ухваленням рішення суду про стягнення з відповідача боргу у 2010 році, зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення до дати виконання рішення суду.

Такої ж позиції дійшов Верховний Суд у постанові від 08.11.2019 по справі № 127/15672/16-ц, постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим, та з огляду на те, що відповідач ОСОБА_1 порушив грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, та не виконав рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24.03.2010 року, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення сум відповідно до статті 625 ЦК України.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, 3% річних за несвоєччасне погашеня заборгованості згідно рішення суду, за розрахунковий період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року, становить 2998,01 грн. та сума збільшеної заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 8201 грн.62 коп. (а.с. 25).

У постанові Верховного Суду (у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду) від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17 з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Аналогічні за змістом висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 21.11.2018 у справі № 642/493/17-ц.

Відповідачем не подано заяв про застосування строків позовної давності до вимог позивача у даній справі, а згідноч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Також, судом приймається до уваги, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 (зі змінами) з 12.03.2020 на усій території України було встановлено карантин, який рішенням уряду неодноразово було продовжено зі встановленням певних обмежень.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, строк якого Указами Президента України неодноразово було продовжено, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

З урахуванням наведеного, перевіривши наданий розрахунок заборгованості, суд погоджується з порядком нарахування позивачем 3% річних, яка відповідає вимогам закону та положенням кредитного договору, та вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами, а тому вони вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ АТ Укргазбанк" підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 509, 543, 625 ЦК України, статтями 2, 10, 12, 13, 49, 76-82, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних за невиконання зобов`язання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 /РНОКПП НОМЕР_1 / на користь Публічного акціонерного товариства «УКРГАЗБАНК» / / заборгованість за кредитним договором у вигляді трьох процентів річних в розмірі 2998 грн.01 коп. (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім гривень, 01 копійок) та суму збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 8201 грн.62 коп.( вісім тисяч двісті одна гривня, 62 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 /РНОКПП НОМЕР_1 / на користь Публічного акціонерного товариства «УКРГАЗБАНК» / / судовий збір у розмірі 2 684 грн.00 коп. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні, 00 копійок).

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Киїського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Рішення виготовлено 29.06.2023 року.

Суддя О. Я. Ярмола