СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/3830/23
ун. № 758/5890/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . треті особи: ПрАТ "Європейський страховий альянс", ТОВ "УЛФ Фінанс" про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

28.06.2023 р. до суду на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва від 31.05.2023 року про передачу справи за підсудністю надійшов вказаний позов.

Як вбачається з ухвали суду, остання направлена до суду за місцем заподіяння шкоди, за альтернативною підсудністю.

Разом з тим, перевіривши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку про передачу справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист правлюдини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Нормами ЦПК України передбачено правила загальної, виключної та альтернативної підсудності.

Альтернативна підсудність, відбувається за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України).

Матеріали справи не містять заяви позивача про застосування альтернативної підсудності, а тому у Подільського районного суду м. Києва не було підстав для самостійного визначення альтернативної підсудності за місцем заподіяння шкоди.

Тому в даному випадку справа мала передатися для розгляду за підсудністю за правилами загальної підсудності у відповідності до вимог ст. 27 ЦПК України.

Останнім відомим місце проживання відповідача є АДРЕСА_1 , що встановлено постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26.04.2023 р.

Окрім того, відповідно до ч. 7 ст. 165 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

27 березня 2023 року інформація щодо місця реєстрації фізособи стала доступною судді на його запит в Електронному кабінеті ЄСІТС.

Згідно підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" на запит суду № 134635 від 30.06.2023 р. надано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру, що місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 приватний будинок, що відноситься до Подільського району м. Києва.

А тому посилання в ухвалі суду від 31.05.2023 р. що АДРЕСА_1 не відноситься до Подільського району м. Києва є безпідставним.

Таким чином встановлено, що позивач звернувся до суду за місцем реєстрації відповідача та вірно визначив підсудність даної справи, а саме: Подільському суду м. Києва.

Підстав для застосування ст. 28 ЦПК України, судом не вбачається, оскільки в матеріалах справи відсутня заява позивача про застосування альтьернативної підсудності, а суд самостійно позбавлений можливості самостійно її застосовувати.

Таким чином, розгляд даної справи територіально не підсудний Святошинському районному суду м. Києва, оскільки місце реєстрації відповідача є АДРЕСА_1 , що юрисдикційно відноситься до Подільського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленомустаттею 31 ЦПК України.

Згідно із п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до положень ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленомуст. 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Згідно ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, дана цивільна справа передається на розгляд Подільського районного суду м. Києва в порядку ст. 27 ЦПК України, за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Керуючись ст.ст. 27 - 31, 187 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . треті особи: ПрАТ "Європейський страховий альянс", ТОВ "УЛФ Фінанс" про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП,- передати за підсудністю на розгляд до Подільського районного суду м. Києва ( вулиця Хорива, 21 , Київ, 04071).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.Д. Бабич