Житомирський апеляційний суд
Справа №286/3303/22 Головуючий у 1-й інст. Гришковець А. Л.
Категорія 36 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Микитюк О.Ю., Павицької Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у м. Житомирі цивільну справу №286/3303/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Житомиргаз" про визнання неправомірною бездіяльність,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 26 квітня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Гришковець А.Л. у м. Овручі,

в с т а н о в и в :

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з даним позовом, в якому просив визнати неправомірною бездіяльність Акціонерного товариства «Житомиргаз» (надалі АТ «Житомиргаз», Товариство, Відповідач) щодо ненадання йому, споживачу природного газу, в лютому 2022 року, передбаченого законом попереднього письмового повідомлення про припинення газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , із зазначенням підстав та запланованої дати припинення газопостачання не менше ніж за три доби до фактичної дати припинення газопостачання до будинку споживача - 09.02.2022.

Позов мотивований тим, що він проживав разом з матір`ю ОСОБА_2 за вище зазначеною адресою, на ім`я якої було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а 27 жовтня цього року працівникам Овруцького відділення АТ «Житомиргаз» було надано копію свідоцтва про смерть матері.

Протягом 35-ти років він належним чином оплачував рахунки відповідача за доставку природного газу, зокрема 05.10.2021 було сплачено вищевказаний рахунок за жовтень 2021 року, 08.11.2021 за листопад 2021 року, 16.12.2021 за грудень 2021 року, 06.01.2022 за січень 2022 року, що свідчить про його фактичне приєднання до умов публічного договору про розподіл природного газу.

09 лютого 2022 року до його будинку приїхали працівники АТ «Житомиргаз» та без жодних пояснень закрили та опломбували кран на газопроводі на вулиці перед його будинком, після цього вони передали йому неякісну копію акта про припинення розподілу природного газу від 09.02.2022, який він відмовився підписувати. При цьому, працівники не надали йому жодних документів, які б свідчили про підстави припинення розподілу природного газу та підтверджували б законність припинення 09.02.2022 доставки газу до його будинку. Відповідач протиправно припинив постачання природного газу до його будинку за відсутності письмової заяви постачальника ТОВ «Житомиргаз Збут» про припинення газопостачання. Також, відповідач, у порушення вимог закону до 09.02.2022 не надіслав і не надав йому не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання, передбачене законом попереднє письмове повідомлення про припинення газопостачання із зазначенням підстав та дати припинення газопостачання відповідачем.

Неправомірна бездіяльність Товариства в лютому 2022 року щодо ненадання йому до 09.02.2022 попереднього письмового повідомлення про заплановане припинення постачання природного газу до його будинку завдало значної шкоди його правам та інтересам як споживача природного газу у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду за захистом своїх особистих прав та інтересів.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 26 квітня 2023 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Зазначає, що судом були порушені норми матеріального та процесуального права, суд неповно з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

У поданому відзиві АТ «Житомиргаз» просить залишити рішення місцевого суду без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення. Зазначає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права на підставі всебічного та об`єктивного дослідження усіх наявних доказів.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України (ч.1 ст. 386 ЦПК України).

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 5 статті 268, статті 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав відповідачу строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, які не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки в матеріалах справи містяться докази, надані сторонами, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову місцевий суд виходив з того, що позивачем не надано доказів порушення його права, а також обраний ним спосіб захисту не відповідає змісту порушеного права, характеру правопорушення та не забезпечить поновлення порушеного права.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

Як убачається із матеріалів справи та установлено судом на ім`я матері позивача - ОСОБА_2 , 1929 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт здійснення плати за розподіл природного газу та оплати послуг газопостачання за особовим рахунком № НОМЕР_1 підтверджується копіями квитанцій про оплату за січень 2022 року (а.с.5)

Встановлено, що працівниками АТ «Житомиргаз» 09.02.2022 було складено Акт про припинення розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із подання споживачем або його постачальником (який уклав з оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання. У примітках до Акту вказано, що газопостачання припинено на підставі доручення ТОВ «Житомиргаз Збут» від 03.02.2022. Цей Акт був складений за участі представника споживача ОСОБА_1 , який від його підпису відмовився.

ОСОБА_3 листом НКРЕКП було роз`яснено порядок обмеження/припинення газопостачання (розподіл природного газу), що передбачено положеннями гл. 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем.

Зокрема, обов`язок Оператора ГРМ надіслання рекомендованим поштовим відправленням або надання з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу) в разі припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача у випадках, визначених у підпунктах 1 - 5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання) ч. 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем. При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ (а.с.8).

Як видно із копії повідомлення АТ «Житомиргаз Збут» про сплату рахунку № від 15.03.2023, яка долучена позивачем, свідчить, що платником по платі за спожитий природний газ та послуги розподілу (доставки) газу по вказаному рахунку за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 , тобто позивач.

Однак, доказів того, що позивач після смерті ОСОБА_2 , як новий власник (спадкоємець), згідно ч. ч. 6, 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, самостійно звернувся до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу, з долученням всіх визначених законом документів, а також самостійно звернувся до постачальника з відповідною заявою-приєднання до договору постачання природного газу чи повідомив про зміну персоніфікованих даних побутового споживача постачальника природного газу, з яким укладено договір постачання, хоча це є його обов`язком згідно вищезазначених положень розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827, суду надано не було.

Згідно п. 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтвердження споживання природного газу.

Особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 відкрито на ОСОБА_2 , і саме вона здійснила приєднання до умов публічного типового договору на розподіл природного газу шляхом продовження фактичного його споживання в 2015 році.

Судом встановлено, що з моменту дії типового договору на розподіл природного газу позивачем не подано жодної письмової заяви щодо повідомлення відповідача про смерть попереднього власника (з наданням необхідних документів), не подано жодної заяви про необхідність зміни персоніфікованих даних пов`язаних з особою позивача, з наданням відповідних доказів права власності або успадкування будинку. Тобто, в розумінні приписів Кодексу ГРМ, на момент звернення до суду позивач не здійснив приєднання до умов типового договору на розподіл природного газу та не є стороною зазначеного договору, в той час, як відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних правовідносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. У позивача відсутній укладений договір з відповідачем щодо надання послуг, відповідно за відсутності врегулювання відносин у відповідача немає жодних зобов`язань перед позивачем.

За приписами статей 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частин 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частинами 5-6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів ст. 89 ЦПК України).

Встановивши всі обставини справи та проаналізувавши надані сторонами докази, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його зміни чи скасування немає.

Таким чином, апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення, а судове рішення у відповідності до положень статті 375 ЦПК України без змін.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. ст. 258, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 26 квітня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді