ПОСТАНОВА

іменем України

22 грудня 2023 року м. Кропивницький

справа № 404/6740/23

провадження № 22-ц/4809/1336/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОСТАЙЛ»,

боржники - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОСТАЙЛ» на ухвалу Кіровського районного суду міста Кіровограда 18 серпня 2023 року у складі судді Павелко І.Л.,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКОСТАЙЛ» (далі по тексту ТОВ «ЕКОСТАЙЛ») звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 боргу за послуги з вивезення побутових відходів у сумі 5177,37 грн, стягнення судового збору у розмірі 264,40 грн, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда 18 серпня 2023 року відмовлено у видачі судового наказу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ТОВ «ЕКОСТАЙЛ» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просило вказану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до вимог ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п.1 ч.1 ст.353 ЦПК України).

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що заява про видачу судового наказу про стягнення боргу за послуги з вивезення побутових відходів, стягнення судового збору, витрат на професійну правничу допомогу не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України, оскільки заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 грн, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч.1 ст.165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього кодексу.

У разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог ( ч. 3 ст. 165 ЦПК України).

Згідно з п.6 ч.1 ст.168 ЦПК України у судовому наказі зазначається, окрім іншого, і сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

З матеріалів справи убачається, що 14 серпня 2023 року ТОВ «ЕКОСТАЙЛ» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 боргу за послуги з вивезення побутових відходів в сумі 5177,37 грн, стягнення судового збору у розмірі 264,40 грн, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн (а.с.1-6).

Тобто, заявником подано до суду заяву про видачу судового наказу за вимогою, яка прямо передбачена п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, а тому суд першої інстанції не мав правових підстав для відмови у видачі судового наказу за даною вимогою.

Помилковими є також висновки суду, що вимога заявника про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути об`єднана з вимогами, які передбачені ст. 161 ЦПК України, оскільки витрати на правничу допомогу не є вимогою в розумінні ст.161 ЦПК України, а є судовими витратами, що сплачені заявником при поданні заяви про видачу судового наказу, які підлягають вирішенню при видачі судового наказу згідно із п.6 ч.1 ст.168 ЦПК України.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не врахував дані обставини і вище зазначені вимоги процесуального закону та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.1 п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного вище апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушення норм процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381, 382, 389, 390 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОСТАЙЛ» задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду міста Кіровограда 18 серпня 2023 рокускасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко