ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5987/23 Справа № 199/9519/22 Головуючий у першій інстанції: Спаї В.В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 обґрунтовуючи його тим, що відповідач є його сином, який не надає матеріальної допомоги на утримання батька, який її потребує. Тому, позивач просив стягнути з сина ОСОБА_2 аліменти на довічне його, позивача, утримання в максимальному грошовому розмірі.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька, який є непрацездатним, відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив, в якому він просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Бабушкінським районним управлінням юстиції м.Дніпропетровська 16.11.2004, актовий запис №990 (а.с. 28).

Відповідно до довідки про доходи №7440 2546 9543 1451 від 07.12.2022 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні ПФУ в м.Дніпрі в Дніпропетровській області і отримує пенсію за вислугу років (а.с. 3).

Місцевим судом встановлено, що у провадженні Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська перебувала цивільна справа №201/564/16-ц за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради, про позбавлення батьківських прав.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року у справі №201/564/16 позов ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради, про позбавлення батьківських прав задоволено у повному обсязі. Позбавлено батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відношенні сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки, не займається вихованням сина, не цікавиться здоров`ям і долею своєї дитини, не спілкується з ним, у матеріальному забезпеченні дитини участі не приймає. Рішення набрало законної сили (а.с. 49). Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, апеляційне провадження щодо оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року у справі №201/564/16 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 - не відкривалось.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Згідно з ч.1 ст.172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Правовідносини, пов`язані з обов`язком повнолітніх дочки, сина утримувати батьків врегульовані Главою 17 Розділу ІІІ СК України (статті 202, 203 СК України). Зазначені норми права не передбачають врахування прожиткового мінімуму, встановленого законом, як обов`язкової умови для стягнення аліментів.

Згідно з частиною першою статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до статті 203 СК України дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Згідно п.5 ч.1 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування).

Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК).

Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2016 року у цивільній справі №201/564/16, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_2 , приймаючи до уваги положення п.5 ч.1 ст.166 СК України, - місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька.

Твердження позивача та відповідача про наявність підстав для постановлення окремої ухвали у зв"язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву образив позивача, а позивач, в свою чергу, звинуватив відповідача ОСОБА_1 у підробленні судового рішення, - не ґрунтуються на вимогах ЦПК України та не спростовують правильність висновків районного суду по суті спору; апеляційним судом не встановлено підстав для винесення окремої ухвали.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом вимог матеріального чи процесуального закону, які б призвели до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення ст. 375 ЦПК України, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено 29 червня 2023 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова