РІШЕННЯ

Іменем України

07.06.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.,

з участю секретаря судових засідань Сподар І.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В обґрунтування поданої позовної заяви зазначає, що 14.07.2001 року між сторонами укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1065. В шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як зазначено у позовній заяві, шлюб між подружжям не розірвано, однак позивачем 14.09.2022 рокускеровано до Франківського районного суду м. Львова позовну заяву про розірвання шлюбу. 13.02.2021 рокустаршому синові позивача ОСОБА_5 виповнилось 18 років. На сьогоднішній день повнолітній син сторін проживає з матір`ю по її місцю реєстрації та перебуває на її утриманні, хоча зареєстрований по місцю реєстрації відповідача. До дня скерування до суду позову про розірвання шлюбу відповідач щомісячно надавав позивачу кошти на утримання обох дітей в розмірі, що в середньому становив 35000,00-40000,00 грн. Після скерування позивачем до Франківського районного суду м. Львова позову про розірвання шлюбу, відповідач повідомив, що матеріальної допомоги на утримання спільного повнолітнього сина не надаватиме. Мати, ОСОБА_1 , не має змоги самостійно повноцінно утримувати сина, оскільки сину необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, придбання одягу, харчування, придбання підручників, навчального приладдя та медикаментів. На даний час позивач не може повністю забезпечити та покрити усі витрати на повноцінне навчання, харчування та утримання сина. Відповідачна сьогоднішній день є військовослужбовцем. Отримує пенсію, розмір якої становить 21000,00 грн., а також грошове забезпечення у зв`язку із несенням військової служби в Збройних силах України, розмір якого становить не менше 60000,00 - 70000,00 грн. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Позивач зазначає, що ОСОБА_3 на даний час навчається на третьому курсі Національного Університету «Львівська політехніка» Інститут комп`ютерних наук та інформаційних технологій,на очній формі навчання, що підтверджується довідкою від 26.09.2022 №1016, виданою НУ «Львівська політехніка». На даний час спільний повнолітній син сторін проживає з позивачем по її місцю реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач просить врахувати той факт, що фактично усі витрати щодо утримання спільного сина несе виключно вона, тому син потребує додаткової матеріальної допомоги батька, зокрема на витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням, забезпеченням особистих витрат.

Зважаючи на індивідуальний обов`язок батьків утримувати своїх дітей, беручи до уваги працездатність відповідача, з метою забезпечення повнолітнього сина матеріальною допомогою у зв`язку з навчанням, позивач вважає, що доцільним буде присудження аліментів у сумі 15000 грн. щомісяця до досягнення сином двадцяти трьох років.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 30.12.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Зазначила, що з метою забезпечення повнолітнього сина матеріальною допомогою у зв`язку з навчанням необхідним є стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 грн. щомісяця, адже саме такий розмір аліментів здатний забезпечити потреби сина у навчанні, відвідуванні секцій, додаткових курсів. При цьому, просила врахувати, що її доходів на утримання двох дітей не вистачає, її доводиться орендувати житло, бо власного в неї немає.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, ще не заперечує стосовно сплати аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. Разом із тим, заперечив щодо розміру таких аліментів. Зазначає, що з урахуванням того факту, що він уже сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина відповідно до рішення суду, вважає справедливим стягнення аліментів у розмірі 1/10 1/12 від його заробітку, який є мінливим з урахуванням того, чи отримує він надбавку за виконання бойових завдань на лінії безпосереднього зіткнення. Зазначає, що завжди надавав допомогу на утримання дітей, розмір якої становив 35 000 40 000 грн. щомісячно, на даний час не відмовляється від надання матеріальної допомоги, але просить врахувати, що він за рішенням суду уже сплачує 1/4 своїх доходів як аліменти на малолітнього сина, при цьому, так само, як і позивач, власного житла не має, змушений винаймати таке, також свою банківську картку, на яку надходять пенсійні виплати, передав у повне розпорядження позивачу, яка здійснює за ці кошти оплату за оренду житла та використовує їх, в тому числі, на потреби дітей. Також наголосив, що на даний час шлюб з позивачем розірвано в судовому порядку та йому теж необхідні кошти для облаштування власного особистого життя.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, доходить переконання про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 14.07.2001 року, актовий запис № 1065. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_7 » (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 ).

В шлюбі в сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ).

Як вбачається із довідки № 1016 від 26.09.2022 року, ОСОБА_3 є студентом 3 курсу денного відділення Національного університету «Львівська політехніка», закінчує навчання 30.06.2024 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує зміст положень ст. 199 СК України, в тому числі те, що Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах на дитину.

Аналогічні правові висновки містяться у ряді постанов Верховного Суду, а саме: від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16, від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц, від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц, в яких Верховний Суд вказав на рівність обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах на повнолітню дитину, незалежно від того, з ким із них вона проживає.

При визначенні розміру аліментів на повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, необхідно враховувати також вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинна довести продовження навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач.

Заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача аліментів ґрунтуються на потребах оплачувати витрати за навчання у відповідному навчальному закладі, що підтверджено належними доказами, наданими позивачем, які містяться у матеріалах справи та не спростовані відповідачем.

В свою чергу, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження неспроможності надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання.

Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що повнолітній син продовжує навчання на денній формі у вищому навчальному закладі, тому потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги, а його батько має можливість надавати таку допомогу.

Щодо наполягань відповідача про стягнення з нього аліментів не у твердій сумі, а у частці від заробітку суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст.181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Чинне законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначила спосіб стягнення аліментів - їх присудження у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, суд враховує заявлений позивачем розмір аліментів та зважає на рівність обов`язків обох з батьків брати учать в його утриманні, а також те, що спроможність надавати матеріальну допомогу дорослому сину відповідачем не спростована, та бере до уваги, що будь-яких доказів понесених чи очікуваних витрат, пов`язаних з навчанням, позивачем не надано, водночас ОСОБА_3 навчається на державній формі навчання у м. Львові, тобто за місцем свого проживання, а у відповідача наявна необхідність сплачувати аліменти на молодшого сина ОСОБА_4 , суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 8000 грн. щомісячно, вважаючи такий розмір аліментів достатнім, справедливим і таким, що може забезпечити потреби ОСОБА_3 . При цьому, суд вважає необгрунтованими доводи позивача про необхідність здійснення додаткових витрат на відвідування сином додаткових курсів і секцій, адже такі не підтверджені жодними доказами. Крім цього, підлягає врахуванню те, що позивач в судовому засіданні визнала, що працює та користується пенсійною банківською карткою відповідача і використовує пенсійні виплати ОСОБА_2 на покриття своїх витрат з оренди житла та поточних потреб.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я вона не позбавлена права в майбутньому звернутися до суду з позовом в порядку ст.ст.192, 201 СК України про збільшення розміру аліментів, якщо для цього будуть наявними обгрунтовані підстави.

Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду, а саме з 24.10.2022 року, і до закінчення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання, але не більш як до досягнення ним двадцятитрирічного віку.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 12.06.2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 .

Суддя Величко О.В.