12.06.2023 227/3364/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
12 червня 2023 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Корнєєвої В.В.
при секретарі Круговій І.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження та заочного розгляду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову зазначено, що 25.06.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №840/28, відповідно до умов якого він отримав кредит, а саме грошові кошти в розмірі 9900,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 24.06.2017 року. 28.10.2011 року було укладено додаткову угоду №1 до Кредитного договору №840/28 від 25.06.2007 р. відповідно до умов, якої позичальник зобов`язався щомісячно до останнього робочого дня кожного місяця , наступного за звітнім, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 83,00 дол. США та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків, відкритих в АТ «Ощадбанк», починаючи з 01.11.2011 року. 25.06.2019 року заочним рішенням Добропільський міськрайонний суд Донецької області позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом були задоволені. У забезпечення кредитного договору №840/28 від 25.06.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір № 5693, відповідно до умов якого, в забезпечення кредитного договору було передане в іпотеку нерухоме майно, а саме чотирикімнатна квартира АДРЕСА_1 . Позивачем всі зобов`язання були виконані належним чином, позичальнику ОСОБА_1 був наданий кредит готівкою, проте він належним чином свої зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 02.08.2021 року виникла заборгованість, загальна сума якої становить 4164,64 дол. США, що за офіційним курсом НБУ гривні до долара США станом на 02.08.2021 р. в гривневому еквіваленті складає 111682,31 грн, яка складається з: 2841,15 дол. США - простроченої заборгованості за основним боргом; 1015,98 дол. США. простроченої заборгованості за відсотками; 307,51 дол. США. 3% річних на суму простроченого кредиту. Враховуючи викладене позивач просить у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 840/28 від 25.06.2007 року, звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору №5693 від 25.06.2007 року та стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 гривень.
Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.09.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву до суду не надійшло.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду цивільної справи повідомлялися належним чином. Представник позивача в позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Від відповідачів жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не надходило.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає, що відповідачі належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави для заочного розгляду справи у відсутність відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідачів.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Судом встановлено, що 25.06.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №840/28. (а.с.28-30)
Відповідно до п. 1.1. договору банк зобов`язується надавати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 9900,00 дол. США., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 9900,00 дол. США, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.
Пунктом 1.2 договору визначено, що кредит надається на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 24.06.2017 року на поточні потреби позичальника.
Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: чотирьохкімнатна квартира АДРЕСА_2 . Квартира має загальну площу 82,10 кв.м., житлову площу 57,00 кв.м.
Згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно, виданого 15.06.2007 р. КП «Харцизьке бюро технічної інвентаризації» за № 14909763, загальна вартість нерухомого майна становить 2368,00 грн.
Пунктом 1.4. іпотечного договору визначено, що на період дії цього договору предмет іпотеки залишається у володінні та користуванні іпотекодавців.
Згідно пп. 3.1.3 п. 3.1. іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором та/або цим договором, в тому числі невиконання або неналежне зобов`язань за кредитним договором та в цілому або в будь-якій його частині, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частина становить більше 2 (двох) місяців.
Відповідно п. 4.1. іпотечного договору право іпотеки виникає у іпотекодержателя з моменту нотаріального посвідчення цього договору.
Пунктами 6.1., 6.2. іпотечного договору визначено, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо на момент настання строку платежу зобов`язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцем будь-якого з своїх обов`язків, передбачених цим договором та/або у випадку невиконання боржником своїх обов`язків передбачених кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих іпотекодавцем у відповідності з цим договором, виявиться (стане) недійсною. Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом, не забороненим законодавством, в тому числі, на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду у встановленому чинним законодавством України та цим договором порядку.
Згідно з п. 9.1. іпотечного договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і діє до виконання зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі. Одночасно з нотаріальним посвідченням цього договору накладається заборона відчуження предмету іпотеки.
Окрім того, 28.10.2011 року між ПАТ «Державний ощадний банк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору № 840/28 від 25.06.2007 року (а.с. 35).
Крім того, представником позивача було надано копії постанов про відкриття виконавчого провадження №63479609 від 03.11.2020 року на підставі виконавчого листа №227/699/19 виданого 21.08.2019 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» судового збору у розмірі 1921,00 грн, та виконавчого провадження № 64804607 від 16.03.2021 року суми заборгованості в розмірі 4179,19 доларів США. А також копію Договору добровільного комплексного страхування майна та фінансового ризику, пов`язаного із втратою права власності на нерухоме майно Серії ОМ № 048/005/13 0000046 від 24.07.2013 року. (а.с.38,39,54-58)
Як вбачається з листа Нікольського відділу державної виконавчої служби у Маріупольському районі Донецької області від 07.02.2022 року, згідно моніторингу в АСВП за номером ВП 64804607 виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 4179,19 доларів США відкрито у Нікольському ВДВС у Маріупольському районі Донецької області. В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що у боржника відсутні відкриті рахунки в установах банків, боржник не працює, пенсію не отримує, майно що належить боржнику та підлягає опису та арешту відсутнє.
Як вказано позивачем та не спростовано відповідачами, боржник ОСОБА_1 належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконує, порушив умови кредитного договору та норми чинного законодавства, у зв`язку із чим відповідно до розрахунку заборгованості боржник ОСОБА_1 має заборгованості за кредитом в загальному розмірі 4164,64 доларів США, що за офіційним курсом НБУ гривні до долара США станом на 02.08.2021 р. в гривневому еквіваленті складає 111682,31 грн, яка складається з: 2841,15 доларів США - простроченої заборгованості за основним боргом; 1015,98 доларів США. простроченої заборгованості за відсотками; 307,51 дол. США. 3% річних на суму простроченого кредиту. (а.с.6-10)
Станом на момент розгляду даної справи докази виконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань з повернення заборгованості за основним боргом та заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту, а також 3 % річних від простроченої суми в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, у судовому засіданні на підставі вивчених доказів та наведених норм права було встановлено факт наявності підстав для відповідальності перед позивачем за договором іпотеки №5693 від 25.06.2007 року за порушення ОСОБА_1 умов кредитного договору №840/28 від 25.06.2007 року та додаткової угоди №1 до кредитного договору №840/28 від 25.06.2007 року, внаслідок чого у позивача виникло законне право на стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, належного відповідачам, за рішенням суду.
За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Так, згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ч.1 ст. 572 ЦК України).
Частиною 1 ст. 576 ЦК України передбачено, що предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.
Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Відповідно до положень статті 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.
У статті 12 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.
Стаття 33 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.
Так, відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.
Велика палата Верховного Суду у постанові від 18 вересня 2018 року у справі № 921/107/15-г/16 дійшла висновку, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням заборгованості.
У постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року по справі №404/2610/16-ц вказано, що купівля іпотечного майна за кредитні кошти не є обов`язковою умовою для звернення на нього стягнення у передбаченому іпотечним договором і Законом України «Про іпотеку» порядку. Також законодавство не передбачає такої підстави для відмови у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки як не співмірність заборгованості за основним зобов`язанням з вартістю майна, переданого в іпотеку в рахунок забезпечення належного його виконання. Зазначене може враховуватися лише у разі, якщо порушенням основного зобов`язання іпотекодержателю не завдано збитків. Якщо боржник судове рішення про стягнення з нього заборгованості не виконує і заборгованість не сплачує, то немає підстав для висновку про те, що іпотекодержателю не завдано збитків.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 361/7543/17 (одночасне стягнення боргу за основним зобов`язанням та звернення стягнення на предмет іпотеки) зазначено, що наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Схожі правові висновки виклав Верховний Суд України у постановах від 03.02.2016 року у справі №22-ц/796/716/2014 та від 09.09.2014 року у справі №922/3658/13.
Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.06.2019 року по справі № 227/699/19 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення заборгованості за кредитом задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 840/28 від 25.06.2007 року в розмірі 4179,19 доларів США, що становило 116514,02грн. (а.с. 36), в той же час, в позові представник позивача зазначає про наявність у ОСОБА_1 боргу в розмірі 4164 доларів США 64 центи, що становить 111 682, 31 грн.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.
Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору суд вважає, що наявність судового рішення про задоволення вимог позивача, яке не виконано в повному обсязі боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного або іпотечного договору та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
На підставі пунктів 6.1., 6.2. договору іпотеки, укладеного між сторонами, позивач набув право звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку із невиконанням позичальником своїх кредитних зобов`язань за кредитним договором № 840/28 від 25.06.2007 року.
Отже, є обґрунтованими вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, що має бути визначена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України " Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.
Окрім того, Указом Президента України, починаючи з 05-30 год. 24.02.2022 року в зв`язку із збройною агресією РФ в Україні введено воєнний стан, який 19 лютого 2023 року продовжено строком на 90 діб.
Тобто, зупинення положень Закону України «Про іпотеку» в частині реалізації предмета іпотеки є фактично відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Відтак такі положення не передбачають втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє реалізацію предмета іпотеки шляхом продажу на електронних аукціонах.
Підводячи підсумок, суд зазначає, що позовні вимоги слід задовольнити, звернувши стягнення на предмет іпотеки для погашення того розміру заборгованості, який наведений вище, а саме у розмірі 4164,64 дол. США, що за офіційним курсом НБУ гривні до долара США станом на 02.08.2021 р. в гривневому еквіваленті складає 111682,31 грн.
Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім того, відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог в рівних частинах, тобто по 1135,00 грн. з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 546, 576, 590, 611, 625, 629, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.
Звернути стягнення на нерухоме майно, передане в іпотеку відповідно до іпотечного договору №5693 від 25.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу Старко О.П., зареєстровано в реєстрі за №1880, укладеному між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_2 , а саме: чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №840/28 від 25.06.2007 року, яка становить 4164,64 доларів США, що за офіційним курсом НБУ гривні до долара США станом на 02.08.2021 року в гривневому еквіваленті складає 111682,31 грн, та складається з: 2841,15 доларів США - простроченої заборгованості за основним боргом; 1015,98 доларів США простроченої заборгованість за відсотками; 307,51 доларів США 3% річних на суму простроченого кредиту.
Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його реалізації на електронних аукціонах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, що має бути визначена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
На період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування відстрочити виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
Направити відповідачам копію заочного рішення суду в порядку, передбаченому ст. 272 Цивільного процесуального кодексу України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони по справі:

позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», адреса: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Сіверська, 54, ;

відповідачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Суддя В.В.Корнєєва

12.06.2023