Номер провадження: 22-ц/813/7185/23
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І.А.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04.07.2023 у складі судді Бобуйка І.А.,

встановив:

24.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 11.09.2004 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис №594, серія 1-КГ № 072446. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, у позивача та відповідача різні погляди на життя і рішення сімейних питань. Подальше сумісне проживання та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Спільне господарство не ведеться. У сторін відсутнє взаєморозуміння, примирення між ними неможливе, з грудня 2022 року між сторонами припинились фактичні шлюбні стосунки.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.07.2023 позовні вимоги задоволені, шлюб розірвано.

Не погодившись з рішенням, ОСОБА_2 оскаржила його до апеляційного суду. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Так, про намір чоловіка про розірвання шлюбу дізналась випадково, оскільки не отримувала копію позовної заяви, а також не була належним чином повідомлена про розгляд справи, що позбавило її права викласти свою правову позицію.

ОСОБА_2 зверталась до суду з заявою від 27.06.2023 про направлення копії позовної та про розгляд справи за її участю, проте суд не прийняв цю заяву до уваги та ухвалив рішення. Крім того, судом не було з`ясовано фактичні взаємини подружжя, тому просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання апеляційного суду сторони повторно не з`явилися, від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі, посилаючись на те, що він наполягає на розірванні шлюбу та просить відмовити в апеляційній скарзі ОСОБА_2

ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, судова повістка отримана її представником ОСОБА_5 , заяв про відкладення розгляду справи до суду не поступало, як апелянт ОСОБА_2 , обізнана про відкриття апеляційного провадження, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, правом явки до суду не скористалася. Отже, справу розглянуто у відсутність сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі таким вимогам не відповідає.

У справі, яка переглядається, ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 08.06.2023 судовий розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК Україниспрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема малозначних справ, до яких віднесені справи про розірвання шлюбу.

Відповідно до частини першої статті 274 ЦПК Україниу порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема малозначні справи.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 277 ЦПК Українипитання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: залишення заяви відповідача без задоволення; розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Частиною першою статті 279 ЦПК Українивизначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі "Розгляд справ у порядку спрощеного позовного провадження".

Відповідно до частин п`ятої-восьмої статті 279 ЦПК Українисуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

27.06.2023 на адресу Малиновського районного суду м.Одеси Білою Н.В. були направлені заява про ознайомлення з матеріалами справи, в якій вона заявила клопотання про участь в судовому засіданні, направлення їй копії позовної заяви та додатків до неї, які вона не отримувала.

Роздруківка поштового відправлення свідчить про те, що зазначені документи вручені суду 29.06.2023, однак зареєстровані судом 07.07.2023 (а.с.24), тобто після ухвалення рішення у справі.

При цьому відомості про вручення ОСОБА_2 копії позовної заяви та додатків до позову відсутні, оскільки суд виходив з презумпції відсутності у ОСОБА_2 зареєстрованого місця проживання/перебування, хоча на час відкриття провадженні у справі повних та достовірних відомостей про відсутність у ОСОБА_2 зареєстрованого місця проживання не існувало.

Так, поза увагою суду залишилося те, що у відповіді про надання інформації про місце реєстрації ОСОБА_2 зазначено, що інформація потребує уточнення, відомості слід отримати від органів місцевого самоврядування, яким делеговані повноваження щодо надання актуальної інформації щодо реєстрації/ зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб (а.с.15).

Також згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради від 06.06.2023 надати інформацію про місце проживання ОСОБА_2 неможливо через відсутність доступу до картотеки реєстраційного обліку місця проживання фізичних осіб.

Таким чином, місцевий суд не розглянув зазначену заяву та клопотання відповідача, не перевірив обґрунтованості наведених у них мотивів щодо необхідності розгляду справи у судовому засіданні за участю сторін, не виніс окремої мотивованої ухвали з цього приводу, чим порушив вимоги статті 279 ЦПК України, а також не дотримався положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 15 травня 2008 року у справі "Надточій проти України" (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відповідно до пункту третього частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим). Якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Зважаючи на викладене, рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового по суті справи.

Встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований 11.09.2004 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис №594, серія НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначив, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, у позивача та відповідача різні погляди на життя і рішення сімейних питань. Подальше сумісне проживання та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Спільне господарство не ведеться. У сторін відсутнє взаєморозуміння, примирення між ними неможливе, з грудня 2022 року між сторонами припинились фактичні шлюбні стосунки, у зв`язку з чим позивач просить суд шлюб розірвати.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина 1 статті 24 СК України).

Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї.

Добровільність шлюбу одна з основних його засад.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

Отже, подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз/сім`ю/шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом частини 3 статті 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини 1 статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

ОСОБА_1 ініціював процес розірвання шлюбу, наполягав на його розірванні, навіть після подання ОСОБА_2 апеляційної скарги з доводами про необхідність збереження шлюбу, направив до апеляційного суду заяву, наполягаючи на його розірванні та посилаючись на те, що не має наміру збереження шлюбу з ОСОБА_2 , оскільки шлюбні відносини припинені та він має намір одружитися з іншою жінкою одразу після набрання рішенням законної сили.

Враховуючи наполягання позивача на розірванні шлюбу, відсутність наміру зберегти шлюб, встановлені у справі обставини, конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, право особи припинити шлюбні відносини та недопущення примушування до збереження шлюбних відносин, апеляційний суд доходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 та унеможливлення врахування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про можливість збереження шлюбу.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню із ухваленням нового про задоволення позову виходячи з мотивів та підстав, викладених вище.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04.07.2023 скасувати, ухвалити нове.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , 08.04.1982 ( НОМЕР_3 ) зареєстрований 11.09.2004 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис №594, розірвати.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 26.12.2023

Головуючий: Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева