У Х В А Л А

25 грудня 2023 рокусмт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Бузунко О.А.

за участі секретаря Шапки О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Козелецького районного суду Чернігівської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересована особа-1 (первинний стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересована особа-2 (боржник): ОСОБА_1 , заінтересована особа-3: приватний виконавець Коваль Віталій Олександрович, заінтересована особа 4: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, яка мотивована тим, що на виконанні у приватного нотаріуса Коваль В.О. перебуває виконавче провадження №67678579, відкрите на підставі виконавчого напису №79908 від 12 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Грисюк О. В., про стягнення заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал» з ОСОБА_1 . Заявник зазначає, що 08 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» укладено договір №08-02/23 про відступлення права вимоги, відповідно до якого товариство набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і за договором №22-238/08-ШД. В подальшому, 09 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладено договір №09-05/23 про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило, а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги за договорами заборгованості, зокрема, за кредитним договором № 22-238/08-ШД.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України суд у десятиденний строк розглядає заяву у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб.

Учасники процесу до суду не з`явилися.

Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, у зв`язку із чим суд вважає за можливе здійснити розгляд поданої заяви за відсутності учасників.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку, що дана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, яка мотивована тим, що на виконанні у приватного нотаріуса Коваль В.О. перебуває виконавче провадження №67678579, відкрите на підставі виконавчого напису №79908 від 12 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Грисюк О. В., про стягнення заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал» з ОСОБА_1 . Заявник зазначає, що 08 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» укладено договір №08-02/23 про відступлення права вимоги, відповідно до якого товариство набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і за договором №22-238/08-ШД. В подальшому, 09 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладено договір №09-05/23 про відступлення прав вимоги, згідно з умовами якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило, а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги за договорами заборгованості, зокрема, за кредитним договором № 22-238/08-ШД.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 12 жовтня 2022 року № 183/4196/21 відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 280/456/20 (провадження № К/9901/32676/20) та від 22 липня 2019 року у справі № 822/1659/18 (провадження № К/9901/63678/18), та вказала про те, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, подана щодо виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, повинна розглядатись у порядку цивільного судочинства та вказала, що заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону № 1404-VIIІ.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

У частинах першій, другій та п`ятій ст.442 ЦПК України зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює "процесуальне правонаступництво" і "заміну сторони виконавчого провадження", оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першоїстатті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від08 лютого 2022 року справа N 2-7763/10провадження N 14-197 цс 21.

Під час розгляду справи та перевірки статусу відкритого виконавчого провадження судом встановлено, що 23 жовтня 2023 року виконавче провадження закінчено на підставі постанови приватного виконавця Коваль В.О. в звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно виконавчого документа.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідними відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні в задоволенні заяви .

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 260, 353, 354, 442 ЦПК України, суд

постановив:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересована особа-1 (первинний стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересована особа-2 (боржник): ОСОБА_1 , заінтересована особа-3: приватний виконавець Коваль Віталій Олександрович, заінтересована особа 4: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олена БУЗУНКО