Ухвала

29 червня 2023 року

місто Київ

справа № 185/8140/15-ц

провадження № 61-1151ск23

Верховний Суд, який діє у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою

в частині вимог ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2023 року

та в частині вимог ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2023 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни про захист прав споживачів про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у січні 2023 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити вимоги зустрічного позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 січня 2023 року цивільну справу № 185/8140/15-ц (провадження № 61-1151ск23) призначено судді-доповідачеві Воробйовій І. А.

Ухвалою від 02 лютого 2023 року Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу ОСОБА_3 та надав строк для усунення її недоліків.

ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 у лютому 2023 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направили до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, у якій просять скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити вимоги зустрічного позову.

Ухвалою від 14 березня 2023 року Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу в частині вимог ОСОБА_1 та в частині вимог ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року з вимогоюпро надання кожним доказів на підтвердження поважності причин пропуску строк на касаційне оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій та доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Розпорядженням в. о. керівника секретаріату Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 31 травня 2023 року № 696/о/266-23 у зв`язку з обранням судді Воробйової І. А. до Великої Палати Верховного Суду призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 травня 2023 року визначено колегію суддів для розгляду касаційної скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року у складі суддів: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.

Щодо визначення підстав для повернення касаційної скарги в частині вимог ОСОБА_1 .

Копія ухвали Верховного Суду від 14 березня 2023 року направлялася заявнику на адресу, зазначену нею у касаційній скарзі: АДРЕСА_1 .

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 06 квітня 2023 року № 22286/0/233-23 ОСОБА_1 поштовий конверт з копією зазначеної ухвали суду касаційної інстанції вручено особисто 25 березня 2023 року.

Станом на 29 червня 2023 року вимоги ухвали Верховного Суду від 14 березня 2023 року ОСОБА_1 не виконала.

Щодо визначення підстав для повернення касаційної скарги в частині вимог ОСОБА_2 .

Копія зазначеної ухвали направлялася заявнику на адресу, зазначену ним у касаційній скарзі: АДРЕСА_2 .

05 травня 2023 року до Верховного Суду повернулося рекомендоване поштове відправлення із штрих-кодом № 406, в якому ОСОБА_2 направлено копію ухвали суду касаційної інстанції від 14 березня 2023 року про залишення без руху касаційної скарги, з довідкою поштового відділення про причину повернення: «адресат відсутній за зазначеною адресою».

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 27 червня 2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України» (заява № 70329/12 та 5 інших заяв) зазначав, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі із апеляційною скаргою, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи.

Положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) не можна тлумачити як такі, що встановлюють певну форму обслуговування судової кореспонденції. Від національних органів влади також не вимагається забезпечення бездоганного функціонування поштової системи. Тим не менш, загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу. Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити його або її можливості захищати себе у провадженні.

У справі «Гарячий проти України» (заява № 43925/18) ЄСПЛ зазначив, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, стаття 6 не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи. Органи влади можуть бути притягнуті до відповідальності лише за ненадіслання відповідних документів заявнику. Той факт, що заявник, не отримав кореспонденцію, надіслану йому апеляційним судом, сам по собі недостатній для того, щоб стати аргументованою підставою для заяви про те, що були порушені його права, передбачені пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи, що копію ухвали від 14 березня 2023 року Верховний Суд надсилав ОСОБА_2 на відому суду адресу, вказану в касаційній скарзі та в уточненій касаційній скарзі, втім вона повернулася до суду без вручення адресату з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою», заявником до суду не надавалася заява про зміну місця проживання чи перебування, а також не повідомлялися інші засоби зв`язку з ним (адреса електронної поштової скриньки тощо), Суд належним чином вручив заявнику копію ухвали про залишення без руху касаційної скарги.

Верховний Суд констатував, що ОСОБА_2 не вжив заходів для виконання вимог ухвали від 14 березня 2023 року, не продемонстрував прагнення усувати недоліки касаційної скарги у встановлений судом строк чи дізнатися про стан розгляду провадження тощо.

Додатково Верховний Суд врахував, що місце знаходження ОСОБА_2 не відноситься до території, на якій проводяться бойові дії, не є тимчасово окупованою територією і не знаходиться в оточенні.

Загальні висновки

До суду касаційної інстанції від заявників та/або їх представника (представників) не надходили заяви про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки у встановлений Судом строк, станом на 29 червня 2023 року, недоліки касаційної скарги заявники не усунули, підстав для продовження строку усунення недоліків не встановлено, тому касаційна скарга підлягає поверненню заявникам.

Суд роз`яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу в частині вимог ОСОБА_1 та в частині вимог ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2023 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни про захист прав споживачів про визнання кредитного договору недійсним, вважати неподаною та повернути заявникам.

Роз`яснити заявникам право повторного звернення з касаційною скаргою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний