Справа № 466/9392/22
Провадження № 2/466/716/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Мошовській М.-О.П.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи Третьої львівської державної нотаріальної контори Львівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

установив:

23.11.2022 ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пред`явила в суд позовну заяву до Львівської міської ради, яка знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Ринок,1, ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з участю третьої особи Третьої львівської державної нотаріальної контори Львівської області, яка знаходиться за адресою м. Львів, просп. Чорновола,39, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якій просить визначити додатковий строк для подачі нею ОСОБА_2 до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 03.03.2023 відповідача Львівську міську раду виключено з числа відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід - ОСОБА_3 , по лінії батька - ОСОБА_4 .

26 грудня 2019 року Третьою львівською державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу № 773/2019. Заповіту дід за життя не складав. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті діда був би його син, її батько - ОСОБА_4 , якби він був живим на час відкриття спадщини ОСОБА_3 .

Проте, ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько, - ОСОБА_4 , помер.

25 березня 2016 року вона, її дід - ОСОБА_4 , та бабуся - ОСОБА_5 , стали спадкоємцями нерухомого майна ОСОБА_4 , а саме квартири АДРЕСА_3 .

Враховуючи вищенаведене, вона має право спадкувати частку у майні померлого, яка б належала її батькові та синові померлого - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , якби він був живим на час відкриття спадщини, про що була повідомлена листом-повідомленням державного нотаріуса Третьої львівської державної нотаріальної контори.

У зв`язку з вказаними обставинами, протягом шестимісячного строку вона не подала заяву про прийняття спадщини, з поважних причин.

Таким чином, у зв`язку вищевказаним, змушена звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 19.12.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.22).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 03.03.2023 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_2 в судове засіданні не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила суд позовні вимоги задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала та заперечила проти їх задоволення, покликаючись на мотиви викладені у відзиві на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи.

Третя особа представник Третьої львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерували заяви про розгляд справи у відсутності представника нотаріальної контори.

Заслухавши пояснення відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , яке знаходиться в матеріалах спадкової справи №773/2019.

Після смерті, ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому на праві приватної власності майно, а саме 4/9 частини квартири АДРЕСА_3 .

Позивача листом-повідомлення державного нотаріуса Третьої львівської державної нотаріальної контори від 24.10.2022 було проінформовано, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, і нотаріус надає їй 30 календарних днів для подання їй ухвали суду про відкриття цивільної справи щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

11 листопада 2022 року ОСОБА_2 звернулася до Третьої львівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у відповідь 16.11.2022 року вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого та повідомлена про те, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини, і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України).

Відповідно до довідки ЛКП «Янів-405» №3474 від 26.12.2019, що міститься у спадковій справі, заведеній після смерті ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_2 з спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала.

Відповідачка ОСОБА_1 в установлений законом строк прийняла спадщину після її батька ОСОБА_3 . В той же час, позивач ОСОБА_2 не подала таку заяву, а отже не прийняла її.

Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини 3 статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, який є актуальним і на даний час.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.1 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першої заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди дослужуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Вищезазначені обставини підтверджуються висновками Верховного Суду викладені зокрема у постановах від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20, від 02.11.2020 року у справі № 127/12911/18, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 та в інших.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позивач не надала суду доказів які б підтвердили поважність причин, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення дій щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, перебування її за кордоном з 03.01.2017 по 14.03.2017, з 10.08.2017 по 15.08.2017, з 17.09.2020 по 05.01.2021, що підтверджується копією закордонного паспорта (а.с.14. 15), не позбавляло її можливості вчиняти дії для прийняття спадщини.

Зазначене підтверджується висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 02.11.2020 року у справі № 127/12911/18: «Відповідно до пункту 2.1 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першої заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Таким чином, посилання позивача на перебування за кордоном чи необізнаність про наявність у її дідуся ОСОБА_3 майна, яке б вона могла успадкувати та не була обізнана з порядком оформлення спадкових прав, не доводять того факту, що вона була позбавлена можливості надіслати заяву поштовою кореспонденцією до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до вище зазначених обставин позовна вимога про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не підлягає задоволенню, оскільки позивач не довела, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.82 ЦПК України. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви на прийняття спадщини слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 247, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи Третьої львівської державної нотаріальної контори Львівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини -відмовити.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 23.06.2023.

Суддя В. В. Свірідова