Справа № 487/3101/23
Провадження № 2-о/487/124/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2023 Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Афоніна С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про призначення опікуна, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою , заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про призначення його опікуном ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що його ОСОБА_2 є інвалідом та рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва був визнаний недієздатним та опікуном була призначена його мати ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому не може бути опікуном. ОСОБА_2 мешкає за адресою : АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави, а відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно ст.. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ст. 60 ЦК України , суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заявником не викладені обставини, якими він обґрунтовують свої вимоги та не зазначені докази, що підтверджують вказані обставини.

Заявником не обґрунтовані вимоги та не зазначені належні докази, що підтверджують обставини, а саме, що місцем проживання ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим справа підсудна Заводському районному суду м. Миколаєва.

Крім того, не надано доказів, що ОСОБА_2 визнаним рішенням суду недієздатним та йому було призначено опікуна ОСОБА_3 та доказів, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До 01.09.2015 року редакція Закону України «Про судовий збір» (зокрема, п. 9 ч. 2 ст. 3) передбачала, що судовий збір не справляється за подання заяви про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

01.09.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484-VIII від 22.05.2015 року, яким із Закону України «Про судовий збір» було виключено пункт 9 частини другої статті 3. Відтак, чинна редакція Закону України «Про судовий збір» передбачає, що судовий збір за подання заяви про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи сплачується на загальних підставах.

Частина 2 ст. 299 ЦПК України передбачає, що судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Водночас, стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відтак, системний аналіз положень статі 299 та статті 133 ЦПК України свідчить, що на рахунок держави у справах про визнання фізичної особи недієздатною відносяться саме витрати пов`язані із розглядом справи. Натомість, розмір судового збору та порядок його сплати визначається виключно Законом України «Про судовий збір», чинна редакція якого не передбачає звільнення від сплати судового збору за подання до суду заяви про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки.

Відповідну правову позицію висловив Верховний суд в ухвалі від 28 грудня 2019 року у справі № 755/12409/15-ц.

При цьому, заявник безпідставно посилався на вимоги ч.2 ст. 299 ЦПК України, оскільки просить про встановлення опіки над недієздатним.

Згідно до пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви у справах окремого провадження фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відтак, за подання заяви про встановлення опіки підлягає сплаті судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Заявнику на підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або зазначити докази, що він підлягає звільненню від сплати судового збору.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, заявнику необхідно усунути недоліки заяви зазначені в ухвалі судді.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про призначення опікуна - залишити без руху.

Повідомити про необхідність виправити зазначені недоліки в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута заявнику.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя С.М. Афоніна