Справа № 594/344/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І. розглянувши у спрощеному порядку без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Акціонерне товариство «Ощадбанк», про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у сумі 15851 грн, посилаючись на те, що 09 березня 2023 року їй зателефонували з невідомого номера чоловік, представився ОСОБА_2 , працівником АТ «Ощадбанк» та повідомив їй, що її банківські картки заблоковані і потрібно пройти верифікацію та змінити пароль карток. Для реєстрації надіслав смс-повідомлення з номером, щоб вона підтвердила розблокування своїх карток. Після її підтвердження було здійснено операцію переказу коштів з її карток на невстановлений банківський рахунок. Без її відома відповідач шляхом обману заволодів її грошовими коштами, тому вона вимушена звертатися до суду із позовною заявою про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської областівід 18 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву. Копію цієї ухвали разом з копіями позовної заяви та доданих до неї документів було направлено відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, які повернуто на адресу суду без вручення з відміткою про відсутність відповідача за зазначеною адресою, що відповідно до п.5) ч.6 ст.272 ЦПК України є належним врученням ухвали суду.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надіслав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог АТ «Ощадбанк» подав письмові пояснення на позов, у яких зазначив, що відповідач ОСОБА_2 ніколи не працював в АТ «Ощадбанк» і щодо нього відсутня будь-яка інформація. Також вказав, що згідно п.п. 2-4 ч.20 ст.38 ЗУ «Про платіжні послуги» користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний, зокрема: не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції. Крім цього, відповідно до п.п.136, 140, 146 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів Користувач зобов`язаний: зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень. Користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. Проте, в супереч зазначеного, позивачем було здійснено особисто зміну паролів на банківських платіжних картках та повідомлено про їх розблокування на надісланий номер, після чого було здійснено операцію переказу коштів на невстановлений банківський рахунок. З врахування обставин справи АТ «Ощадбанк» вважає, що Банком дотримано вимоги чинного законодавства України під час проведення операцій по переказу грошових коштів з банківських карток позивача та не може відповідати за дії клієнта, Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти.

Згідно виписки по картковому рахунку № НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , був здійснений переказ коштів 09.03.2023/16:44 з рахунку ОСОБА_1 через UKR KYIV MOBILE BANKING (система дистанційного обслуговування Mobile-банкінг «Ощад 24/7») НОМЕР_3 на невстановлений банківський рахунок в сумі 14 600,00 грн., стягнуто комісії 151,00 грн., що в загальному підсумку становить 14 751,00 грн.

Згідно виписки по картковому рахунку № НОМЕР_4 паспорт НОМЕР_2 був здійснений переказ коштів 09.03.2023/16:45 з рахунку ОСОБА_1 через UKR KYIV MOBILE BANKING (система дистанційного обслуговування Mobile-банкінг «Ощад 24/7») НОМЕР_3 на невстановлений банківський рахунок в сумі 1 100,00 грн.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 квітня 2023 року про відкриття провадження у справі також було задоволено клопотання позивачки про витребування доказів. Витребувано в Акціонерного товариства «Ощадбанк» 01601, м.Київ вул.Госпітальна,12Г, ) інформацію, яка перебуває у володінні банку щодо власника розрахункового рахунку, на який згідно виписки по картковому рахунку № НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , був здійснений переказ коштів 09.03.2023/16:44 з рахунку ОСОБА_1 через UKR KYIV MOBILE BANKING (система дистанційного обслуговування Mobile-банкінг «Ощад 24/7») НОМЕР_3 в сумі 14 600,00 грн., стягнуто комісії 151,00 грн., що в загальному підсумку становить 14 751,00 грн., та згідно виписки по картковому рахунку № НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_2 , був здійснений переказ коштів 09.03.2023/16:45 з рахунку ОСОБА_1 через UKR KYIV MOBILE BANKING (система дистанційного обслуговування Mobile-банкінг «Ощад 24/7») НОМЕР_3 в сумі 1 100,00 грн.

З наданої АТ «Ощадбанк» інформації на виконання вказаної вище ухвали суду від 18 квітня 2023 року та зазначених вище письмових пояснень представника АТ «Ощадбанк» встановлено, що переказ коштів було здійснено на невстановлений банківський рахунок.

За даними службової записки директора департаменту по роботі з персоналом ОСОБА_3 щодо надання інформації в даній справі, ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 не був працівником АТ «Ощадбанк» та на даний момент не перебуває з Банком у трудових відносинах.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частинами 2, 3 вказаної статті визначено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За змістом вказаної норми зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Згідно ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

За вимогами ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позивачка ОСОБА_1 посилається на те, що 09 березня 2023 року їй зателефонував з невідомого номера чоловік, представився ОСОБА_2 , працівником АТ «Ощадбанк» та повідомив їй, що її банківські картки заблоковані і потрібно пройти верифікацію та змінити пароль карток, таким чином без її відома відповідач шляхом обману заволодів її грошовими коштами, в сумі 15 851 грн. Позивачка також зазначила, що зазначені грошові кошти були перераховані на невстановлений банківський рахунок.

Проте, позивачка не зазначила та не долучила до матеріалів справи доказів, що підтверджують викладені нею обставини позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, зокрема, з наданих позивачкою доказів неможливо встановити, що саме з відповідачем ОСОБА_2 відбулася розмова позивачки з приводу блокування її банківських карток.

Також у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту безпідставного набуття відповідачем ОСОБА_2 грошових коштів, про що стверджує позивачка, а тому суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

. На підставі наведеного, ст.1212 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Акціонерне товариство «Ощадбанк», про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - відмовити.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Акціонерне товариство «Ощадбанк», 01601, м.Київ, вул.Госпітальна,12Г, .

Повне рішення складено 27 червня 2023 року.

Головуючий