ЄУН №337/4650/23
Провадження № 2-о/337/243/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Сакоян О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Друга Маріупольська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа на майно,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2023 року заявниця ОСОБА_1 в особі представника адвоката Єрьоміної Є.В. звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй договору дарування, укладеного та посвідченого 24.05.1990 року державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Бородіною Л.П., зареєстрованого в реєстрі за № 2-2972.

В цьому Договорі прізвище заявника записано із помилкою, а саме прізвише « ОСОБА_3 » помилково вказано як « ОСОБА_4 ».

Розбіжності в написанні прізвища зумовлені його перекладом з російської мови на українську. Під час укладання правочину 24 травня 1990 року, особу заявника було встановлено на підставі паспорта УРСР, а на момент оформлення паспорта громадянина України, запис прізвища українською мовою, згідно українського правопису, було здійснено « ОСОБА_3 ».

Вказана невідповідність обмежує права заявниці ОСОБА_5 як власниці будинку та перешкоджає в подальшому отримати компенсації за зруйноване житло, тому ОСОБА_1 мусить звернутись до суду для того, щоб встановити, що Договір дійсно належить заявникові.

Ухвалою судді від 30 серпня 2023 року у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд.

Ухвалою суду від 09 листопада 2023 року до участі у справі залучено в якості заінтересованої особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання представник заявника адвокат Єрьоміна Є.В. надала заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності та за відсутності заявниці, заяву просила задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися.

За вказаних обставин згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно п.6) ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з доданої до матеріалів справи копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 04 вересня 1990 року, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 82 роки у місті Маріуполі, Донецької УСРС.

Згідно копії паспорта громадянина України прізвище, ім`я та по батькові заявниці ОСОБА_1

24 травня 1990 року на підставі Договору дарування ОСОБА_1 прийняла у дар 1/5 частину житлового будинку літ.А жилою площею 36,65 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці 128 кв.м.

08.06.2000 року заявницю було прописано за адресою набутого у дар будинку, і з цього часу вона постійно проживала в ньому, що підтверджується записами в будинковій книзі №15 для прописки громадян, що розпочата 06.09.1973 року та штампом про реєстрацію місця проживання в паспорті заявниці). Разом з заявницею у зазначеному будинку з 26.01.2006 року була прописана дочка заявниці ОСОБА_7 , яка після укладення шлюбу 03 жовтня 2015 року з ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_9 » та з 20 березня 2018 року онук заявниці ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України будинок було пошкоджено, а саме: вибиті вікна, двері, частково зруйнована покрівля та пошкоджені стіни. За даним фактом 25.12.2022 року було порушено кримінальне провадження №0003518. Заявником і потерпілим у кримінальному провадженні є ОСОБА_1 .

10.01.2023 року у відповідності до Порядку подання інформаційного повідомлення про пошкоджене та знищене нерухоме майно внаслідок бойових дій,терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, затвердженого постановою КМУ №380 від 26.03.2022 року інформація про пошкоджене майно була внесена до Реєстру пошкодженого та знищеного майна через ЦНАП Департамента надання адміністративних послуг та розвитку підприємства ЗМР, що підтверджується повідомленням про пошкоджене майно та описом документів, що подаються для отримання адміністративної послуги в справі №7/24-05/3893 від 10.01.2023 року.

Під час підготовки документів для внесення даних про право власності на будинок до державного реєстру прав власності на нерухоме майно, було виявлено різне написання прізвища заявниці, а саме у договорі дарування зазначено « ОСОБА_4 », тоді як в паспорті громадянина України « ОСОБА_3 ».

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5 із змінами та доповненнями від 25.05.1998 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

З огляду на представлені документи та доводи, наявність у заявниці правовстановлюючих документів на частину згаданого вище домоволодіння, суд вважає доведеним факт, що Договір дарування від 24 травня 1990 року на 1/5 частину домоволодіння , що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці 128 кв.м. належить ОСОБА_1 .

Факт належності вказаного Договору дарування від 24 травня 1990 року, за встановленням якого звертається ОСОБА_1 , має юридичне значення, оскільки надасть можливість заявниці розпорядитися своїм майном на власний розсуд.

Даний факт інакше як у судовому порядку встановити неможливо, а отже вимоги заявниці слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 259, 263-268, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд

ВИРІШИВ

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 08.06.2002 року) Договору дарування від 24 травня 1990 року, укладеного між ОСОБА_6 ОСОБА_1 , посвідченого 24 травня 1990 року державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі №2-2972.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.С. Бредун