ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/252/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2023 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Якусик О.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Сухомлинової Наталії Іванівни про забезпечення позову у цивільній справі № 753/15391/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності та виділу (поділу) в натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та володінні приватною власністю, шляхом виселення та зобов`язання звільнити домоволодіння від особистих речей

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності та виділу (поділу) в натурі.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та за час проживання ними було набуте майно, що є спільним сумісним та підлягає поділу, а саме: житловий будинок загальною площею 256,4 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що входять до складу домоволодіння, розташованого на земельній ділянці площею 0,0762 га (кадастровий номер: 800000000:90:021:0103) за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 вересня 2023 року позовну заяву передано на розгляд судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/15391/23 за вказаним позовом за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання на 25 жовтня 2023 року.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 09 жовтня 2023 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :90:021:0103 площею 0,0762 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок загальною площею 256,4 кв.м., житловою площею 94,6 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що входять до складу домоволодіння, розташованого на земельній ділянці площею 0,0762 га (кадастровий номер: 800000000:90:021:0103) за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00).

07 листопада 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та володінні приватною власністю, шляхом виселення та зобов`язання звільнити домоволодіння від особистих речей.

Ухвалою суду від 10 листопада 2023 року прийняно зустрічний позов ОСОБА_2 до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 , вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

05 грудня 2023 року представник позивача - адвокат Сухомлинова Н.І. подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом встановленням обов`язку вчинити певні дії, а саме щодо негайного та невідкладного подання ОСОБА_2 до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» () місце знаходження за адресою: 04080, м. Київ, вулиця Новокостянтинівська,20, заяви по відновленню електропостачання житлового будинку загальною площею 256,4 кв.м.; житловою площею 94,6 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що входять до складу домоволодіння, розташованого на земельній ділянці загальною площею 0,0782 га (кадастровий номер :90:021:0103), за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що 18 липня 2023 року ОСОБА_2 , достеменно знаючи, що позивачка з донькою на постійній основі проживає в їх спільному будинку, написав заяву до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» з проханням відключити тимчасово електроенергію по опорі в зв`язку з внутрішніми роботами, хоча жодних робіт в будинку чи коло нього не проводилося, не проводиться та не планується проводити, ніяких пошкоджень чи аварійного стану електросистем будинку не було й не має та ці факти нічим не підтверджені.

Як зазначає заявник, ОСОБА_2 це зробив навмисно, щоб створити нестерпні умови проживання колишній дружині та доньці, а фактично унеможливити їх проживання, так як у будинку відсутнє світло, не працюють насоси води (тобто не має води в будинку), не має на чому приготувати їжу, не працює холодильник, електрична плита, пральна машина, не можливо зарядити мобільний телефон, насоси, які накачують воду в будинок (повністю відсутнє водопостачання в будинок), не можливо провести гігієнічні процедури, помити посуд та навіть змити в туалеті і т.п.

Заявник вказує, що внаслідок таких дій ОСОБА_2 будинок не опалюється, сиріє, труби замулюються, що приводить їх в непридатність, замулюється скважина з глибинним насосом, зіпсувалась біостанція, яка потребує відновлення та повної очистки, оскільки не працює компресор, не подається кисень і не циркулює вода, замулюються стічні колодязі, які є в ланцюгу з біостанцією. Відключення ОСОБА_2 електричної енергії призвело також до засмічення системи фільтрації води.

Через ці дії ОСОБА_2 знищується будинок та його комунікації, що є спільною власністю подружжя, а не тільки ОСОБА_2 .

За вказаних обставин за відсутності постачання електричної енергії житловий будинок приходить в непридатність для проживання та робить неможливим проживання в ньому.

ОСОБА_1 зверталася до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» із заявою щодо відновлення електропостачання житлового будинку, однак у своїй відповіді ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» зазначило, що саме ОСОБА_2 є власником/користувачем/ споживачем електропостачання, тому саме він має право подавати відповідні заяви на припинення/відновлення електропостачання. Неодноразові усні звернення ОСОБА_1 з прохання подати заяву про відновлення електропостачання будинку не мали позитивного результату.

Згідно із протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11 грудня 2023 року вказану заяву передано на розгляд судді Якусику О.В.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускаються як до пред`явлення позову, так і на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду./

Види забезпечення позову визначені частиною першою статті 150 ЦПК України.

Так, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18.

Як слідує з матеріалів справи між сторонами виник спір щодо поділу спільного майна подружжя, виділу частки у спільному майні в натурі та щодо користування нерухомим майно, яке є предметом спору.

З наведених у заяві про забезпечення позову обставин суд дійшов висновку, що предмет первісного позову у цій справі не є взаємопов`язаним із тим способом забезпечення позову, який просить застосувати заявник, оскільки між ними відсутній прямий зв`язок, і незастосування заявлених позивачем заходів забезпечення позову не створює реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про поділ майна подружжя.

Крім цього, суд зауважує, що за змістом статті 150 ЦПК України такий спосіб забезпечення позову як встановлення обов`язку вчинити певні дії застосовується, якщо спір виник із сімейних правовідносин, натомість у цій справі спір носить майновий характер.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Сухомлинової Наталії Іванівни відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , приватний будинок);

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повий текст ухвали складено 26 грудня 2023 року.

Суддя О.В. Якусик