Справа № 467/1166/23
Провадження № 2/467/250/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26.12.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кологривої Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Скорнякової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою, поданою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним
У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 грудня 1999 року між позивачем ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір про купівлю-продаж будинку АДРЕСА_1 . Дана угода була зареєстрована Южноукраїнською філією Універсальної товарної біржі «Нерухомість-Н» за № 212 06 грудня 1999 року.
Після укладення договору сторони здійснили всі дії щодо його виконання. Після укладення Договору купівлі-продажу нерухомого майна, ОСОБА_3 звільнила проданий будинок, віддала ключі та знялася з реєстрації за вказаною адресою, однак відмовилася від нотаріального посвідчення угоди. Посилаючись на ці обставини, позивач прохала визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_2 .
Ухвалою від 16 жовтня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою від 21 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.
Представник позивача в заяві, що надійшла в судове засідання підтримав позовні вимоги та просив слухати справу у його відсутність та відсутність позивача.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за місцем реєстрації, відзиву до суду не подала.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, 06 грудня 1999 року між позивачем ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір про купівлю-продаж будинку АДРЕСА_1 . Дана угода була зареєстрована Южноукраїнською філією Універсальної товарної біржі «Нерухомість-Н» за № 212 06 грудня 1999 року.
02 вересня 2011 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».
Будинок АДРЕСА_1 на момент продажу належав ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, № 1030 від 22 серпня 1995 року, посвідченого Арбузинською державною нотаріальною конторою.
Позивач ОСОБА_2 , як покупець, сплатила продавцю належну за договором покупну ціну, а ОСОБА_3 отримала гроші та передала будинок у її розпорядження.
Тобто, була досягнута згода з усіх необхідних та суттєвих умов угоди та відбулося її виконання.
Крім того, право власності на будинок було зареєстровано 29.12.1999 року в Арбузинському БТІ за № 140.
Згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК, правовий статус майна, а також права та обов`язки суб`єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття.
Положеннями ст. 42 ЦК УРСР 1963 року, який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми (простої або нотаріальної).
Згідно з вимогами ст. 227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням.
Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК 1963 року.
В той же час, відповідно до правил ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або об`єктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
На даний час біржа ліквідована як юридична особа. За таких обставин позивач позбавлений можливості нотаріального посвідчення угоди.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною.
На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання угоди дійсною є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 200, 206, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву, подану ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - будинку АДРЕСА_1 , укладений 06 грудня 1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , зареєстрований Южноукраїнською філією Універсальної товарної біржі «Нерухомість-Н» за № 212 06 грудня 1999 року, за яким ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_4 купила будинок АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива