Справа № 199/7294/23
(2/199/2674/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

21.12.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Циганок К.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, просив стягнути з нього в матеріальні збитки в розмірі 2500 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

У підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 01 лютого 2023 року ОСОБА_2 о 16 годині 50 хвилин, у м. Дніпрі по вул. Журналістів, керуючи транспортним засобом HUNDAI SONATA д.н. НОМЕР_1 , виїжджаючи на головну дорогу з прилеглої території, не надав переваги в русі, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21104 д. н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху України.

01 лютого 2023 року відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 352152, за правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

24 лютого 2023 року постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі № 202/3008/23 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

ОСОБА_3 звернувся до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» із заявою про виплату страхового відшкодування від 28.02.2023 року.

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» визначило розмір збитків у розмірі 34000,00 гривень.

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» у зв`язку з настанням страхового випадку 01 лютого 2023 року, за договором страхування № ЕР-211485117 від 11.10.2022 перерахувало страхове відшкодування у розмірі 31500 грн. (за вирахуванням суми франшизи 2500 грн.) на реквізити позивача ОСОБА_3 .

Позивач посилається на те, що ОСОБА_2 , як винуватець ДТП, та особа яка завдала шкоди позивачу, повинен відшкодувати ОСОБА_3 , власнику транспортного засобу автомобіль ВАЗ 21104, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 2500,00 грн. Також просив стягнути на свою користь судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2023 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідач правом на подачу письмового відзиву на позов не скористався.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до наступного.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 01 лютого 2023 року о 16 годині 50 хвилин, у м. Дніпрі по вул. Журналістів, керуючи транспортним засобом HYUNDAI SONATA д.н. НОМЕР_3 виїжджаючи на головну дорогу з прилеглої території не надав переваги в русі, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ21104 д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2023 року відповідача визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

28 лютого 2023 року ОСОБА_3 подав заяву про виплату страхового відшкодування відповідно до договору страхування № ЕР 211485117 від 11.10.2022 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ».

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» визначило розмір збитків у розмірі 34000,00 гривень, позивачу перерахувало страхове відшкодування у розмірі 31500 грн. за вирахуванням суми франшизи 2500 грн. на реквізити позивача ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 2500,00 грн.

Що стосується вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд приходить до наступного.

За приписами ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат визначається: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За положеннями ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

На підтвердження витрат за надання правничої допомоги позивачем подано докази, а саме: ордер на надання правничої допомоги від 30.08.2023 року; договір про надання правничої допомоги № 2108 від 21.08.2023 року, акт наданих послуг № 1 від 01.09.2023 року, розрахунок вартості послуг адвоката до Договору про надання правової допомоги № 2108 від 21.08.2023 року.

Суд зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

При цьому, договір про надання правничої допомоги, укладений між сторонами не містить визначення вартості послуг адвоката погодинно чи гонорару, кріи того не містить строку дії.

З огляду на викладене вище, враховуючи той факт, суд дійшов висновку про відмову в стягненні з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи результат розгляду справи та відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.12,81,133,144,263-265,274-279 ЦПК України, ст.ст. 1166,1188,1194 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, в розмірі 2500,00 грн., а також судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1073,60 грн., а всього 3573 (три тисячі п`ятсот сімдесят три) гривні 60 копійок.

У стягненні судових витрат позивача на професійну правничу допомогу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Руденко В.В.