Провадження № 2/522/5576/23
22 грудня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі
головуючого судді Свяченої Ю.Б.,
за участю секретаря судового засідання Прусс О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та трьох відсотків річних від простроченої суми,
Позивач подав до суду вищевказану позовну заяву, посилаючись на ті обставини, що 01.02.2021 року Відповідачка ОСОБА_2 та Позивач домовились про те, що Відповідачка за кошти та в інтересах Позивача знайде та придбає автомобіль та здійснить оформлення права власності на нього на Позивача та передасть автомобіль у його володіння. Для цього Позивач передав Відповідачці грошові кошти у розмірі 6 310,00 дол. США (шість тисяч триста десять доларів США 00 центів), про що Відповідачкою було складено письмові розписки. Згідно умов зазначених у розписках, у разі, якщо Відповідачка не виконає взяті на себе зобов`язання по пошуку та придбанню в інтересах і за рахунок Позивача автомобіля, вона зобов`язується повернути отримані грошові кошти за розписками Позивачу до 26.02.2021 року. Відповідачка свої зобов`язання обумовлені сторонами не виконала та й грошові кошти також не повернула. У зв`язку із чим Позивач змушений звернутися до суду із даним позовом за захистом своїх прав та інтересів а просить суд стягнути з Відповідачки грошові кошти у розмірі 6 758,10 доларів США (6310,10 доларів США сума основного боргу та 448,10 доларів США три відсотки річних від простроченої суми), що становить на момент звернення до суду станом на 10.07.2023 року 247 134,26 грн. за офіційним курсом НБУ.
Ухвалою суду від 11.08.2023 року було відкрите провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 02.11.2023 року та у наступних судових засіданнях 06.12.2023 року та 22.12.2023 року.
У судові засідання 02.11.2023 року, 06.12.2023 року та 22.12.2023 року з`явився представник Позивача, позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі. Судове засідання просила не здійснювати технічними засобами.
Відповідачка у судові засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце судового засідання були своєчасно повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву не надала.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК Україниу разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно зі статтею 55 Конституції Україниправа і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.
Верховний Суд у постанові від 1 жовтня 2020 року у справі N 361/8331/18виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.
Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Дослідивши подані позивачем документи і матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.
Виходячи із матеріалів справи, судом встановлено, що 01.02.2021 року Відповідачка ОСОБА_2 та Позивач домовились про те, що Відповідачка за кошти та в інтересах Позивача знайде та придбає автомобіль та здійснить оформлення права власності на нього на Позивача та передасть автомобіль у його володіння. Для цього Позивач передав Відповідачці грошові кошти у розмірі 6 310,00 дол. США (шість тисяч триста десять доларів США 00 центів), про що Відповідачкою було складено письмові розписки. Згідно умов зазначених у розписках, у разі, якщо Відповідачка не виконає взяті на себе зобов`язання по пошуку та придбанню в інтересах і за рахунок Позивача автомобіля, вона зобов`язується повернути отримані грошові кошти за розписками Позивачу до 26.02.2021 року. Відповідачка свої зобов`язання обумовлені сторонами не виконала та й грошові кошти також не повернула. У зв`язку із чим Позивач змушений звернутися до суду із даним позовом за захистом своїх прав та інтересів а просить суд стягнути з Відповідачки грошові кошти у розмірі 6 758,10 доларів США (6310,00 доларів США сума основного боргу та 448,10 доларів США три відсотки річних від простроченої суми).
Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією та міжнародними договорами, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, наприклад, договори та інші правочини, створення речей, творча діяльність, результатом якої є об`єкти права інтелектуальної власності, завдання майнової шкоди іншій особі та інші юридичні факти.
Як вбачається з розписок Відповідачки, отримані нею від Позивача грошові кошти необхідні були для купівлі автомобіля для Позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).
Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.
Зі складених письмових розписок вбачається виникнення між Позивачем та Відповідачкою зобов`язання за договором доручення, яке не виконано боржником (Відповідачкою).
Статтею 202 ЦК визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Розписки від 01.02.2021 року є доказом факту наявності боргу Відповідачки перед Позивачем за невиконання зобов`язання від 01.02.2021 року з придбання та передання у власність автомобіля на ім`я Позивача.
У частині третійстатті 203 ЦК Українизакріплено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
У частині першійстатті 626 ЦК Українивизначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із частиною першоюстатті 627 ЦК Українивідповідно достатті 6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно достатті 628 ЦК Українизміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина першастатті 526 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (частина першастатті 525 ЦК України).
Виходячи з викладеного та з урахуванням вказаних норм законодавства між сторонами у справі був укладений договір, який містить ознаки договору доручення, оскільки зі змісту розписок вбачається, що Відповідачка отримала від Позивача 6310,00 доларів США - для придбання та передання у власність Позивачу автомобіля та зобов`язалася повернути 6310,00 доларів США до 26.02.2021 року за умови непридбання та непередання у власність Позивачу автомобіля.
За ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.
Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного (ч. 2 ст. 1000 ЦК України).
За ст.1001 ЦК України договором доручення може бути визначений строк, протягом якого повірений має право діяти від імені довірителя.
Згідно з ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.
Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу.
Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду в постанові в справі № 373/2054/16 від 16 січня 2019 року зазначила, що оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
Передбачене ч.2 ст.625 ЦК нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.
У ч.2 ст.625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.
Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України, тому можливим є стягнення з Відповідачки 3% річних саме в валюті зобов`язання.
З розписок вбачається, що Позивачем було передано Відповідачці кошти в іноземній валюті - доларах США у розмірі 6 310,00 доларів США.
Три проценти річних розраховуються за формулою:
Проценти] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році].
Таким чином, за період з 27.02.2021 року до 10.07.2023 року 3 % річних від простроченої суми - 6 310,00 доларів США, складає 448,10 дол. США.
З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що Відповідачка взяла у Позивача грошові кошти, які зобов`язався повернути за умови непридбання та неоформлення в обумовлений строк автомобіля на його ім`я, втім, взяте на себе зобов`язання не виконала та грошові кошти не повернула, тому наявні всі підстави для задоволення позову та стягнення з Відповідачки на користь Позивача грошових коштів у розмірі 6 310,00 доларів США та трьох відсотків річних на прострочену суму боргу у розмірі 448,10 доларів США, разом 6 758,10 дол.США (шість тисяч сімсот п`ятдесят вісім доларів США 10 центів).
Крім того, положеннями ч. 1ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, з Відповідачки на користь Позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 470,40 грн.
Керуючись статями 12,13,259,263- 265,268,280-284 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про про стягнення грошових коштів, стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) грошові кошти у розмірі 6 758,10 дол. США (шість тисяч сімсот п`ятдесят вісім доларів США десять центів):
- 6310,00 дол. США (шість тисяч триста десять доларів США) сума основного боргу;
- 448,10 дол. США (чотириста сорок вісім доларів США десять центів) три відсотки річних від простроченої суми;
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 2 470,40 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Свячена Ю.Б.