КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1156/23
Провадження № 2/488/952/23 р.
14.06.2023 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,
за участю секретаря Панасюк Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця,-
встановив:
Позивач - АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із даним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого вказав, що ОСОБА_3 (далі - Позичальник) звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим уклав договір № DNH4К522250375 від 12.09.2006 року та отримав кредит у розмірі 9920.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.03.2010 року.
Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплати відсотки за користування кредитом.
Але в процесі користування кредитним рахунком Позичальник не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку.
Таким чином, у порушення умов Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Позичальник зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча договір є обов`язковим для виконання сторонами.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер.
Відповідачі по даній справі ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є спадкоємцями померлого ОСОБА_3 , які прийняли спадщину, до складу якої входять у тому числі, й кредитні зобов`язання спадкодавця.
Позивач також зазначив, що в позасудовому порядку відповідачі відмовляються сплатити кредитну заборгованість, через що він просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором DNH4К522250375 від 12.09.2006 року у розмірі 102 379,14 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явився, матеріали справи містять клопотання позивача про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить наявні у справі поштові повідомлення, доказів про поважність причин неявки суду не надали.
Враховуючи викладене, та зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів.
Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані суду письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статтей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 (далі - Позичальник) звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим уклав договір № DNH4К522250375 від 12.09.2006 року та отримав кредит у розмірі 9920.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25.08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.03.2010 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер.
Листом № 557/01-16 від 06.08.2021 р. нотаріальна контора повідомила позивача, що відповідно внесених змін до Закону України Про нотаріат, а саме з 01.06.2009 року приватні нотаріуси мають право видавати свідоцтва про право на спадщину. Тому інформація про звернення спадкоємців померлого до приватних нотаріусів в нотаріальній конторі відсутня. Пп.2.2. 2.4., п.2 гл.10 Порядку встановлено, що при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність вже заведеної спадкової справи, у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом, нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи. Порядок ведення й користування Спадковим реєстром, а також надання інформації з нього, встановлено Положенням про Спадковий реєстр, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2011 року № 1810/5. Розділом IV Положення встановлено порядок плати за користування Спадковим реєстром, в т.ч. й за проведення перевірки інформації про наявність чи відсутність заведеної спадкової справи, а також п.п.4.3., 4.4. цього розділу Положення встановлено вичерпний перелік осіб з яких не справляється така плата за тарифами. В даний перелік банківські установи не підпадають.
Для перевірки нотаріальною конторою даних зі Спадкового реєстру про наявність або відсутність спадкової справи банку необхідно сплатити 51,00 гривню та надіслати квитанцію до нотаріальної контори.
Судовим розглядом встановлено, що позивач таку оплату не провів, і безпосередньо до відповідачів звернувся листом - претензією від 28.08.2021 р., який був направлений поштою 07.09.2021р.
Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231ЦК України).
За положеннями ст. 1281 ЦК України - спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені ч. ч. 2 і 3 цієї статті, позбавляється права вимоги.
Аналіз статті 1281 ЦК України дає підстави для висновку, що строки пред`явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються.
В силу ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 72419815 від 10.05.2023 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено.
Доказів, які б підтверджували наявність спадкового майна і факту отримання його відповідачами як спадкоємцями померлого позичальника, позивачем не надано.
Таким чином, позивачем не було доведено факту передачі відповідачам як спадкоємцям в натурі спадкового майна чи наявність спадкового майна на яке претендує спадкоємці, тому за таких обставин, суд, вважає, що обраний позивачем спосіб захисту прав не відповідає вимогам ч. 2 ст. 1282 ЦК України, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення заборгованості не можуть бути задоволені.
На підставі ст. 141 ЦПК України суд не відшкодовує позивачу понесені ним судові витрати через те, що у задоволенні його позову було відмовлено у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця відмовити.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін:
Відповідач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 .
Суддя Л.І. Селіщева