Справа №333/966/23
Провадження №2/333/1342/23
24 листопада 2023 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Михайлової А.В.
за участю секретаря судового засідання: Панченко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,
Позивач КОНЦЕРН «МТМ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, посилаючись на наступне.
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що Концерн «МТМ» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. 01.10.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір № 501704 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді.
Згідно договору, теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.
За умовами договору, теплопостачальна організація відпускає теплову енергію нежитловому приміщенню АДРЕСА_1 (об`єкт постачання).
Відповідно до умов і порядку передачі теплової енергії за договором, теплова енергія відпускається споживачу в Гкал згідно з Додатком 1 до договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляцію - на протязі опалювального періоду; підігрів води - за наявної можливості; кондиціювання - по замовленню Споживача та інші технологічні потреби - по замовленню споживача.
Облік споживання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом.
За період з листопада 2019 року по лютий 2020 року Концерн «Міські теплові мережі» відпустив вказаному нежитловому приміщенню теплову енергію на загальну суму 6239,74 грн.
Оскільки відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання по оплаті наданих йому послуг, виникла заборгованість на загальну суму 6239,74 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також просить стягнути 3% річних за період порушення грошового зобов`язання в розмірі 496,07 грн, та інфляційні втрати за весь період порушення грошового зобов`язання в розмірі 3 079,93 грн, а всього 9 815,74 грн.
Станом на момент пред`явлення позову, вищевказана заборгованість не погашена, в зв`язку з чим позивач просить її стягнути в судовому порядку з відповідача, а також витрати на сплату судового збору у розмірі 2684,00 гривень.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надавав, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, враховуючи, що є всі умови для ухвалення заочного рішення, керуючись ст.ст. 280, 281 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд даної справи, а саме: у відсутність відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» № 2633 IV, місцева (розподільча) теплова мережа сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.
Згідно з положеннями ч.6 № 2633 IV, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до п. 40 Правил користуванні тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198, споживач зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та Правил.
Згідно зі статутом Концерну «Міські теплові мережі», основною метою діяльності концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. Концерн «Міські теплові мережі» є власником виробленої теплової енергії.
Позивач на підставі договору № 501704 від 01.10.2007 року про купівлю-продаж теплової енергії в гарячій воді в період з листопада 2019 р. по лютий 2020 р. надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді у вищевказане нежитлове приміщення, що підтверджується копіями вищевказаного договору, рішеннями Запорізької міської ради № 411 від 24.10.2019 р про початок опалювального періоду з 28.10.2019 року та № 147 від 06.04.2020 року про закінчення опалювального періоду з 07.04.2020 р., рахунками та актами за надані послуги у вищевказаний період часу.
Правовідносини, які виникли між Позивачем та Споживачем ОСОБА_1 в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року за № 2633-ІУ, «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 03.10.2007 року за № 1198 та іншими нормативно-правовими актами України.
Відповідно до умов Договіру № 501704 від 01.10.2007 року «Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді», Теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в термін та порядку, встановленими умовами договору (п.1.1 Договору).
Відповідно до Додаткової угоди № 1 до договору № 501704 від 01.10.2007 року, купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 26.10.2017 стороною договору став Відповідач.
Статтею 19 Законом України «Про теплопостачання» передбачено, що «теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію».
Згідно п. 4 Правил, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією.
Згідно п. 23 Правил, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.
Відповідно до п. 40 Правил споживач теплової енергії зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію.
Згідно ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в строк, що встановлений законом, договором.
Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Концерн «МТМ» здійснював постачання теплової енергії Відповідачу в нежитлове приміщення № 24 загальною площею 54,3 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Концерном «МТМ» було відпущено теплової енергії Відповідачу за період з листопада 2019 року по лютий 2020 року на загальну суму 6239,74 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості (розрахунок основного боргу та рахунками за спожиту теплову енергію з копіями доказів відправлення додаються).
За вказаний період Відповідач не виконав свої обов`язки по сплаті за спожиту теплову енергію, у зв`язку з чим за відповідачем виникла заборгованість за спожиту теплову енергію.
Відповідно до ст. 530 ЦКУ, Позивач направив Відповідачу акти приймання - передачі теплової енергії за період з листопада 2019 року по лютий 2020 року (акти п/п теплової енергії та копії доказів відправлення вказаних актів додаються).
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови Споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пеня, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти - спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов`язання. Саме така правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 24.07.2018 року у справі № 903/125/18.
Відповіно до розрахуну 3 % річних, за весь період порушення грошового зобов`язання складає 496,07 грн. інфляційні втрати за весь період порушення грошового зобов`язання складають 3079,93 грн.
Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до положень ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання по оплаті наданих йому вищевказаних послуг, в заявлений позивачем період, в зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 6239,74 грн., яка до теперішнього часу відповідачем не погашена.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 279, 280-281, 284, 354, 355 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовну заяву КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівліпродажу теплової енергії в гарячій воді задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя А.В.Михайлова