Провадження №2/369/7498/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 369/21083/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пилипчук Віталій Григорович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вер-Тас» про виключення майна з-під опису та арешту, визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

12.12.2023 року позивачем разом з позовною заявою через канцелярію суду зареєстровано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна, а саме: земельної ділянки, кадастровий номер :01:019:5051, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , загальною площею: 0,0374 га, у виконавчому провадженні № 68518412 з виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/6092/20 від 31.01.2022 року.

Заяву обґрунтував тим, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 22.03.2017 року у справі № 2-3058/12 було визнанно за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,0770 га, кадастровий номер :01:019:0032, що розташована в с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району Київської області, яка належала ОСОБА_4 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник вказував, що не зважаючи на той факт, що ОСОБА_4 помер, він є його єдиним спадкоємцем. Вказував, що у 2015 році належна йому земельна ділянка була продана без його згоди і участі, в подальшому поділена відповідачем ОСОБА_2 . В результаті поділу успадкованої земельної ділянки, була утворена , зокрема земельна ділянка :01:019:5051, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , загальною площею: 0,0374 га, яка належить йому на праві власності, як і до цього належала ціла земельна ділянка.

Разом з тим, заявник зазначає, що його право власності на землю порушене і підлягає відновленню.

Вказував, що належне йому право власності і надалі намагаються порушити, шляхом продажу земельної ділянки, кадастровий номер :01:019:5051, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , загальною площею: 0,0374 га, з аукціону, в рахунок боргів ОСОБА_2 , що проводяться в інтересах ОСОБА_3 .

Крім того, заявник відзначає, що приватний виконавець Пилипчук В.Г. незважаючи на наявну у нього інформацію щодо придбання майна у шлюбі і приналежності ОСОБА_5 частини майна, без проведення огляду земельної ділянки і входження до неї, без з`ясування меж ділянки і розташування на ній житлового будинку, передав земельну ділянку на реалізацію окремо від житлового будинку, прилюдні торги призначенні на 10.01.2024 року.

ОСОБА_1 зазначає, що у разі продажу земельної ділянки з прилюдних торгів будь-якою особою покупцем це може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Дії відповідача є реальними і підтверджуються, зокрема відомостями з виконавчого провадження, публікацією в системі Prozorro про продаж земельної ділянки.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що вказану заяву про забезпечення позову слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із пунктом 5 частини першої та частини третьої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання рішень, що набрали законної сили.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.10.2020 року у справі № 524/188/18.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна, а саме: земельної ділянки, кадастровий номер :01:019:5051, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , загальною площею: 0,0374 га, у виконавчому провадженні № 68518412 з виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області № 369/6092/20 від 31.01.2022 року, призведе до зупинення судового рішення, що набрело законної сили.

Отже, обраний ОСОБА_1 спосіб забезпечення позову не відповідає його меті та завданням цивільного судочинства.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 369/21083/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пилипчук Віталій Григорович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вер-Тас» про виключення майна з-під опису та арешту, визнання права власності на майно - відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Текст ухвали складено 15.12.2023 року.

Суддя А.В. Янченко