ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2023 року м. Кропивницький

справа № 398/2735/23

провадження № 22-ц/4809/1321/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л. М., Єгорової С. М.,

за участю секретаря судового засідання Савченко Н. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Кіровоградська обласна військова адміністрація, Управління комунікацій з громадськістю та інформаційної діяльності Кіровоградської обласної військової адміністрації, державний реєстратор Управління комунікації з громадськістю та інформаційної діяльності Кіровоградської обласної військової адміністрації, Управління Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє представник адвокат Кузьменко Віталій Борисович, на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Подоляк Я. М.) від 08.09.2023,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

02.06.2023 ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , вказавши третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Кіровоградську обласну державну адміністрацію, Управління комунікацій з громадськістю та інформаційної діяльності Кіровоградської обласної державної адміністрації, державного реєстратора Управління комунікацій з громадськістю та інформаційної діяльності Кіровоградської обласної державної адміністрації, Управління Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви, про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів Релігійної громади «Парафія на честь Святого Георгія Побідоносця Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області» від 27.05.2023.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.09.2023, постановленою за заявою представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кузьменка Віталія Борисовича, провадження у справі закрито у зв`язку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Цією ж ухвалою суд відмовив у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кузьменка Віталія Борисовича про розподіл судових витрат пов`язаних із розглядом справи, які складаються з витрат відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 21800,00 грн.

Суд мотивував своє рішення тим, що спір, який виник між сторонами у цій справі, належить розглядати в порядку господарського, а не цивільного судочинства, тому, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд вказав, що у разі закриття провадження у справі відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Проте, стороною відповідача не доведено, а судом не встановлено необґрунтовані дії позивача, тому відсутні підстави для покладення на нього обов`язку компенсації понесених відповідачем судових витрат.

3. Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись з ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.09.2023 в частині вирішення питання розподілу судових витрат, відповідач ОСОБА_2 , від імені якого діє представник адвокат Кузьменко Віталій Борисович, подав апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу місцевого суду в зазначеній частині та ухвалити нове судове рішення, яким його вимогу про розподіл судових витрат задовольнити.

Апелянт погодився із висновком суду про те, що у разі закриття провадження у справі відповідач має право на компенсацію понесених ним судових витрат лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Однак, на його думку, суд не врахував, що чинним ЦПК України не містить визначення необґрунтованих дій позивача чи їх переліку, а тому до них можна віднести реалізацію позивачем процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Необґрунтованим діями позивача є неправильне визначення кола відповідачів так, як з огляду на вимоги позивача вони мали бути пред`явлені до Релігійної громади «Парафія на честь Святого Георгія Побідоносця Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області», але позивач не залучив цю юридичну особу, як відповідача. Натомість пред`явлення позивачем позову до нього, ОСОБА_2 , є безпідставним. Крім того, позивач необґрунтовано звертався до суду із заявою про забезпечення позову.

Такі дії позивача, які відповідач вважає необґрунтованими, спонукали його звертатися за професійною правничою допомогою адвоката та нести відповідні витрати.

Про свої судові витрати він вчасно повідомив суд та позивача, а докази розміру таких витрат подано після закриття провадження у справі у встановлений законом строк.

4. Відзиви на апеляційну скаргу від інших учасників справи до суду не надійшло, що згідно з вимогами ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

5. Короткий зміст пояснень учасників справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Апелянт підтримав подану ним апеляційну скаргу

Інші учасники справи повідомленні належним чином про час, дату та місце розгляд справи, але в судове засідання в суд апеляційної інстанції у призначений час не з`явилися.

6. Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали цивільної справи, зміст ухвали суду першої інстанції, в частині що оскаржується, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що ухвала суду відповідає зазначеним нормам закону, а тому вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

7. Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

У справі, яка переглядається в апеляційному порядку, ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.09.2023 провадження у справі закрито у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Учасникам справи роз`яснено, що розгляд справи належить до юрисдикції господарських судів.

Одним з основних принципів цивільного судочинства, закріплених у ч. 3 ст. 2 ЦПК України, є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Загальне правило щодо компенсації судових витрат у разі закриття провадження передбачено ч. 5 ст. 142 ЦПК України, згідно з якою у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом ч. 5 ст. 142 ЦПК України відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, не у всіх випадках залишення позову без розгляду, а лише якщо воно відбулось внаслідок необґрунтованих дій позивача.

З системного тлумачення положень ч. 5 ст. 142, ч. 9 ст. 141 ЦПК України вбачається, що необґрунтовані дії позивача, як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Отже, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та який ступінь його вини, чи недобросовісна сторона мала на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів іншої сторони та чим це підтверджується.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 148/312/16-ц, від 14.01.2021 року у справі № 521/3011/18, від 16.06.2021 у справі № 904/9024/16.

Для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач, відповідно до положень ст. 12, ст. 81 ЦПК України, повинен довести, що дії позивача були необґрунтованими й між ними та процесуальним результатом (залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі) існує причинно-наслідковий зв`язок.

Проте, відповідач у своїй заяві до суду першої інстанції про закриття провадження у справі та компенсацію витрат на професійну правничу допомогу не зазначив та не довів, які саме необґрунтовані дії були здійснені позивачем під час розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, не довів, що пред`явивши позов в порядку цивільного, а не господарського, судочинства позивач свідомо порушив правила предметної та суб`єктної юрисдикції з метою порушення прав та інтересів відповідача.

Саме по собі подача позовної заяви в суд не тієї юрисдикції, не може розцінюватися судом, як зловживання позивачем своїми процесуальними правами на шкоду іншим учасникам справи.

Чинні норми законодавства, які встановлюють правила визначення підвідомчості справ, часто викликають складнощі в осіб, які звертаються до суду, а тому допущена помилка не завжди вказує на умисел заявника.

Колегія суддів вважає, що у цій справі відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом, як він вважає, свого порушеного права з порушенням підвідомчості, за відсутності доказів недобросовісності, є реалізацією конституційної гарантії кожного на судовий захист, що саме по собі не може свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами.

Теж саме стосується аргументів апелянта про пред`явлення позову до неналежного відповідача або не до всіх відповідачів, які повинні відповідати за позовом, оскільки визначення відповідача право позивача. При цьому недобросовісності з боку позивача не вбачається, на що обґрунтовано вказав суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

Подання позивачем заяви про забезпечення позову, в задоволенні якої суд відмовив, про що відповідач вказав у своїй апеляційній скарзі, як на необґрунтовані дії позивача, також не може бути підставою для покладення на позивача обов`язку компенсувати судові витрати відповідача оскільки, крім того, що ознаки явної безпідставності подання позивачем такого клопотання не встановлено, вчинення цієї процесуальної дії не мало наслідком закриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому колегія суддів апеляційного суду не знайшла підстав для скасування ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.09.2023 в частині вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 , від імені якого діє представник адвокат Кузьменко Віталій Борисович, залишити без задоволення, а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 вересня 2023 року, в частині, що оскаржується, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст цієї ухвали виготовлено 21.12.2023.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 3 ст. 394 ЦПК України.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: Л. М. Дьомич

С. М. Єгорова