Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/251/22
Провадження № 2/391/27/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2023р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Козюменської В.В.,

при секретарі Рогожкіній І.Ю.,

за участі представника позивача адвоката Кондрашової І.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду с-ща Компаніївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі судового наказу виданого Компаніївським районним судом Кіровоградської області від 20.06.2022 з відповідача були стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обґрунтовуючи стягнення додаткових витрат на дитину в заявленому розмірі, позивач зазначає, що їх син ОСОБА_4 з часу свого народження значно відставав у фізичному розвитку через те, що не набирав достатню вагу згідно норм, визначених для немовлят. За результатами медичних досліджень, які було проведено за направленням дитячого гастроентеролога та які було оплачено нею особисто на суму 1710 грн. та 1330 грн. (це підтверджується відповідними фіскальними чеками), сину встановлено діагноз «Первинна лактозна непереносимість, непереносимість глютену», було рекомендовано безглютенове харчування відповідними препаратами, дієтичними добавками та спеціальними дитячими сумішами, що зазначено у висновку обласного гастроентеролога КНП «ОКДЛ КОР» м.Кропивницький від 05.04.2021.

На виконання рекомендацій лікаря позивач постійно здійснює придбання дорого вартісних безглютенових продуктів харчування для сина, дієтичні добавки та спеціальні дитячі суміші. Щомісячна вартість цих затрат коливається в межах від 3500 грн до 5500 грн. Лише в лютому 2022 р. позивачкою придбано спеціалізованих продуктів харчування та відповідних добавок для малюка на суму 3852,80 грн., що підтверджується фіскальними чеками.

Відповідач усвідомлений про стан здоров`я їх сина та про потребу у несенні витрат на його спеціалізоване харчування, однак не надає жодної допомоги у придбанні продуктів харчування та дієтичних добавок для малюка. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку, отримує лише допомогу по догляду за дитиною. Вважає, що додаткові витрати на утримання їхнього сина повинні сплачуватися відповідачем постійно у розмірі половини їх вартості у розмірі 2500 грн. щомісяця на дитину з часу звернення до суду до часу досягнення сином повноліття.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача за участю представника позивача ОСОБА_5 та надала письмові пояснення, згідно яких позивачка зазначила наступне. Вона та відповідач є батьками сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона з сином мешкають окремо від відповідача. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку. Дитина з часу народження значно відставала у фізичному розвитку через те, що не набирав достатню вагу згідно норм, визначених для немовлят. Вона повідомила ОСОБА_1 про потребу у зверненні до лікаря для проведення обстеження дитини, встановлення діагнозу та відповідного лікування, просила допомоги у транспортних послугах та у здійсненні витрат на обстеження та лікування сина. Однак відповідач матеріальної допомоги для вирішення цих питань не надав, сам до лікаря не возив та не цікавився станом здоров`я малюка. Тому вона особисто за направленням сімейного лікаря-педіатра відвідала прийом обласного дитячого гастроентеролога для отримання необхідних направлень на обстеження дитини та призначення правильного лікування, маючи з собою результати досліджень сина від 18.03.2021 р. За направленням обласного дитячого гастроентеролога вона провела відповідні обстеження, за результатами якого сину було встановлено діагноз «первинна лактозна непереносимість, непереносимість глютена», було рекомендовано безглютенове харчування, дієтичне добавки та спеціальні дитячі суміші, про що зазначено у висновку обласного дитячого гастроентеролога від 05.04.2021 р.

Приписи лікаря щодо організації життя сина, щодо здійснення постійного харчування малюка, виконувала лише вона. Вона виконувала рекомендації лікаря щодо харчування сина, що підтверджується наданими нею фіскальними чеками.

Для придбання цих спеціалізованих продуктів їй необхідно їздити до обласного центру, оскільки в сільській місцевості, де вона мешкає, таких товарів немає в продажі.

Оскільки відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги з приводу зазначених їй додаткових витрат, просить стягнути з нього додаткові витрати в сумі 2500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні поясненням, викладеним в позові, відповіді на відзив.

Також представником позивача у відповіді на відзив зазначено, що у квітні 2021 р. дитині за результатами медичних досліджень та обстежень встановлено діагноз «первинна лактозна непереносимість, непереносимість глютену».

Надала ряд роз`яснень щодо реакції організму людини при непереносимості глютену та лактози з посиланням на інтернет мережу, зазначаючи, що непереносимість глютену та лактози найбільш поширені порушення травлення, при яких організм людини не може розщеплювати продукти, що містять зернові та молоко. Медична спільнота відносить первинну лактозну непереносимість та непереносимість глютену до генетичних особливостей людини та її хвороб. Діагнози, які встановлені малолітньому ОСОБА_3 в міжнародній статистичній класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я віднесені до захворювань органів травлення. Наказом МОЗ України №59 від 29.01.2013 р. затверджено уніфіковані клінічні протоколи медичної допомоги дітям із захворюванням органів травлення, в тому числі Уніфікований клінічний протокол медичної допомоги дітям із лактозною недостатністю, згідно якого такі діти потребують корекції харчування, симптоматичного лікування, диспансерного нагляду - протягом життя. Корекція харчування передбачає в тому числі дієту повне виключення з раціону лактози. Тривалість безлактозної дієти залежить від ступеню важкості захворювання, встановлюється індивідуально. Також представник позивача вказує, які необхідні дії передбачає лікування вживання відповідних ліків та диспансерний нагляд огляд лікарями, в тому числі огляд лікарем загальної практики сімейної медицини або педіатром 2 рази на рік; проведення відповідних аналізів. Згідно Уніфікованого клінічного протоколу медичної допомоги дітям із целіакією, діти з целіакією потребують довічної корекції харчування, яка є основою лікування. Це виключення продуктів, які вміщують явний та скритий глютен. Діти з целіакією потребують симптоматичного лікування, що полягає у застосуванні панкреатичних ферментів, доза яких визначається індивідуально; диспансерного нагляду протягом життя.

У зв`язку з викладеним, представник позивача просить задовольнити позов. Також представником позивача додано Наказ від 29.01.2013 р. №59 «Про затвердження уніфікованих клінічних протоколів медичної допомоги дітям із захворюваннями органів травлення», уніфікований клінічний протокол медичної допомоги дітям із лактозною недостатністю, уніфікований клінічний протокол медичної допомоги дітям із целіакією (а.с.94-116).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні 09.05.2023 р., 29.06.2023 р. позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що на даний час він, спілкуючись із своєю колишньою дружиною, зміг пересвідчитись в тому, що їх син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно має певні проблеми із здоров`ям, що потребує його періодичного лікування та дієтичного харчування. На даний час він сплачує позивачу аліменти в розмірі 2300 грн. щомісяця на утримання сина. Заборгованості із сплати аліментів немає.

На даний час він офіційно не має можливості працевлаштуватися та перебивається випадковими заробітками.

Враховуючи викладене та його незадовільний майновий стан, вважає за можливим сплачувати позивачу додаткові витрати на дитину в розмірі 1000 грн. щомісяця. Стягнення судових витрат просив вирішити на розсуд суду.

Ухвалою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 14 липня 2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень представника позивача та матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2019 року. Шлюб між сторонами розірвано (а.с.13). Приблизно з осені 2021 р. сторони мешкають окремо.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.14).

На підставі судового наказу №391/51/22, виданого Компаніївським районним судом Кіровоградської області від 20.06.2022 з ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(а.с.11).

Позивачкою, з метою встановлення стану здоров`я сина, було проведено обстеження ОСОБА_4 , про що свідчать результати досліджень від 18.03.2021 р., здійснених Медичною лабораторією «Сінево» за замовленням ОСОБА_2 від 16.03.2021 р. та які були оплачені позивачкою відповідно до фіскального чеку від 16.03.2021 р. на суму 490 грн.

У відповідності до висновку обласного дитячого гастороентеролога КНП «ОКДЛ КОР» м.Кропивницький, ОСОБА_3 встановлено діагноз «ферментопатія?» та рекомендовано пройти обстеження, в тому числі здати кров на непереносимість лактози. (А.с. 22).

Згідно вказаних рекомендацій, позивачкою було проведено та оплачено відповідні дослідження на суму 1710 грн. та 1330 грн., що підтверджується відповідними фіскальними чеками. (а.с.23-26).

Згідно висновку обласного дитячого гастроентеролога КНП «ОКДЛ КОР» м.Кропивницький ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагноз «Первинна лактозна непереносимість, непереносимість глютену», рекомендовано: безглютенове харчування, дієтичні добавки та годування спеціальними дитячими сумішами Нутрілон кисломолочний, нутрілон преміум (а.с.27).

Як вбачається з чеків, наданих суду, позивачкою в лютому 2021 р. були придбані: безлактозні продукти харчування, дієтичні добавки, суміші ОСОБА_6 на загальну суму 3852,80 грн. (а.с.28).

Відповідно до довідки Комунального неприбуткового підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Компаніївської селищної ради Кіровоградської області» від 17.10.2022, згідно якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.04.2021 перебуває на обліку за діагнозом первинна лактозна недостатність, непереносимість глютену та потребує безглютенового харчування (а.с.83).

Згідно фіскальних чеків, в вересні 2022 р. позивачкою придбано безлактозних продуктів, дієтичних добавок та сумішей на загальну суму 3260.80 грн (а.с.76-82).

У відповідності до довідки від 01.12.2022 р. дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря (педіатра) за місцем проживання КНП «ЦПМСД Компаніївської селищної ради Кіровоградської області з Діагнозом: Целіакія. Непереносимість лактози. Відповідно до Уніфікованих клінічних протоколів медичної допомоги дітям з лактозною недостатністю та із целіакією, затверджених Наказом МОЗ України 29.01.2013 р. №59, дитина ОСОБА_3 потребує проведення повторних контрольно-діагностичних обстежень за приписом лікарня гастроентеролога. (А.с.129).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

Верховний Суд зауважує, визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку (постанова Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 751/4312/16-ц (провадження № 61-9737св18).

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29.04.2022 р. (справа №761/27222/20) аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 04.12.2019 р. (справа №320/383/19):

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Звертаючись до суду з позовом, позивач в своїй позовній заяві вказує, що їх син ОСОБА_4 з часу свого народження значно відставав у фізичному розвитку через те, що не набирав достатню вагу згідно норм, визначених для немовлят. Для визначення стану здоров`я сина ОСОБА_4 , було проведено ряд медичних досліджень, що підтверджується результатами дослідження в медичній лабораторії «Синево» (а.с.17-19,21,23,25-26). За результатами медичних досліджень Руслану встановлено діагноз «Первинна лактозна непереносимість, непереносимість глютену», рекомендовано безглютенове харчування відповідними препаратами, дієтичними добавками та спеціальними дитячими сумішами, що зазначено у висновку обласного гастроентеролога КНП «ОКДЛ КОР» м.Кропивницький від 05.04.2021. Також дитина перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря (педіатра) з Діагнозом: Целіакія. Непереносимість лактози; потребує проведення повторних контрольно-діагностичних обстежень за приписом лікарня гастроентеролога.

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з лікуванням хвороби сина «Первинна лактозна непереносимість, непереносимість глютену», позивачем були надані квитанції за періоди: лютий 2022 року на суму 3852,80 грн. на придбання безглютенових продуктів харчування для сина, дієтичних добавок та спеціальних дитячих сумішів, що підтверджується фіскальними чеками від 03.02.2022 на суму 1254,20 грн, від 06.02.2022 на суму 152,60 грн, від 08.02.2022 на суму 272,60 грн, від 11.02.2022 на суму 626,90 грн, від 18.02.2022 на суму 1266,60 грн, від 22.02.2022 на суму 280,80 грн; вересень 2022 року на суму 3260,80 грн, що підтверджується фіскальними чеками на суму 1102,00 грн, 260,00 грн 244,40 грн від 04.09.2022, 613,00 грн. від 11.09.2022, 355,60 грн. від 21.09.2022, 342,90 грн. від 24.09.2022, 342,90 грн. від 28.09.2022 (а.с.29, 74-83).

Тобто в даному випадку, з огляду на досліджені докази у справі, у зв`язку з наявністю в дитини хвороби, згідно встановленого діагнозу, суд приходить до висновку про наявність особливих обставин (які зумовлені хворобливим станом дитини), що свідчить про необхідність у додаткових витратах на лікування.

Вищенаведені витрати є додатковими витратами на дитину в розумінні ст. 185 СК України.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на покриття додаткових витрат, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково (Постанови ВС від 01.04.2019 р. справа №233/3518/17 та від 14.01.2019 р. справа №751/4312/16-ц).

Як зазначив відповідач, він на даний час розлучений, офіційно не працює, на обліках в лікарів не перебуває, сплачує аліменти на користь позивачки на утримання дитини в сумі приблизно 2300 грн. на місяць. Визнав, що їх син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно має певні проблеми із здоров`ям, що потребує його періодичного лікування та дієтичного харчування, у зв`язку з чим згоден сплачувати додаткові витрати на дитину в розмірі 1000 грн. на місяць.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне встановити розмір додаткових витрат в сумі 1250 грн., яку відповідачу необхідно сплачувати щомісячно до досягнення дитиною повноліття та саме таку суму суд вважає розумною та справедливою.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на малолітню дитину, підлягають до часткового задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

В матеріалах справи наявний витяг з договору про надання правової допомоги від 24.06.2022 року, укладений між Адвокатом Кондрашовою Іриною Юріївною та ОСОБА_2 . Відповідно до договору про надання правової допомоги вартість наданих послуг за складання тексту позовної заяви становить 500, грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 27 від 24.06.2022. Крім того,18.08.2022 представником позивача ОСОБА_5 , подано додаткові докази про понесенні судові витрати у справі , а саме квитанцію до прибуткового касового ордеру № 37 від 28.07.2022 року; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат в сумі 3000,00 грн.

У зв`язку з викладеним суд вважає за необхідне стягнути з відповідача зазначені судові витрати за надання професійної правничої допомоги пропорційно до задоволених позовних вимог (50 % від заявленої суми, оскільки позовні вимоги задоволені частково 1/2 від заявленої суми).

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення додаткових витрат на дітей на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави також пропорційно до задоволених позовних вимог (50 % від суми судового збору 992,40 грн., оскільки позовні вимоги задоволені частково 1/2 від ).

Керуючись ст.ст. 141, 150, 180, 181, 185 СК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 206, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1250,00 (одна тисяча двісті п`ятдесят) грн. щомісяця, починаючи з 24.06.2022 до часу досягнення сином повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В задоволенні іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у розмірі 1750,00 (одна тисяча сімсот п`ятдесят гривень) грн. за надання правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень) грн.

Судовий збір в розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість гривень, 20 ) грн. компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 .

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер платника податку НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 30.06.2023 р.

Суддя В.В.Козюменська