ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року

м. Харків

справа № 631/205/17

провадження № 22-ц/818/443/23

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

сторни по справі:

позивач ОСОБА_1

відповідач Приватне акціонерне товариство «НАСІННЕВЕ»

треті особи Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, Старовірівська сільська рада Нововодолазького району Харківської області

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 19 серпня 2021 року ухвалене у складі судді Трояновської Т.М. ,-

УСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом після уточнення якого 17.12.2019 ( т.2 а.с. 38 40) , просила стягнути з приватного акціонерного товариства «Насінневе» ( далі ПАТ) на її користь орендну плату за 2004 2015 роки включно відповідно до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ПАТ, зареєстрованого 20 лютого 2003 року в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 47 в розмірі 303349, 45 грн, інфляційних витрат в розмірі 56596, 02 грн, 3% річних в розмірі 6577, 67грн, а загалом - 93523, 14 грн. Вирішити питання щодо судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 . Після смерті матері позивачка в порядку спадкування за заповітом набула право власності на земельні ділянки кадастровий №:07:000:0812, площею 4,6000 гектарів та кадастровий №:07:000:0813, площею 0,8600 гектарів, в межах згідно з планом, які розташовані на території Старовірівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя між ОСОБА_3 та ПАТ «Насінневе» було укладено договір оренди землі, який зареєстрований 20.02.2003 в Книзі записів Державної реєстрації договорів оренди землі за № 47 ( надалі Договір оренди). На момент укладення Договору оренди земельні ділянки мали кадастрові номери :07:000:0591 та :07:000:0592. Примірник договору ОСОБА_3 не надавався. При наданні витягів з державного земельного кадастру земельні ділянки площею 4, 6000 та 0,8600 га були внесені до Національної кадастрової системи та їм були присвоєні відповідно номери :07:000:0812 та :07:000:0813, а раніше присвоєні номери втратили чинність. Проте в супереч вимог закону та договору орендна плата за користування вищезазначеними земельними ділянками за Договором оренди за 2004 2015 роки відповідачем не сплачувалась. ПАТ «Насінневе» відмовило позивачці у виплаті орендної плати за 2012 2015 роки , оскільки між ПАТ та спадкодавцем позивачки договори оренди землі не укладались. На звернення позивача до відділу Держгеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області про видачу належним чином завіреної копії договору оренди земельних ділянок було отримано відмову, у зв`язку з тим, що примірник договору оренди у відділі відсутній. Відповідач копію Договору оренди на запит адвоката позивачки не надав. З урахуванням чинного законодавства орендна плата за Договором оренди за 2004 2015 роки складає 30 349, 45 грн. Оскільки відповідач, всупереч умов договору та вимог закону, не виконував грошове зобов`язання, позивач відповідно до ст. 625 ЦК України просила стягнути з ПАТ інфляційні витрати в розмірі 56596, 02 грн та 3% річних в розмірі 6577, 67 грн.

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 19 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що доказів того, що орендарем земельних ділянок з кадастровими номерами :07:000:0812 та :07:000:0813 в розумінні статті 5 Закону України «Про оренду землі» є ПАТ «Насінневе» матеріали справи не містять, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно встановив обставини у справі, не дав належної оцінки наданим позивачкою доказам та, як слідство, дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог. Згідно даних витягу з Книги записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 47 зареєстрований договір оренди земельних ділянок кадастрові номери :07:000:0812 та :07:000:0813 укладений між ОСОБА_3 та ВАТ« Насінневе». За інформацією, викладеною у листі Відділу Держгеокадастру у Нововодалазькому районі Харківської області від 24.06.2016 за № 29-20.26-0.4-1702/2-165 кадастрові номери земельних ділянок, які є предметом оренди були змінені, тому мова йде про одні і ті ж земельні ділянки. Отже належними та допустимими доказами позивачка довела факт наявності між її спадкодавцем та відповідачем договірних відносин. Судом не надано належної оцінки діям відповідача, який в супереч вимог ст. 84 ЦПК України не надав витребуваного судом примірника договору оренди землі.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи Приватне акціонерне товариство «Насінневе» є юридичною особою з 25 грудня 1996 року, господарська діяльність якого пов`язана з вирощуванням сільськогосподарських культур тощо, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13 грудня 2016 року за № 22441211.

Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ ХР № 068847, виданого 11.05. 2002 Старовірівською сільською Радою народних депутатів на підставі рішення Старовірівської сільської Ради народних депутатів № 23 від 20 грудня 2001 року, ОСОБА_3 належали земельні ділянки площею 0,86 гектар та площею 4,60 гектар, розташовані на території Старовірівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 17 вересня 2004 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції міста Одеси .

Відповідно до копії рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 29.02.2016 задоволено позов ОСОБА_1 до Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задоволено. Поновлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельні ділянки, площею 4,6000 гектарів, кадастровий № :07:000:0812, площею 0,8600 гектарів, кадастровий № :07:000:0813, в межах згідно з планом, які розташовані на території Старовірівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю, серія ІІ-ХР № 068847, виданого 11 травня 2002 року на підставі рішення виконавчого комітету Старовірівської сільської ради від 20 грудня 2001 року № 23 на ім`я ОСОБА_3 .

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 55034387 та № 55035464 від 14 березня 2016 року, земельна ділянка з кадастровим номером :07:000:0812 та кадастровим номером :07:000:0813, розташовані на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві приватної власності з розміром 1/1 часток належить ОСОБА_1 , відповідно до рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 29 лютого 2016 року № 631/270/16-ц (реєстраційні номери об`єкта нерухомого майна 42 та 42.

Відповідно до копії листа Відділу Держгеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області від 24 червня 2016 року за № 29-20.26-0.4-1702/2-165 надати копію договору оренди земельної ділянки площею 4,600 га, кадастровий номер :07:000:0812, укладеного між ОСОБА_3 та Приватним акціонерним товариством «Насінневе» не має можливості, оскільки на земельну ділянку з вказаним кадастровим номером договір оренди землі не зареєстровано. Відповідно до Книги записів державної реєстрації договорів оренди землі за ОСОБА_3 , зареєстровано договір оренди землі за № 47 від 20 лютого 2003 року, строком на п`ять років, площею 5,47 га. Кадастрові номери земельних ділянок :07:000:0591 та :07:000:0592. Цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також повідомлено, що у державному акті, виданого ОСОБА_3 у 2002 році, законом не було передбачено наявність кадастрових номерів. При укладенні договору оренди земельним ділянкам площами 4,60 га та 0,86 га були присвоєні наступні кадастрові номери: 0:07:000:0591 та :07:000:0592, але вищевказані земельні ділянки до бази даних НКС не вносилися. При наданні Витягів з Державного земельного кадастру земельні ділянки площами 4,6000 га та 0,8600 га (для ведення товарного сількоґосподарського виробництва) були внесені до Національної кадастрової системи та їм були присвоєні кадастрові номери :07:000:0812 та :07:000:0813 відповідно, а раніше присвоєні кадастрові номери втратили чинність.

Відповідно до копії листа Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області від 30.06.2016 за вих. № 568 реєстрація договору оренди земельної частки (паю) на ім`я ОСОБА_3 не проводилась .

Згідно копії листа Відділу у Нововодолазькому районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10 грудня 2019 року за № 29-20-0.23,26-260/117-19, зазначено, що земельні ділянки площами 4,6000 гектарів та 0,8600 гектарів за кадастровими номерами :07:000:0812, :07:000:0813 не перебувають в оренді Приватного акціонерного товариства «Насінневе».

Відповідно до інформації, що міститься у Поземельній книзі та надана Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, станом на 19 лютого 2019 року, вчинено запис від 07 липня 2016 року № 005т земельна ділянка, площею 4,6000 гектарів, кадастровий номер :07:000:0812 та земельна ділянка площею 0,8600 гектарів, кадастровий номер :07:000:0813 передані в оренду Фермерському господарству «Труд 2012» строком на 10 років, дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно 24.05 2016

Положеннями ст.ст.,626, 627, 638, 640, ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Статтею 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частиною другою статті 124 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин ) (надалі Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст.ст.12, 13 Закону договір оренди землі - це угода сторін про взаємні зобов`язання, відповідно до яких орендодавець за плату передає орендареві у володіння користування земельну ділянку для господарського використання на обумовлений договором строк. Договір оренди земельної ділянки укладається у письмовій формі. Договір оренди земельної ділянки посвідчується нотаріально за її місцезнаходженням.

Згідно зі статтею 16 названого Закону Договір оренди земельної ділянки набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації.

Статтею 18 Закону передбачено, що Укладений договір оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Статтею 19 Закону встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за угодою сторін у договорі оренди.

За змістом ст.14 Закону умови договору оренди земельної ділянки не можуть суперечити законам України.

Момент укладення договору визначено у статтях 638, 640 ЦК України. Вказано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач не має можливості надати договір оренди між ОСОБА_3 та ПАТ « Насінневе», оскільки ОСОБА_3 примірник договору не надавався.

Згідно даних наявних в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за ОСОБА_3 , належним чином засвідчений витяг з якої наданий ГУ Держгеокадастру у Харківській області зареєстровано Договір оренди земельних ділянок :07:000:0591 та :07:000:0592 від 20 лютого 2003 року № 47, строком на 5 років, укладенй між ОСОБА_3 та Пат « Насіннєве» ( т.1 а.с. 248).

Відповідно до копії листа Відділу Держгеокадастру у Нововодолазькому районі Харківської області від 24 червня 2016 року за № 29-20.26-0.4-1702/2-165 надати копію договору оренди земельної ділянки площею 4,600 га, кадастровий номер :07:000:0812, укладеного між ОСОБА_3 та Приватним акціонерним товариством «Насінневе» не має можливості, оскільки на земельну ділянку з вказаним кадастровим номером договір оренди землі не зареєстровано. Відповідно до Книги записів державної реєстрації договорів оренди землі за ОСОБА_3 , зареєстровано договір оренди землі за № 47 від 20 лютого 2003 року, строком на п`ять років, площею 5,47 га. Кадастрові номери земельних ділянок :07:000:0591 та :07:000:0592. Цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також повідомлено, що у державному акті, виданого ОСОБА_3 у 2002 році, законом не було передбачено наявність кадастрових номерів. При укладенні договору оренди земельним ділянкам площами 4,60 га та 0,86 га були присвоєні наступні кадастрові номери: 0:07:000:0591 та :07:000:0592, але вищевказані земельні ділянки до бази даних НКС не вносилися. При наданні Витягів з Державного земельного кадастру земельні ділянки площами 4,6000 га та 0,8600 га (для ведення товарного сількогосподарського виробництва) були внесені до Національної кадастрової системи та їм були присвоєні кадастрові номери :07:000:0812 та :07:000:0813 відповідно, а раніше присвоєні кадастрові номери втратили чинність.

З огляду на зазначене судова колегія вважає, що позивач надала належні та допустимі докази на підтвердження того, що орендарем земельних ділянок :07:000:0812 та :07:000:0813 ( колишні номери відповідно :07:000:0591, № :07:000:0592 ) у період з 2004 по 2008 рік був саме відповідач - ПАТ « Насінневе».

Жодних доказів на підтвердження факту укладення між ОСОБА_3 та - ПАТ « Насінневе» договору оренди вищезазначених земельних ділянок у період з 2009 року по 2015 рік матеріали справи не містять.

В супереч вимог ст.ст.12,81 ЦК відповідач не надав суду доказів виконання умов договору щодо виплати на користь ОСОБА_3 орендної плати за користування вищезазначеними земельними ділянками на підставі договору оренди за 2004 2008 роки.

Оскільки екземпляру договору оренди землі № 47 від 20 лютого 2003 року , що був укладений між ОСОБА_3 та ПАТ « Насінневе» матеріали справи не містять, судова колегія частково погоджується з наведеним позивачкою розрахунком орендної плати, що зроблений відповідно до вимог ЗУ «Про оренду землі» та Указу президента України «Про додаткові заходи, щодо соціального захисту селян власників земельних ділянок та земельних часток/ паїв від 02.02.2022 №92/2002.

Грошова оцінка спірних земельних ділянок, відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №29-20-0.23,26260/117-19 від 10.12.2019, становила :2004 та 2005 року -54673,70, 2006 та 2007 рок -56581,18 грн, 2008 рік -58178,14 грн.

Тому, оренда плата за рік відповідно повинна була складати за 2004 рік -1640,21 грн, 2005 рік 1640,21 грн, 2006 рік 1697,44 грн, 2007 рік -1697,44, 2008 рік 1754,34 грн.

Таким чином з відповідача на користь позивачки, яка є правонаступником ОСОБА_3 належить стягнути заборгованість з орендної плати за 2004 2010 роки у розмірі 8429,64грн.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зроблено висновок, що "у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань".

У справі, яка переглядається, установлено, що відповідач мав перед позивачем зобов`язання зі сплати грошових коштів, яке виникло за договором оренди. Відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, не повернув грошові кошти позивачу у встановлені договором строк.

За викладених обставин, в позивача виникло право на застосування наслідків порушення зобов`язання відповідно до положень статті 625 ЦК України

Перевіривши розрахунок позивача, колегія суддів дійшла висновку, що нарахування інфляційних втрат за спірний період здійснено ним правильно, а тому з відповідача на користь позивачки належить стягнути інфляційні витрати в розмірі 29471,39 грн та 3% річних в розмірі 3027,01 грн.

У поясненні на позовну заяву третьою особою - Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач вимоги про застосування строку позовної давності не заявляв, тому підстави для застосування строку позовної давності відсутні.

Оскільки зазначені апелянтом доводи знайшли своє часткове підтвердження в суді апеляційної інстанції, апеляційна скарга ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову.

Згідно ст 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовну заяву та апеляційну скаргу задоволено на 43,8%

При зверненні до суду першої інстанції ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 935,23 грн судового збору, оскільки позовні вимоги задоволено на 43,8% то з Приватного акціонерного товариства «Насінневе» підлягає стягненню 409,63 грн (935,23 * 43,8%).

При зверненні до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1402,85 грн судового збору, оскільки апеляційна скарга задоволена на 43,8% то з Приватного акціонерного товариства «Насінневе» підлягає стягненню 614,43 грн (1402,85 * 43,8%).

Керуючись ст. ст.367,368,369,376,381- 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 19 серпня 2021 року скасувати, ухвалити нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Насінневе» про стягнення орендної плати за договором оренди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Насінневе» на користь ОСОБА_1 8429,64грн грн орендної плати за 2004 2008 роки включно відповідно до договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та Приватним акціонерним товариством «Насінневе», зареєстрованого 20 лютого 2003 року в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 47, інфляційні витрати в розмірі 29471,39 грн та 3% річних в розмірі 3027,01грн, а всього 40928,04 (сорок тисяч дев`ятсот двадцять вісім) грн 04 (чотири) коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Насінневе» на користь ОСОБА_1 1024 (одна тисяча двадцять чотири) грн 06 (шість) коп судового збору сплаченого в суді першої та апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 23 червня 2023 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук