Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/310/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.12.2023смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді: Єгорової Н.І..,

при секретареві: Маковецькій Л.А.,

за участю представника відповідача: Андрущака С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка, в режимі відеоконференції за участю представника відповідача, цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Діджи Фінанс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23.06.2014р. між ПАТ Банк Михайлівський та ОСОБА_1 було укладено угоду № 200051584 щодо кредитування. Відповідно до умов договору банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 17950грн. з встановленням строку користування з 23.06.2014р. по 20.05.2017р., а позичальник зобовязався повернути отримані кошти у встановлений у договорі строк та сплатити відсоткі за користування кредитними коштами.

20.07.2020р. ТОВ Діджи Фінанс набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ Банк Михайлівський на підставі договору №7-БМ від 20.07.2020р., укладеному за результами публічних торгів(аукціону) лоту № GLI6N618071 проведеного 15.06.2020р., що підтверджено постановою Північного апеляційного господського суду від 01.07.2021р. у справі 910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ Банк Михайлівський.

Таким чином, правонаступником прав та обовязків ПАТ Банк Михайлівський по кредитним договорам стало ТОВ Діджи Фінанс.

Банк виконав перед позичальником умови договору, надавши йому кредитні кошти. Відповідач порушив умови кредитного договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів, внаслідок чого, станом на 26.03.2023р. загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 53036.07 грн., з яких: 17378.96 грн.-заборгованість за кредитом, 35657.11 грн.- заборгованість за відсотками.

Відповідач в добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором після направлення йому претензії, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити.

Представник відповідача- Андрущак С.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не доведено надання кредиту ОСОБА_1 . Не надано належних та допустимих доказів щодо виникнення кредитної заборгованості саме в такому розмірі, як зазначив позивач. Не доведено відступлення прав вимоги та обовязків за кредитним договором, укладеним ПАТБанк Михайлівський та ОСОБА_1 . Крім того, представник відповідача вважає, що позивачем пропущений строк звернення до суду.

У відзиву на позов представник відповідача зазначив, що позивачем не надано жодного доказу

щодо отримання відповідачем коштів у кредит на виконання кредитного договору від 23.06.2014р. за № 200051584. Єдиними письмовими доказами, що можуть доводити отримання грошових коштів та наявність заборгованості є оригінали первинних фінансово-господарських документів, які позивачем надані не були. Крім того, позивачем не надано жодного розрахунку розміру заборгованості за тілом кредиту та нарахованим відсоткам. Представник відповідача ставить під сумнів відступлення права вимоги саме до відповідача на користь позивача, так як постанова апеляційного господарського суду не містить відомостей щодо конкретного оспорюваного кредитного договору, в постанові зазначено відступлення кредитного портфелю, що складається з більше ніж 100тис. кредитних правочинів.

Представник відповідача звернув увагу суду, що заява від 23.06.2014р. № 200051584, підписана з боку банку невстановленою особою, оскільки позивачем не надано відповідну довіреність ПАТ БанкМихайлівський, якою банк уповноважує цю особу укладати від його імені кредитні правочині.

Відповідно до розділу ІІІ Загальних умов надання кредиту в рамках карткового продукту Прибуткова карта+Кредит строк кредиту визначено 12 місяців. Отже, фактичний строк кредитування закінчився 24.03.2015р., а не 20.05.2017р.. Перебіг позовної давності почався 25.06.2015р., а строк позовної давності сплив 26.06.2018р. Відповідач просить застосувати позовну давність за вимогами щодо виконання кредитного договору від 23.06.2014р. № 200051584.

У письмовій відповіді на відзив представник позивача зазначила , що кредитний договір на відміну від договору позики, є укладеним не з моменту передачі грошей, а з моменту досягнення сторонами в письмовій формі згоди щодо усіх істотних умов такого договору. Передача грошей відбувається на стадії виконання кредитного договору. Угоду № 200051584 щодо кредитування укладено 23.06.2014р., яка не оспорювалась. Заборгованість відповідача за даною угодою розрахована банком і передано позивачеві в вищезазначеному розмірі без здійснення детального розрахунку. Щодо застосування строку позовної давності, представник позивача вважає, що оскільки кредитний договір укладений терміном дії до 2018р., а договір факторингу укладений у 2020р.- то станом на 2020р. строки позовної давності не були пропущені.

Вислухавши пояснення представника відповідача- ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що 23.06.2014р. ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський з заявою (оферта) № 200051584 про відкриття поточного рахунку та надання бажаного кредитного ліміту 1000грн. Дана заява підписана особисто ОСОБА_1 та представником банку ОСОБА_3 , повноваження якого не підтверджені. 23.06.2014р. ОСОБА_1 заповнив та підписав анкету №404247 з наданням особистих даних та даних про доходи та витрати, про що свідчать досліджені в судовому засіданні оригінали даних документів..

Згідно довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту мета кредиту-на споживчі потреби, сума кредиту до 50000 грн., строк кредиту 12 місяців. В довідці зазначені загальні умови надання кредиту в рамках карткового продукту Прибуткова картка+ Кредитка" та орієнтовна сукупна вартість кредиту в рамках карткового продукту Прибуткова картка +Кредитка, з якими позичальник ОСОБА_1 ознайомлений 23.06.2014р, про що свідчить його підпис, досліджений судуом в оригіналі..

Відповідно до розписки про отримання платіжної картки ОСОБА_1 отримав платіжну картку 23.06.2014р. відповідно до договору № 200051584 від 23.06.2014р., що підтверджується оригіналом документу.

Згідно витягу з Додатку № 1 до Договору Факторингу №7_БМ із відступленням прав вимоги за кредитними договорами від 20 липня 2020р. ОСОБА_1 за кредитним договором 200051584 , дата відкриття кредитного договору 23.06.2014р., дата закінчення 20.05.2017р., сума видачи кредиту 17950 грн. кредит споживчий, загальний залишок заборгованості складає 53036,07грн., з яких- 17378.96 грн. -заборгованість по тілу кредиту, 35657.11 грн.- заборгованість за доходами. Витяг підписаний директором ТОВ Діджи Фінанс- М.Романенко, про що свідчить оригінал документу, посвідчений печаткою.

До позовної заяви позивачем було долучено ксерокопію даного витягу, підписані Банк Публічне акціонерне товариство Банк Михайлівський уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Михайлівський В.В.Паламарчук та новим кредитором Товариство з обмеженою відповідальністю Діджи Фінанс директор О.П.Правник

23.06.2014р. між ОСОБА_1 та ПАТ Банк Михайлівський" було укладено договір добровільного страхування життя (програма страхування від нещасних випадків. держателів платіжних карток банку), про що свідчить ксерокопія договору. Договір підписаний ОСОБА_1 та представником ПАТ Банк Михайлівський Кирток О.О.

19.12.2022р. кредитором ТОВ Діджи Фінанс направлена претензія ОСОБА_1 з повідомленням про заміну кредитора та вимогою про сплату кредитної заборгованості в загальному розмірі 53036,07грн., про що свідчить ксерокопія даного документу.

Позивач вважає, що станом на 26.03.2023р. відповідач неналежним чином виконував умови договору, тому у нього перед банком виникла заборгованість на загальну суму 53036.07 грн., із яких: 17378.96 грн.- заборгованість за кредитом, 35657.11 грн.- заборгованість за відсотками.

Правила надання споживчих кредитів є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, про що свідчить підпис позичальника у заяві (оферті) № 200051584 від 23.06.2014р., в анкеті № 404247 від 23.06.2014р. та довідці про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту від 23.06.2014р., наданих суду в оригіналах.

За таких обставин суд вважає, що кредитний договір 200051584 від 23.06.2014р.року був укладений та підписаний в письмовій формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст. ст.6, 627 ЦК України

20.07.2020р. ТОВ Діджи Фінанс набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ Банк Михайлівський на підставі договору №7-БМ від 20.07.2020р., укладеному за результами публічних торгів(аукціону) лоту № GLI6N618071 проведеного 15.06.2020р., що підтверджено постановою Північного апеляційного господського суду від 01.07.2021р. у справі 910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ Банк Михайлівський.

На підтвердження даного факту позивачем надано лише копії постанов приватного виконавця від 17.01.2021р. про закінчення виконавчого провадження, згідно якого наказом від 12.07.2021р. господарського суду м.Києва було зобов"язано ТОВ "Фінансова компанія "Фагор" передати ТОВ "Діджи Фінанс" документи, отримані ним від ПАТ "Банк Михайлівський" згідно договору факторингу від 19.05.2016р. № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016р. №1 і №2. та постанову приватного виконавця від 29.12.2022р. про закінчення виконавчого провадження, відкритого на виконання наказу від 12.07.2021р. господарського суду м.Києва, яким було зобов"язано ТОВ "Фінансова компанія "Плеяда" передати ТОВ "Діджи Фінанс" документи, отримані ним від ПАТ "Банк Михайлівський" згідно з договором факторингу від 19.05.2016р. та актів прийому-передачі від 20.05.2016р. № 1 і №2.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст.512 ЦК України , кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно Витягу з додатку №1 до Договору факторингу № 7_БМ із відступленням прав вимоги за кредитними договорами від 20 липня 2020р. ТОВ Діджи Фінанс" передано право вимоги за кредитним договором № 200051584 , укладеного з ОСОБА_1 .

Однак, на думку суду наданих суду копій постаноов приватних виконавців та витяг з Додатку №1, наданого в двух варіантах з різними підписами, недостатньо для підтвердження відступлення прав вимоги саме по кредитному договору, укладеному з ОСОБА_1 .

Так, договір факторингу № 7_БМ від 20.07.2020р. та рішення господарського суду, на які посилається позивач, суду не надано.

Якщо брати до уваги постанови приватних виконавців про закриття виконавчих проваджень по виконанню наказів господарського суду м. Києва, згідно яких ТОВ "Фінансова компанія "Плеяда"та ТОВ "Фінансова компанія "Фагор"повинні були передати документи ТОВ "Діджи Фінанс" отримані від ПАТ "Банк Михайлівський", ТОВ "Діджи ФІнанс" отримали документи від цих товариств, а не від ПАТ "Банк Михайлівський", що повинно бути відображено в актах передачі.

Крім того, Витяг з Додатку № 1 до Договору факторингу від 20.07.2020р. , наданий в оригіналі підписаний керівником ТОВ "Діджи Фінанс"- РоманенкоМ., а в ксерокопії поставлені підписи представників ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "Діджи Фінанс" в особі керівника О.П.Правник, що викликає сумнів в правдивості даного документу.

З приводу законності зазначеного витягу, представник позивача просив витребувати даний доказ в електронному виді для призначення фототехнічної експертизи, так як вважає, що підписи представників ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "Діджи Фінанс" не є дійсними ,тобто оригінальними , а створеними електронним способом, накладенням підписів з іншого документу.

Ухвалою суду від 13.06.2023р. судом було витребувано оригінал електронного документу на електронному носії (диск, флеш-накопичувач, тощо) Витяг з Додатку №1 до Договору факторингу № 7- БМ із відступленням прав вимоги за кредитними договорами від 20 липня 2020р. з метою призначення судової фототехнічної експертизи електронного доказу.

Однак, представник позивача повідомив суд, що оригінал даного документу є в матеріалах справи і вони не вважають необхідним надавати доказ на електронному носії.

У зв"язку з неотриманням електронного доказу в оригіналі зазначеного документу фототехнічна експертиза по справі не призначалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач просить стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 53036.07 грн., строк якого визначений з 23.06.2014р. по 20.05.2017р.

Однак, позивачем не доведено, що договір укладався на зазначений строк, споживчий кредит видавався саме в розмірі 17950 грн. на споживчі цілі. Платіжних документів на перерахування суми позичальнику суду надано не було.

Окрім заяви(оферти), в якій ОСОБА_1 звернувся до ПАТ "Банк Михайлівський" на відкриття карткового рахунку з бажаним кредитним лімітом в 1000грн., інших документів про перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 17950грн. суду не надано. Згідно розписки від 23.06.2014р. ОСОБА_1 дійсно отримав платіжну карту, однак з якою сумою і строк дії картки , в розписці не зазначено.

Крім того, позивачем не надано жодних розрахунків заборгованості за кредитом, не надано доказів про рух коштів, чи дійсно позичальник користувався кредитом та чи сплачував щомісячні внески на погашення кредиту.

Позивачем не зазначено в позовній заяві і не надано доказів щодо наявності заборгованості за відсотками за користування кредитом , в якому розмірі встановлені та за який період не сплачені. Строк закінчення кредитного договору в жодному документі, долученому до позову не зазначений.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості є недоведеними, не підтвердженими належними та допустими доказами, а тому не підлягають задоволенню .

Позивач посилається на не виконання відповідачем умов кредитного договору в частині повернення кредитних коштів, однак не довів виконання умов договору банком, який зобов"язався надати грошові кошти на споживчі цілі.

Представник відповідача просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності, який на їх думку закінчився 24.06.2015р.

Враховуючи, що позивачем не доведено факт отримання позичальником кредитних коштів, користування ними та виниклої заборгованості, суд вважає недоцільним застосувати строк позовної давності, так як в задоволені позовних вимог належить відмовити за недоказаністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5, 76, 133, 141, 258, 264,265 ЦПК України, суд

/УХВАЛИВ:

В задоволені позовних вимогТовариства з обмеженою відповідальністю Діджи Фінанс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.І.Єгорова