Провадження №2/0198/148/23
26 грудня 2023 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Білинського М.В., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт. Юр`ївка, в порядку заочного розгляду справи за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Кошти повернуті не були, а відповідач написав розписку від 27.11.2018 року, якою підтвердив своє зобов`язання повернути борг, підтвердив, що гроші отримав під 2% в місяць, підтвердив, що проценти за останні 6 місяців не віддавав.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява (просить розглянути справу без їх участі, задовольнити позов, не заперечують проти ухвалення заочного рішення) (т. 2 а.с. 46).
Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, при цьому будь який відзив на позов не надав.
Відповідач викликався в судове засідання через сайт суду (т. 2 а.с. 41) та шляхом направлення повідомлення у «Вайбер» (т. 2 а.с. 38) на номер наданий стороною позивача.
При викладених вище обставинах, суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності не з`явившихся сторін по справі на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.
В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії:
- 01.09.2023 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі (т.1 ас.146);
- 29.11.2023 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (т. 2 ас.37);
- 26.12.2023 року постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи (ас.56).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що сторона позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, про що зазначив в наданій суду заяві про розгляд справи за їх відсутності, те, що відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання та будь який відзив, заперечення проти позову не подав, суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за правилами загального позовного провадження з особливостями встановленими гл. ІІ «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до повного задоволення з наступних підстав.
Станом на день подачі позову 25.10.2021 року відповідач не повернув борг позивачу, що підтверджується наявністю у неї оригіналу розписки (яку надано суду та долучено до справи).
На даний час сума боргу позивачу не повернута та відповідачем на спростування даного не надано жодних доказів. Будь-яких конкретних правових доказів про повне або часткове спростування позовних вимог або доказів того, що договір позики був укладений відповідачем під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості його представника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини, відповідач також суду не надав і судом таких доказів не здобуто.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Відтак, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного суду України, наведеним у постанові від 18.09.2013 року у справі 6-63цс13.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відсутність у розписці запису про зобов`язання позичальника повернути отримане ним у борг (до настання конкретної дати) не є підставою для відмови в позові, оскільки складаючи вказану розписку і підписуючи її відповідач тим самим взяв на себе зобов`язання повернути кошти.
Такий висновок випливає з реальності укладеного між сторонами договору та положень вищенаведеної статті 1049 ЦК України щодо обов`язку позичальника повернути позикодавцеві передану йому позику.
Якщо в договорі не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, то позичальник повинен повернути гроші або речі протягом 30 днів від дня пред`явлення вимоги позикодавцем про це, якщо інше не встановлено договором (абзац 2 частини 1 статті 1049 ЦК України).
У справі (т. 1 а.с. 6-7) наявна письмова вимога позивача від 06.2019 року про повернення боргу, яка направлялася відповідачу рекомендованим листом.
Щодо долученої до позову роздруківки переписки в месенджері «Вайбер», то суд не приймає її уваги вважає сумнівною, у суду відсутня можливість перевірити, чи справді між позивачем та відповідачем здійснювалося дане листування.
Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором встановлений розмір процентів, то підлягають стягненню і вони.
Суд зауважує, що проценти, визначені статтею 1048 ЦК України, є платою за користування чужими грошовими коштами, яка, за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь період користування грошовими коштами.
За таких обставин суд знаходить правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 % в місяць за період користування чужими грошовими коштами, а саме за 35 місяців та зауважує, що повністю погоджується з розрахунком вказаних відсотків за зазначений період, що наданий і виконаний позивачем та міститься в позові (т. 1 а.с. 141).
Щодо курсу долара США т. 1 а.с. 143 стороною позивача надано роздруківку з сайту НБУ, згідно якої курс станом на день подачі позову до суду (25.10.2021 року) становив 26,2918 за один долар США.
При прийнятті рішення, суд виходить і з того, що у разі незгоди з прийнятим судом рішенням, відповідач (особливо зважаючи на сумнівність повідомлення його про перебіг справи та сповіщення про судові засідання) вправі звернутися до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Зважаючи на війну в країні, ймовірний переїзд, сумнівне сповіщення судом, вправі просити поновити йому строк на перегляд рішення.
Керуючись ст. ст. 137, 141, 258, 259, 265, 268, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 в рахунок повернення боргу за договором позики (укладеному між ними) грошову суму в загальному розмірі 3128510 грв. (три мільйони сто двадцять вісім тисяч п`ятсот десять грн.), з яких : 1840300 грн. - основна сума боргу за договором позики; 1288210 грн. 2 % в місяць за користування грошовими коштами.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Учасник справи якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- відповідач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
- позивач : ОСОБА_1 , місце проживання (згідно позову) АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Рішення складено та підписано 26 грудня 2023 року.

Суддя М.В. Білинський

Суддя Михайло БІЛИНСЬКИЙ