Справа № 589/3112/21
Провадження № 2/589/121/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О. В.,

за участю секретаря судового засідання Антошко Т. А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»

- про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз збут» про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 02 листопада 2022 року неналежного відповідача - ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» замінено належним відповідачем ТОВ «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ».

Ухвалою суду від 11 січня 2023 року неналежного відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» замінено належним відповідачем - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз».

27.01.2023 позивач уточнила позов, згідно останньої його редакції просила:

- зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» закрити персоніфіковані ЕІС-коди побутових споживачів ОСОБА_1 № 56XN30F97990736N та ОСОБА_3 № 56XM30F97990791S та присвоїти один ЕІС-код об`єкту побутового споживача, а саме точці обліку спожитого природного газу, що встановлена в квартирі АДРЕСА_1 ;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» заборгованість зі сплати за спожитий природний газ, що обліковується за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що відкритий на ім`я позивача в ТОВ «Сумигаз Збут» та за рахунком, відкритим на ім`я позивача в ТОВ «Газорозподільна компанія «НАФТОГАЗ України».

В обгрунтування своїх вимог зазначила, що вона є власником 2/5 частини квартири АДРЕСА_1 . Іншим співвласником вказаної квартири є відповідач по справі ОСОБА_3 . Дана квартира має статус комунальної. Кожний із співвласників користується належною йому кімнатою, з обмеженим доступом до інших кімнат. Позивач не проживає у вказаній квартирі з 2007 року, хоча залишається в ній зареєстрованою. На ім`я позивачки відкриті особові рахунки зі сплати комунальних послуг, які позивачка своєчасно і в повному обсязі сплачує. В квартирі встановлено один лічильник, який обліковує обсяг спожитого природного газу, проте відкрито два особові рахунки на ім`я позивачки та на ім`я іншої співвласниці ОСОБА_3 . Остання тривалий час (період непроживання позивачки у спільній квартирі) сплачувала за обома особовими рахунками, оскільки проживала у квартирі і користувалась послугами лише вона. Однак з травня 2020 року відповідачка припинила сплачувати послуги газопостачання за рахунком позивачки, хоча продовжувала користуватися газом одноосібно. ОСОБА_1 неодноразово зверталась до ОСОБА_3 з цього приводу, однак врегулювати дане питання не вдалось.

Після звернення позивачки до ТОВ «Сумигаз Збут» та АТ «ОГС «Сумигаз» з проханням закриття її особового рахунку, їй було роз`яснено, що це можливе лише за спільної згоди співвласників квартири або в судовому порядку. Оскільки позивачка не може дійти спільної згоди з іншою співвласницею квартири - ОСОБА_3 , то вимушена була звернутись до суду з даним позовом.

Представник відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» подав до суду відзив, за змістом якого проти позову заперечував, вважав вимоги позивача незаконними, необґрунтованими та такими, що суперечать діючому законодавству України. Зокрема зазначив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних відносинах з АТ «Сумигаз», оскільки з ними укладений типовий договір розподілу природного газу, умови якого є однакові для всіх споживачів України. За кожним з абонентів було визначено частку, яку необхідно сплачувати за послугу з розподілу природного газу, яка складала 50% від річної замовленої потужності для кожного споживача. Законодавство не передбачає можливості втручання в наявні договірні відносини сторонніх осіб в разі відсутності порушення прав третіх осіб, а тому закриття ЕІС-коду позивача є неможливим, оскільки його відкриття обумовлене існуючими між сторонами договірними відносинами. Також, закриття ЕІС-коду відповідача ОСОБА_3 та відкриття ЕІС-коду в точці обліку спожитого газу є неможливим, оскільки у абонентів відсутня згода на укладення договору розподілу природного газу з одним споживачем та присвоєння йому одного особового рахунку та ЕІС-коду, що підтверджується мотивувальною частиною позовної заяви. При цьому для відкриття ЕІС-коду обов`язковою умовою є укладання договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу може бути укладений з будь-яким співвласником об`єкта споживання за згодою іншого співвласника, про що робиться відповідна відмітка в заяві-приєднанні до умов типового договору розподілу природного газу. Посилаючись на вказане просить відмовити повністю в задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, вказані в позовній заяві. Наголосила, що з 2007 року не проживає у вказаній квартирі і не користується послугами з газопостачання. ОСОБА_3 в свою чергу, проживає у квартирі та одноособово споживає послуги з газопостачання, при цьому, з 2020 року не сплачує в повному обсязі вартість таких послуг, в тому числі і за особовим рахунком позивача, жодних пояснень з цього приводу не надає, безпосередньо (одноособово) укладати договір з постачальником такої послуги відмовляється. Відтак, починаючи з 2020 року, за позивачкою рахується заборгованість за послугу, яку вона фактично не отримувала, оскільки не проживає в квартирі.

Представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» в судовому засіданні заперечував проти позову, вважав його необґрунтованим. Зазначив, що на момент укладання договору позивача та відповідача в 2015 році, діяла вимога про укладення договору з кожним із співвласників житла. В подальшому, після змін, АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» направляв сторонам пропозицію щодо укладення договору з одним із споживачів, однак ОСОБА_3 категорично була проти, про що повідомила АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» листом. Рахунок і ЕІС код відкривається лише на підставі договору, а вимоги про розірвання чи припинення попереднього договору не було. Тому закриття рахунку чи коду є неможливим поки існують договірні відносини з обома співвласниками.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причину неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, приходить до наступного:

Судом встановлено, що АТ Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» є оператором газорозподільних систем та здійснює свою діяльність з розподілу природного газу в межах території Сумської області.

Позивач є власницею 2/5 частини квартири АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності. (а.с. 7, 8, 9, 11).

Іншим співвласником цього житла є ОСОБА_3 .

У вказаній квартирі встановлено один лічильник, який обліковує обсяг спожитого природного газу, проте рахунки відкриті окремо на ім`я кожного співвласника ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Таким чином, між АТ Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 існують договірні відносини, що виникли внаслідок приєднання останніх до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829 (далі - Типовий договір), що є публічним.

В цьому контексті слід зауважити, що для приєднання до умов договору розподілу природного газу та фактичного укладення договору споживачу необов`язково мати підписану заяву-приєднання, а достатньо здійснити одну із передбачених законодавством дій, а саме: сплатити за послуги Оператора ГРМ; мати документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до актів, складених директором ЖЕУ «Івушка Шостка», на підставі показів сусідів, ОСОБА_1 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , однак з вересня 2007 року по теперішній час в квартирі не проживає. (а.с. 13, 14)

Фактично в квартирі проживає ОСОБА_3 та вона одноособово споживає послуги з газопостачання.

ОСОБА_3 тривалий час самостійно сплачувала послуги з газопостачання за обома особовими рахунками, проте з квітня 2020 року по особовому рахунку позивача утворилась заборгованість, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 18, 19, 20, 21).

ОСОБА_1 неодноразово зверталась до відділення АТ «Сумигаз» з проханням закрити її особовий рахунок, з тих причин, що фактично надані послуги вона не споживає, оскільки в спірній квартирі не проживає, на що останній було роз`яснено, що це можливе лише за спільної згоди співвласників квартири або в судовому порядку. (а.с. 15, 16, 17)

Відтак позивач звернулась до суду з вимогою про зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» закрити персоніфіковані ЕІС-коди обох співвласників та присвоїти один ЕІС-код об`єкту побутового споживача, а саме точці обліку спожитого природного газу, що встановлена в квартирі АДРЕСА_1 .

Слід зазначити, що згідно з частиною 6 глави 3 розділу І Кодексу газорозподільних систем, оператор ГРМ присвоює споживачу ЕІС-код суб`єкта ринку природного газу на підставі укладеного договору розподілу природного газу.

ЕІС-код, присвоєний Оператором ГРМ абоненту, діє протягом дії Типового договору.

Пунктом 1 глави 3 розділу IV Кодексу газорозподільних систем передбачено, що за однією поштовою адресою укладається один договір розподілу природного газу з побутовим споживачем. У випадку наявності у побутового споживача декількох об`єктів за різними поштовими адресами укладаються окремі договори розподілу природного газу по цих об`єктах.

Якщо об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні. Зазначена норма набула чинності на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 691 від 12.07.2018.

При цьому на момент укладання з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 договору розподілу природного газу була чинною редакція Кодексу ГРМ від 30.09.2015 року, пункти 1, 2 глави 3 розділу VI якого були викладені в наступній редакції: «1. Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ».

Цивільні права та обов`язки згідно ст. 11 ЦК України виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно статті 12 Цивільного кодексу України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Визначення поняття Договору викладено в ст. 626 ЦК України, згідно якої договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Типовий договір, на підставі якого у даному випадку у сторін виникли взаємні права та обов`язки, є договором приєднання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Позивач з вимогою про розірвання договору постачання природного газу не зверталась, в той же час законодавство не передбачає можливості втручання в наявні договірні відносини сторонніх осіб в разі відсутності порушення прав третіх осіб. Відтак закриття ЕІС-коду ОСОБА_1 є неможливим, оскільки на даний час між надавачем послуг та позивачем існують договірні відносини, на підставі яких і було здійснено відкриття ЕІС-коду позивачу. При цьому відкриття ЕІС-коду споживачу є обов`язком Оператора ГРМ, який закріплено Кодексом ГРМ та Типовим договором.

Більш того, закриття ЕІС-коду відповідача ОСОБА_3 також є неможливим, заявляючи таку вимогу позивач фактично втручається в сторонні договірні відносини, порушуючи принци свободи договору, який наголошує, що сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов.

Підсумовуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про закриття персоніфікованих ЕІС-кодів співвласників квартири та присвоєння за їх адресою єдиного коду.

Що стосується вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» заборгованості за спожитий природний газ (в тому числі й за особовим рахунком позивача), то така задоволенню також не підлягає, з огляду на те, що існування у споживачів заборгованості зі сплати послуги з газопостачання порушує права надавача такої послуги, а не позивача. Саме надавач, за таких обставин, наділений правом звернутись до суду за захистом своїх порушених прав шляхом стягнення заборгованості.

Відтак, у даному випадку позивачу не належить право вимоги.

Підсумовуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити.

При цьому права позивача можуть бути захищені у разі звернення надавача послуг з позовом про стягнення заборгованості, в ході розгляду якого останній має довести, що саме ОСОБА_1 споживала газ.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 12, 13, 76-81, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 19 грудня 2023 року.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук