Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1011/20
Провадження № 2/945/84/23
Рішення

Іменем України

(заочне)

22 червня 2023 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним та скасування актового запису про реєстрацію шлюбу, -

встановив:

24 червня 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про визнання шлюбу недійсним та скасування актового запису про реєстрацію шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що 29 жовтня 2019 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 , який є громадянином Російської Федерації, укладено шлюб. У шлюбі у подружжя дітей немає. На думку позивача, відповідачем укладено шлюб без наміру створення сім`ї і набуття прав та обов`язків подружжя, для отримання посвідки на тимчасове проживання на території України та подальшого отримання громадянства України. Позивач вказував на те, що після державної реєстрації шлюбу відповідач змінив своє ставлення до позивача, почав вживати спиртні напої та влаштовувати сварки. Під час останньої суперечки, відповідач погрожував позивачу ОСОБА_1 та її дочці, після чого пішов з дому у невідомому напрямку; залишив у квартирі позивача усі свої речі та ключі від квартири. Наступного дня, скориставшись відсутністю позивача у квартирі, відповідач забрав з квартири позивача свої особисті речі, документи та гроші, що належали позивачеві, у зв`язку з чим, позивач звернувся до співробітників поліції, які зафіксували вчинене відповідачем правопорушення. Крім цього, у позовній заяві позивач посилався на те, що невідомі йому особи перераховували на його банківську картку невеликі суми коштів, і відповідач, перебуваючи у шлюбі з позивачем, час від часу, користувався належною позивачеві банківською карткою. Також у позові позивач зазначив, що після укладення шлюбу, він дізнався про наявність судимостей у відповідача та фінансових проблем.

Посилаючись на вказані вище обставини, позивач ОСОБА_1 просила суд визнати шлюб, укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2 , та зареєстрований Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 78 від 29 жовтня 2019 року, недійсним і скасувати вказаний вище актовий запис про реєстрацію шлюбу.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 945/1011/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним та скасування актового запису про реєстрацію шлюбу. Постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 березня 2021 постановлено направити компетентному суду Російської Федерації доручення про допит ОСОБА_2 в якості відповідача, вручити йому копії позовної заяви та повідомлення про дату слухання справи.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним та скасування актового запису про реєстрацію шлюбу призначено до розгляду на 12 серпня 2021 року на 10 годину 00 хвилин, резервна дата 14 вересня 2021 року року о 10 годині 00 хвилин.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним та скасування актового запису про реєстрацію шлюбу, зупинено.

17 серпня 2021 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло повідомлення про виконання на території Російської федерації доручення Миколаївського районного суду Миколаївської області про проведення окремих процесуальних дій та вручення судових документів ОСОБА_2 , а також документи, складені в ході виконання доручення.

Відповідно до зазначеного вище повідомлення, вручити документи ОСОБА_2 не представилося можливим, у зв`язку з тим, що за вказаною в дорученні адресою, ОСОБА_2 не проживає.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2021 року, провадження у цивільній справі № 945/1011/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним та скасування актового запису про реєстрацію шлюбу, - поновлено, закрито підготовче провадження у цивільній справі № 945/1011/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 лютого 2022 року на 13 годину 00 хвилин, резервна дата 10 березня 2022 року о 13 годині 00 хвилин.

Постановлено повторно направити компетентному суду Російської Федерації доручення про допит ОСОБА_2 в якості відповідача, вручити йому копії позовної заяви та повідомлення про дату слухання справи.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним та скасування актового запису про реєстрацію шлюбу, - зупинено.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 листопада 2022 року, провадження у цивільній справі № 945/1011/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним та скасування актового запису про реєстрацію шлюбу, - поновлено та призначено судовий розгляд справи.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, при цьому 22 червня 2023 року подала суду заяву, з якої слідує, що позивач підтримує позов та просить його задовольнити; проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин; відзив не подав.

Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Суд дослідив матеріали справи і встановив таке:

29 жовтня 2019 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 є громадянином Російської Федерації (а. с. 24).

Відомостей про те, що у шлюбі у подружжя народилися діти, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з положеннями ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років.

Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу.

Згідно з положеннями ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38 - 40 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Згідно з положеннями ст. 26 СК України у шлюбі між собою не можуть перебувати особи, які є родичами прямої лінії споріднення.

У шлюбі між собою не можуть перебувати рідні (повнорідні, неповнорідні) брат і сестра. Повнорідними є брати і сестри, які мають спільних батьків. Неповнорідними є брати і сестри, які мають спільну матір або спільного батька.

У шлюбі між собою не можуть перебувати двоюрідні брат та сестра, рідні тітка, дядько та племінник, племінниця.

За рішенням суду може бути надане право на шлюб між рідною дитиною усиновлювача та усиновленою ним дитиною, а також між дітьми, які були усиновлені ним.

У шлюбі між собою не можуть бути усиновлювач та усиновлена ним дитина.

Шлюб між усиновлювачем та усиновленою ним дитиною може бути зареєстровано лише в разі скасування усиновлення.

Відповідно до ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України.

Згідно з положеннями ст. 38 СК України підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 39 СК України недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі.

Недійсним є шлюб, зареєстрований між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою.

Недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка визнана недієздатною.

За заявою заінтересованої особи орган державної реєстрації актів цивільного стану анулює актовий запис про шлюб, зареєстрований з особами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті.

Якщо шлюб зареєстровано з особою, яка вже перебуває у шлюбі, то в разі припинення попереднього шлюбу до анулювання актового запису щодо повторного шлюбу повторний шлюб стає дійсним з моменту припинення попереднього шлюбу.

Актовий запис про шлюб анулюється незалежно від смерті осіб, з якими було зареєстровано шлюб (частини перша - третя цієї статті), а також розірвання цього шлюбу.

Згідно з положеннями ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка.

Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності.

Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю.

Відповідно до ст. 41 СК України шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований: між усиновлювачем та усиновленою ним дитиною з порушенням вимог, встановлених частиною 26 Цього Кодексу; між двоюрідними братом та сестрою; між тіткою, дядьком та племінником, племінницею; з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) їхніх нащадків; з особою, яка не досягла шлюбного віку і якій не було надано права на шлюб.

При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Шлюб не може бути визнаний недійсним у разі вагітності дружини або народження дитини у осіб, зазначених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, або якщо той, хто не досяг шлюбного віку, досяг його або йому було надано право на шлюб.

Відповідно до пункту 4 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода у наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не представлено суду належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження того, що відповідачем укладено шлюб з позивачем без вільної згоди жінки та чоловіка, без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Про відсутність ознак фіктивності шлюбу свідчить те, що після реєстрації шлюбу подружжя проживало разом, про що у позові зазначає позивач.

Крім цього, позивачем ОСОБА_1 суду не надано жодного доказу, що підтверджує факт порушенн її прав, у зв`язку з реєстрацією шлюбу з відповідачем.

Представлений позивачем витяг з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань не може свідчити про недійсність шлюбу.

Отже, позивачем не доведено існування жодної з підстав для визнання шлюбу недійсним.

Позовна вимога щодо скасування актового запису про реєстрацію шлюбу є похідною від першої.

За таких обставин, у задоволенні позову, слід відмовити.

Відповідно до п. 2) ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені на його рахунок.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, п. 2) ч. 2 ст. 141, ст. ст. 258, 259, 264, 265, 280 - 282, Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним та скасування актового запису про реєстрацію шлюбу, - відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова