УХВАЛА

14 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 537/3407/20

провадження № 61-5316св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І.,

суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач),Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області,

розглянув у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 01 березня 2022 року у складі колегії суддів: Прядкіної О. В., Бутенко С. Б., Гальонкіна С. А.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, про виділ в натурі частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями, встановлення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод у користуванні власністю, у якому просила здійснити виділ в натурі часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований у АДРЕСА_1 , та виділити їй в натурі на належні їй 3/8 частини ідеальної частки в праві спільної часткової власності:

1) у житловому будинку літ. «А.А1, а-а2»: веранду 1-1, площею 3, 60 кв. м, прибудову 1-2, площею 6, 00 кв. м, кімнату 1-8, площею 13, 20 кв. м, передпокій 1-9, площею 11, 00 кв. м, разом виділити у житловому будинку приміщень, загальною площею 33, 80 кв. м, що на 1, 75 кв. м менше, ніж їй належить відповідно до 3/8 частки;

2) у надвірних будівлях і спорудах: ганок літ. «а1г», прибудову до літньої кухні літ. «б1», сарай літ. «б», літню кухню літ. «Б», навіс літ. «б2», погріб літ. «Вп», сарай літ. «В», убиральню літ. «Г», частину вимощення літ. І, колодязь літ. «к1», ворота № 2, разом виділити нерухомого майна на загальну суму 112 340, 00 грн, що на 7 849, 00 грн менше ніж належить на розмір ідеальної частки;

- виділити ОСОБА_2 на належних їй 5/8 часток ідеальної долі в праві спільної часткової власності в натурі:

1) у житловому будинку літ «А.А1,а-а2»: кухню 1-3, площею 5, 40 кв. м, санвузол 1-4, площею 5, 40 кв. м, кімнату 1-4, площею 3, 50 кв. м, кімнату 1-5, площею 16, 30 кв. м, кімнату 1-6, площею 11, 20 кв. м, кімнату 1-7, площею 24, 60 кв. м, разом виділити приміщень у житловому будинку загальною площею 61, 00 кв. м, що на 1, 75 кв. м більше, ніж належить;

2) у надвірних будівлях та спорудах: гараж літ. «Д», частину вимощення літ. І, ворота № 1, огорожу № 3, разом ОСОБА_2 виділити нерухомого майна на загальну суму 208 168, 00 грн, що на 7 849, 00 грн більше, ніж їй передбачено на частку 5/8;

- запропонувати ОСОБА_2 провести роботи, що пов`язані з виділом часток в натурі, а саме: відновлення у приміщенні «1-5» раніше існуючого в зовнішній стіні дверного прорізу та встановлення подвійного дверного блоку на вході в частину будинку;

- покласти на ОСОБА_2 влаштування дверного прорізу із встановленням дверного блоку між приміщеннями «1-3»/«1-7»;

- покласти на ОСОБА_1 закладення цеглою дверних прорізів між приміщеннями «1-2»/1-3»; «1-7»/1-9», облаштування кухні відповідно до нормативних вимог підпунктів 2,22, 2.24, 2.26 ДБН В 2.2-15.2005 «Житлові будинки. Основні положення» (8.4) в частині житлового будинку, запропонований позивачу;

- покласти спільно на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обладнання квартир самостійними системами опалення, газозабезпечення, водопостачання, електрозабезпечення

- встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована у АДРЕСА_1 , та яка перебуває у користуванні сторін на підставі договору оренди землі від 29 листопада 2017 року, що укладений між Кременчуцькою міською радою та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідно до першого варіанту порядку користування земельною ділянкою, запропонованого у висновку експерта від 26 травня 2019 року № 4/12-19, виділивши ОСОБА_1 у користування земельну ділянку, площею 301, 00 кв. м, а ОСОБА_2 ? площею 502, 00 кв. м, що розташована у АДРЕСА_1 ;

- усунути перешкоди в користуванні власністю, а саме частиною домоволодіння АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 надавати безперешкодний доступ до домоволодіння без обмеження в часі;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 849, 00 грн різниці вартості належних ідеальних часток.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 липня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постановою Полтавського апеляційного суду від 01 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 липня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Виділено в натурі ОСОБА_1 із майна, що перебуває у спільній частковій власності, на 3/8 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно за другим варіантом розподілу житлового будинку, зафарбованого красним кольором у додатку 2 до висновку експерта № 4/12-19, а саме :

? в житловому будинку літ. «А1», кімната 1-5, площею 16,3 кв. м та кімнату 1-6, площею 11,2 кв. м.;

? по надвірним будівлям і спорудам: гараж, літера за планом «Д», вартістю 11 400,00 грн; частина вимощення, літера за планом «І», вартістю 665, 00 грн; ворота № 1, вартістю 1 850, 00 грн; огорожа № 3, вартістю 13 161, 00 грн. Загальна вартість ? 142 537, 00 грн.

Виділено в натурі ОСОБА_2 із майна, що перебуває у спільній частковій власності на 5/8 часток домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно за другим варіантом розподілу житлового будинку, зафарбованого синім кольором у додатку 2 до висновку експерта №4/12-19, а саме :

? в житловому будинку літ. «А, А1, а-а2»: кімната 1-7, площею 24,6 кв. м, вартістю 54 998, 00 грн; кімната 1-8, площею 13,2 кв. м, вартістю 29 511, 00 грн; передпокій 1-9, площею 11,0 кв. м; веранда 1-1, площею 3,6 кв. м, вартістю 3 048, 00 грн; прибудова 1-2, площею 6,0 кв. м, вартістю 6 262, 00 грн; кухня 1-3, площею 5,4 кв. м, вартістю 5 636, 00 грн; санвузол 1-4, площею 3,5 кв. м, вартістю 4 552,00 грн;

? по надвірним будівлям і спорудам: ґанок, літера за планом «а1г», вартістю 538, 00 грн; прибудова до літньої кухні, літера за планом «б1», вартістю 4 241, 00 грн; сарай, літера за планом «б», вартістю 4 769, 00 грн, літня кухня, літера за планом «Б», вартістю 17 767, 00 грн; навіс, літера за планом «б2», вартістю 1 634, 00 грн; погріб, літера за планом «Вп» , вартістю 5 513, 00 грн; сарай, літера за планом «В», вартістю 2 917, 00 грн; убиральня, літера за планом «Г», вартістю 3 867, 00 грн; частина вимощення, літера за планом «І», вартістю 1 107, 00 грн; колодязь, літера за планом «к1», вартістю 3 053, 00 грн; ворота № 2, вартістю 3 963, 00 грн. Загальна вартість ? 177 968, 00 грн.

Для здійснення запропонованого 2 варіанту розподілу житлового будинку та приведення виділених квартир до вимог будівельних норм зобов`язано ОСОБА_1 провести наступні переобладнання:

а) в приміщенні «1-6» влаштувати дверний проріз, встановити подвійний дверний блок на вході в її частину будинку;

б) відповідно до нормативних вимог підпунктів 2.22, 2.24, 2.26 ДБН В 2.2.-15.2005 «Житлові будинки. Основні положення» [8.4] в частині житлового будинку облаштувати кухню;

в) дверні прорізи між приміщеннями «1-5»/«1-7», «1-6»/«1-7» закласти цеглою;

г) влаштувати дверний проріз з встановленням дверного блоку між приміщеннями «1-5»/«1-6».

Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обладнати квартири самостійними системами інженерного забезпечення.

Припинено право спільної часткової власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 22 348, 00 грн, як різницю у вартості належних ідеальних часток співвласників.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що відповідає другому варіанту порядку користування земельною ділянкою згідно з висновком експерта № 4/12-19, виділивши в користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 301, 00 кв. м, позначеного в додатку № 4 красним кольором, ОСОБА_2 ? площею 502, 00 кв.м, позначеного в додатку № 4 синім кольором, що розташована по АДРЕСА_1 .

Усунуто перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю, а саме ? частиною домоволодіння АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 надавати безперешкодний доступ до домоволодіння.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

14 червня 2022 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 01 березня 2022 року, в якій просила скасувати оскаржену постанову суду апеляційної інстанції в частині виділу в натурі часток у праві спільної часткової власності та встановлення порядку користування земельною ділянкою; ухвалити в цій частині нове рішення, яким провести виділ у натурі часток та встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до першого варіанту висновку експерта від 26 травня 2019 року № 4/12-19; в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 30 серпня 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 01 березня 2022 року, відкрито касаційне провадження у справі.

15 вересня 2022 року ОСОБА_2 надіслала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Полтавського апеляційного суду від 01 березня 2022 року - без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз матеріалів справи свідчить, щоухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області про відкриття провадження у справі від 23 жовтня 2020 року (т. 1, а. с. 81) на підставі статей 19, 274 ЦПК України спір у справі визнано малозначним.

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Отже, касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто яке не підлягає касаційному оскарженню.

Касаційна скарга не містять посилань на винятки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначних справах підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків не встановив.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Конституційний Суд України 22 листопада 2023 року ухвалив Рішення у справі № 10-р(ІІ)/2023 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 1, 5 частини шостої статті 19, пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема, визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2частини третьої статті 389 ЦПК України. У пунктах 7.6. - 7.8. Рішення вказано, що Європейський суд із прав людини послідовно обстоює позицію, що для розуміння змісту обмежень права на доступ до суду, гарантованого статтею 6 Конвенції, є потреба у врахуванні ролі касаційних судів та визнанні того, що умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги; застосування визначеного у національному праві критерію ratione valoris для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою з огляду на саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості. Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв?язанні цивільних спорів. Тому внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики.

З урахуванням наведеного, Верховним Судом відкрито касаційне провадження на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, а тому касаційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись статтями 19, 260, 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 01 березня 2022 року у справі № 537/3407/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Д. А. Гудима

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук