Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/374/20
Провадження № 2/553/29/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.06.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді - Крючко Н.І.

при секретарі - Компанійцю А.І.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Яресько Н.В.,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Шеховцова І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: АТ "СК «Країна", ТДВ «Страхова компанія «Гардіан», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо

транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди, в якому прохав стягнути з відповідача кошти у сумі 219 040,00 грн., на відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди, автомобілю позивача Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 16.03.2020 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

В ході підготовчого провадження представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Шеховцовим І.Є. 13 серпня 2020 року подано відзив, в якому сторона відповідача прохала відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

Ухвалою суду від 13 серпня 2020 року витребувано зі страхової компанії АТ "СК "Країна» всі матеріали за Договором добровільного страхування наземного траспорту № 204037 від 30 травня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ "СК"Країна", для огляду в судовому засіданні.

Витребувано відеоматеріали з камери відеоспосереження Приватного аціконерного товариства "Завод Лтава" (ПРАТ "Завод Лтава") Україна, 36002, м. Полтава, вул. Раїси Кириченко,72, диск із записом ДТП, яка сталася 27.06.2019 року близько 22 год. 10 хв. по вул. Сінній у м. Полтава, від вул. О. Гончара у напрямку вул. Європейська.

15 вересня 2020 року третьою особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» надано пояснення третьої особи у справі, які при вирішенні спору покладались на розсуд суду.

Ухвалою суду від 08 грудня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

Згідно ухвали суду від 10 березня 2021 року, залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , як новоого власника трансопртного засобу , який є предметом судового спору.

Згідно ухвал суду від 23 червня 2021 року, 20 серпня 2021 року, 18 жовтня 2021 року, явка третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: АТ "СК "Країна", ТДВ «Страхова компанія «Гардіан», ОСОБА_3 визнавалась обов`язковою в судові засідання, але на вимогу суду останні в судове засідання, так і не з`явилися, не повідомивши суду причини своєї неявки.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Яресько Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Шеховцов І.Є. позовні вимоги не визнав в повному обсязі та прохав відмовити в їх задоволенні за безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляду справи у його відсутність, проти задоволення позову заперечував, та прохав відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: АТ "СК "Країна", ТДВ «Страхова компанія «Гардіан», в судове засідання не з`явились, але надали на адресу суду заяви, в яких прохали проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представників, при вирішенні спору покладались на розсуд суду.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Транспортний засіб, марки Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до договору купівлі продажу автомобіля укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Стар Лайн" та ОСОБА_1 № №SLP_72/1004 від 10.04.2019 року, належав позивачу ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 6-8,9)

27 червня 2019 року близько 22 год. 10 хв. по вул. Сінній у м. Полтаві від вул. О. Гончара у напрямку вул. Європейська рухався автомобіль ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який на регульованому перехресті з вул. Остапа Вишні не надав перевагу в русі автомобілю Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , даний автомобіль рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку по вул. Раїси Кириченко від вул. Європейської до вул. О.Гончара.

Згідно ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 06 грудня 2019 року, закрито кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та звільнено останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням (а.с.3-5).

Судом встановлено, що цивільно правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , на час ДТП була застрахована в ТДВ "Страхова компанія «Гардіан", відповідно до страхового полісу № АО 0835071 від 16.04.2019 року. Відповідно до страхового полісу, термін дії якого визначений з 17.04.2019 року до 16.04.2020 року, на умовах якого була застрахована цивільно правова відповідальність будь якої особи, яка правомірно керувала забезпеченим транспортним засобом, страхова сума за договором за шкоду, завдану майну становить 100 000 грн., франшиза складає 2 000,00 грн. ( т. 1 а.с. 86).

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним Кодексом України, ЗУ «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Так, 09.08.2019 року на адресу ТДВ «СК «ГАРДІАН» від ОСОБА_2 надійшло письмове повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку. У повідомленні останнім зазначено, що 27.06.2019 року у м. Полтава сталася дорожньо - транспортна пригода за участю забезпеченого страховим полісом транспортного засобу під керуванням страхувальника та автомобіля Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_1 , належного позивачеві ОСОБА_1 .. У повідомленні зазначено, що в результаті дорожньо - транспортної пригоди постраждали страхувальник ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ..

17 жовтня 2019 року до вказаної стархової компанії повідомлення аналогічного змісту надійшло від ОСОБА_5 , який вказав, що в результаті дорожньо - транспортної пригоди постраждав він сам та ОСОБА_2 ..

В свою чергу, позивач у справі ОСОБА_1 до ТДВ «СК «ГАРДІАН» з повідомленням про страховий випадок та з заявою про виплату страхового відшкодування не звертався.

Відповідно до ст. 55 Закону № 1961 для отримання страхового відшкодування потерпілій чи іншій особі, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення по дорожньо транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 37.1.4 ст. 37 Закону України № 1961 підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо транспортної пригоди.

Судом встановлено, що ТДВ "СК "Гардіан" із заявою (претензією) про виплату страхового відшкодування, у порядку суброгації, за вих. № 9099/20 від 12.06.2020 року, звернулося до АТ "СК "Країна", яке здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту № УА/0204037/2.1.5.01 від 30.05.2019 року у сумі 421 360,03 грн., що перевищує страхову суму за полісом АО/0835071. Страхова сума за полісом № АО/0835071 складає 100 000,00 грн., франшиза становить 2 000,00 грн..

Представником третьої особи на стороні відповідача ТДВ «СК «Гардіан» в письмових поясненнях наданих суду вказувалось про те, що у випадку прийняття рішення про виплату страхового відшкодування за заявою АТ " СК "Країна", його розмір не може перевищувати 98 000,00 грн., а зобов`язання ТДВ «СК «Гардіан» за полісом «АО №0835071 будуть повністю виконані та припинені виконанням ( ст. 599 ЦК України).

В свою чергу, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 на час ДТП, була застрахована в АТ "Страхова компанія "Країна", згідно полісу УА № 204037 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного з власником вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 на період з 31.05.2019 року по 30.05.2020 року включно ( т.1 а.с12).

Судом встановлено, що власником автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до договору купівлі продажу №SLP_72/1004 від 10.04.2019 року, є ОСОБА_1 . Відповідно до договору купівлі продажу автомобіля, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Стар Лайн" та ОСОБА_1 № №SLP_72/1004 від 10.04.2019 року, його вартість становила 1 332 256,00 грн. (один мільйон триста тридцять дві тисячі двісті п`ятдесят шість грн.) ( т. 1 а.с.6-8,9).

Відповідно до листа від 11.08.2020 року, за вих. №12261, АТ "Страхова компанія "Країна" адресованого ОСОБА_1 , вказано, що відповідно до умов Договору страхування, Страховиком прийнято на себе обов`язок на умовах Правил добровільного страхування наземного транспорту АТ "СК "Країна", затверджених Нацкомфінпослуг 21.05.2013 року за № 0313135, та Договору здійснити виплату страхувальнику страхового відшкодування в разі настання страхового випадку. Згідно з п. 18.1 Договору страхування, відповідно до обраних умов Страхувальником при укладенні цього Договору, визначення розміру збитку та страхового відшкодування може здійснюватися на підставі: калькуляції Страховика, автотоварознавчого дослідження щодо визначення розміру збитків, рахунків СТО.

У відповідності до п. 7.1 Договору страхування, при укладенні Договору ОСОБА_1 було обрано умову, як ремонт ТЗ на сертифікованій СТО.

Згідно п 13.2 Правил страхування, у разі, якщо Страхувальник відмовився від оплати Страховиком вартості відновлювального ремонту на СТО (виплата страхового відшкодування на СТО згідно умов Договору), то розмір страхового відшкодування визначається на підставі п.13.11.3 цих Правил.

Відповідно до поданої заяви ОСОБА_1 на виплату страхового відшкодування за вх. № 23709 від 29.10.2019 року, ОСОБА_1 відмовився від оплати Страховиком вартості відновлювального ремонту на СТО, оскільки просив виплатити страхове відшкодування шляхом безготівкового розрахунку на рахунок заявника.

У відповідності до п. 13.11.3 Правил страхування, визначення розміру страхового відшкодування здійснюється Страховиком з урахуванням умов Договору, Правил та на підставі документів, а саме: «без СТО» - висновків (актів) або звітів автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості відновлювального ремонту та/або матеріального збитку, заподіяного власнику застрахованого ТЗ на момент страхового випадку, підготовленого спеціалізованою та вповноваженою експертною організацією, експертом, оцінювачем або калькуляції Страховика, складеної за допомогою спеціалізованого програмного продукту.

В листі зазначено, що, враховуючи умови страхування, АТ "СК"Країна" було визначено розмір збитку на підставі ремонтної калькуляції, складеної за допомогою спеціальної програми продукту Audatex, відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого ТЗ склала 878 850,54 грн., що в свою чергу підтверджується страховим актом № 08/54689/2.1.5.1 ( т.1 а.с.131).

У відповідності до п. 1.1.8 Правил страхування, конструктивна загибель - це таке пошкодження транспортного засобу, коли вартість його відновлення (ремонту) становить 60 і більше відсотків його страхової суми та відновлювальний ремонт застрахованого транспортного засобу проводити економічно недоцільно.

Пунктом 7.1 Договору страхування «Інші умови» встановлена ринкова вартість автомобіля у розмірі 1 190 400,00 грн..

Оскільки вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу перевищує 70 відсотків його ринкової вартості, транспортний засіб вважається конструктивно загиблим.

Відповідно до п. 18.2.1.2 Договору страхування, пунктів 13.14.3 та 13.14.4. Правил страхування, у випадку конструктивної загибелі Страховик виплачує страхове відшкодування у розмірі всієї страхової суми за вирахуванням вартості залишків пошкодженого застрахованого ТЗ, після чого застосовується франшиза, що визначається при укладенні Договору відповідно до ризику «НЗ незаконне заволодіння».

Пунктом 13.19 Правил страхування визначено, що вартість залишків ТЗ визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема: он-лайн аукціон з продажу автомобілів ТОВ «Україно Польське підприємство «Автоонлайн Україна» чи аналогічні аукціони) або на підставі висновку (акту) або звіту авто товарознавчого дослідження, або за згодою Сторін.

Відповідно до Заяви за вх. №23708 від 29.10.2019 року, вартість залишків ОСОБА_1 з АТ «СК «Країна» було погоджено за згодою сторін у розмірі 650 000,00 грн..

Таким чином, розмір страхового відшкодування було розраховано наступним чином:

1 190 400,00 грн. 650 000,00 грн. 119 040,00 грн., де:

1 190 000,00 грн. страхова сума, відповідно до п. 7.1 Договору страхування;

650 000,00 грн. вартість залишків, автоматично погоджені Сторонами та визначена на підставі п. 13.19 Правил страхування;

119 040,00 грн. розмір франшизи, відповідно до п. 7.1, 18.2.1.2 Договору страхування;

421 360,00 грн. розмір виплаченого страхового відшкодування.

В листі зазначено, що АТ "СК "Країна" було розраховано розмір виплаченого страхового відшкодування у цілковитій відповідності з умовами Договору страхування та Правил страхування (т.1 а.с.82-83).

Таким чином, судом встановлено, що страховою компанією АТ "СК "Країна" - автомобіль марки « Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 був визнаний конструктивно загиблим, оскільки вартість відновлювального ремонту застрахованого траснпортного засобу перевищує 70 відсотків його ринкової вартості, а отже фізично знищеним.

При цьому жодним чином, інший учасник ДТП - ОСОБА_2 до будь-яких оглядів, доліджень страховим комісаром, за резальтатами яких дана страхова компанія прийшла до таких висновків, не повідомлявся та не запрошувався в установленому порядку.

Дані обставини не були спростовані стороною позивача, в ході всього судового розгляду даної справи.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2 зазначеної статті).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як встановлено в ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 3ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу.

В даній справі ліміт відповідальності водія автомобіля ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО №0835071 від 16.04.2019 року, укладеним в ТДВ "СК "Гардіан", визначений у розмірі 100 000,00 грн..

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У разі фізичного знищення, КТЗ (колісних транспортних засобів) підлягає утилізації суб`єктом господарювання, який має ліцензію на здійснення операції у сфері поводження з небезпечними відходами та/або право провадження діяльності, пов`язаної зі збором заготівлею окремих видів, як вторинної сировини, згідно з вимогами Закону України "Про утилізацію транспортних засобів". Його вартість після ДТП приймається рівною сумі компенсації за зданий в утиль КТЗ (колісний транспортний засіб), у випадках, які передбачені законодавством. В інших випадках, вартість КТЗ ( колісного транспортного засобу) після ДТП не визначають.

Відповідно до п. 4 статті 7 Закону України № 421-VII від 04.07.2013 року "Про утилізацію транспортних засобів") при прийнятті на утилізацію транспортного засобу пункт прийому видає власнику транспортного засобу або уповноваженій особі довідку про прийняття транспортного засобу на утилізацію (в матеріалах справи довідка про прийняття транспортного засобу на утилізацію відсутня).

Наявні у справі документи свідчать про те, що в результаті ДТП 27 червня 2019 року автомобіль позивача страховою компанією визнаний таким, що фактично знищений з огляду на те, що вартість ремонту перевищує його вартість до ДТП. У зв`язку з цим розрахунок страхового відшкодування здійснювався у відповідності з нормою ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування виплачено позивачу у визначеному страховиком розмірі в сумі 421 360 грн. 00 коп., що ним не оспорюється, а залишки автомобіля вартістю 650 00,00 грн. залишено у власності позивача ОСОБА_1 , якими він мав право розпорядитись на власний розсуд.

Судом встановлено, що АТ "Страхова компанія "Країна" по факту дорожньо транспортної пригоди, яка мала місце 27 червня 2019 року, із застрахованим у АТ "СК "Країна" за договором добровільного страхування наземного транспорту № УА204037 від 30.05.2019 року транспортним засобом марки TOYOTA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , страховою компанією АТ " СК "Країна" було виплачено страхове відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 421 360,00 грн. наступним чином: 71 360,00 грн. 25.11.2019 року; 100 000 грн. 02.12.2019 року.; 100 000,00 грн. 20.12.2019 року; 150 000,00 грн. 27.12.2019 року ( т. 1 а.с.70).

В судовому засіданні представник відповідача не заперечував факт дорожньо- транспортної пригоди, яка мала місце 27 вересня 2019 року , як не заперечував і ступеня вини ОСОБА_2 у даній дорожньо транспортній пригоди. Попри це, представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Шеховцовим І.Є. вказано, що після дорожньо- транспортної пригоди відповідачем було здійснено відповідне повідомлення до страхової компанії, на підставі чого ОСОБА_1 було отримано від Страхової компанії «Країна» 100 000 грн., про що суду не було повідомлено позивачем.

Представник відповідача також вказував, що відповідно п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24..2003 року №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається, як вартість значення витрат, яких зазначав власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазначав чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користуватися КТЗ (втрата товарної вартості).

В свою чергу, як зазначив представник відповідача, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що після дорожньо - транспортної пригоди автомобіль, який перебував у його власності, а саме автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 , був оцінений у відповідності до визначеного порядку та методики, та відповідно визначена реальна шкода. Проте, з невідомих причин страховою компанією АТ "СК "Країна" було виплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 421 360,00 грн., де вказана сума страхового відшкодування, а також позивач отримав кошти за продаж автомобіля в сумі 550 000,00 грн., що сукупно складає 971 360,00 грн. та становить майже близько до вартості нового автомобіля вказаної марки та моделі, оскільки в судовому засіданні не заперечувалось стороною позивача те, що вказаний автомобіль на момент дорожньо транспортної пригоди перебував у власності ОСОБА_1 лише один місяць. Залишки даного транспортного засобу не були повернуті відповідачу ОСОБА_2 позивачем.

Проте, стороною позивача не було проведено експертного дослідження на встановлення та оцінки на час ДТП зносу транспортного засобу (втрати товарної вартості) та вартості відновлювального ремонту автомобіля « Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_1 , а також не було залучено відповідача до даних оглядів трансопртного засобу та експертних досліджень.

Судом визнаються обґрунтованими твердження сторони відповідача про те, що позивачем не було надано суду висновку оцінки страховою компанією щодо вартості застрахованого майна, документи, які б підтверджували розмір дійсних і реальних збитків та втрати товарної вартості автомобіля. Відповідач ОСОБА_2 не був запрошений до процедури оцінювання, чим порушеного його права, оскільки визначити на сьогоднішній день реальні збитки не є можливим, в зв`язку з реалізацією позивачем даного транспортного засобу, так як залишки транспортного засобу на даний час передані ОСОБА_3 ..

Наведені вище фактичні обставини справи дають суду підстави констатувати, що стороною позивача в ході розгляду даної справи не доведено реального розміру шкоди завданої транспортному засобу - автомобілю « Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_1 на час ДТП.

Відповідно до встановлених вище фактів, твердження сторони позивача про те, що транспортний засіб марки « Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті отриманих механічних пошкоджень у дорожньо - транспортній пригоді не підлягав відновленню є неспроможними та не доведеними з огляду на те, що в підтвердження обставини фізичного знищення даного автомоблія позивача, в силу технічно неможливого чи економічно необгрунтованого його ремонту, стороною позивача суду не надано взагалі: аварійного сертифікату (рапорту), звіту (акту) чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом, відповідно до вимог чинного законодавства.

В силу цього, судом не може вважатися належно визначеною АТ "СК "Країна" - вартість відновлювального ремонту автомобіля « Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 , за допомогою спеціального програмного продукту (Audatex), оскільки такий спосіб визначення даного розміру не відповідає вимогам ст. 30 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

При цьому, відповідний документ (калькуляції) на предмет проведення і визначення розміру відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу « Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 , за допомогою вказаного програмного продукту (Audatex), АТ "СК "Країна" на вимогу суду так надано і не було. В той же час, страховий Акт № 08/54689/2.1.5.1, від 25.11.2019 року, затверджений Головою правліення ПАТ СК "Країна" ( т.1 а.с.131), не може вважатися належним і допустимим доказом на підтвердження даного розміру завданої позивачу шкоди, оскільки калькуляції відновлювального ремонту взгалі не містить, а тому природа походження суми вартості відновлювального ремонту в сумі 878 850,54 грн. автомобіля є неналежною і необгрунтованою .

В свою чергу, в разі якщо автомобіль , який в результаті дорожньо транспортної пригоди визнаний таким, що не підлягає відновленню, за таких обставин страхова компанія, після сплати страхових сум, стає власником пошкодженого автомобіля і здійснює його реалізацію через аукціон. Відповідно до умов проведення такого виду аукціону , відповідач ОСОБА_2 мав би право на отримання в натурі частини автомобіля або його частин, які могли бути видалені з авто та складають конкретизовану об`єктивну суму відшкодованих відповідачем сум. Всупереч визначеному порядку, АТ "Страхова компанія "Країна" автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 , після проведення страхових виплат повернула позивачу ОСОБА_1 .. Судом встановлено та не заперечувалось стороною позивача про те, що в подальшому даний автомобіль позивачем було реалізовано ОСОБА_3 ..

Суд констатує, що в результаті дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав страхове відшкодування у сумі 421 360,00 грн. та останнім було реалізовано автомобіль « Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 гр.. ОСОБА_3 за 550 000 грн. (т.1 а.с. 221), що входить до суми відшкодуання шкоди внаслідок ДТП, а також спростовує твердження строни позивача про те, що транспортний засіб позивача, був фізично знищеним в результаті даної ДТП.

Як пояснила в судовому засіданні предстваник позивача ОСОБА_1 - адвокат Яресько Н.В., рішення АТ "СК "Країна" про визначення розміру страхового відшкодування позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не оскаржував, що дає суду підстави стверджувати про те, що позивач фактично погодився з усіма проведеними страховою компанією АТ "СК "Країна" розрахунками, в тому числі з визначеною вартістю його пошкодженого автомобіля до та після ДТП, оскільки такі дії були вчинені страховиком на користь ОСОБА_1 , всупереч визначеній процедурі та методиці визначення вартості збитків та норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Таким чином, суд констатує, що як вказував позивач в позові та стверджувала його представник в ході судового розгляду, стороною позивача акцентувалася увага на тому, що вартість транспортного засобу, належного позивачу становить саме 1 190400 грн.. Тобто, саме з урахуванням цієї суми, як похідної величини, повинен виходити суд під час вирішення питання щодо визначення ремонту даного транспортного засобу економічно необгрунтованим чи технічно неможливим. Відповідно до визначеного АТ "СК "Країна" розміру відновлюваного ремонту даного транспортного засобу його вартість складає 878 850,54 грн., а саме даний розмір сторона позивача вважає дійсним і доведеним, але попри це вказана сума 878 850,54 грн., не перевищує вартості транспортного засобу в сумі 1 190 400,00 грн. для визначення даного транспортного засобу фізично знищеним, як стверджує сторона позивача, що, в свою чергу, суперечить вимогам ст. 30 Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№1961-IV).

Таким чином, АТ "СК "Країна" при виплаті позивачу ОСОБА_1 саме вказаних страхових виплат дані вимоги закону не були враховані, що в свою чергу свідчить про безпідставність виплати даних виплат позивачу, поряд з поверненням страховою компанією ОСОБА_1 і залишків транспортного засобу, за який і було виплачене вказане страхове відшкодування.

Матеріали, надані АТ "СК "Країна" щодо виплати ОСОБА_1 стархового відшкодуання не містять жодних даних щодо визначеної вартості зносу транспортного засобу « Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 , на час виплати страхових виплат, що також є неприпустимим та вказує про неправильність проведених розрахунків страхового відшкодування, з метою їх здійснення на користь позивача.

Для з`ясування вказаних питань, а ні позивач ОСОБА_1 , а ні представник АТ "СК "Країна" в судові засідання так і не з`явилися, з невідомих суду причин, не зважаючи на визнання судом їх явки обов`язковою.

При цьому, очевидно, що єдиною підставою для відповідальності застрахованої особи у відповідності до норми ст. 1194 ЦК України, є недостатність страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закону України від 01.07.2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, завданої життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації транспортних засобів на території України.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 03.10.2018 року у справі № 760/15471/15-ц від 14.12.2021 року у справі № 147/66/17 висловела, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно ЗУ № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно- правової відповідальності , визначеній ст. 3 ЗУ №1961-IV.

Порядок відшкодування завданої позивачу шкоди мав відбуватися в порядку, визначеному статтею 30 Закону № 1961-IV, і позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП.

Судом встановлено, що автомобіль « Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 ,в стані після дорожньо-транспортної пригоди залишився у власності позивача ОСОБА_1 , і він розпорядився ним на власний розсуд, реалізував за суму, в розмірі 950 000,00 грн. визначену за домовленістю з покупцем ОСОБА_3 , тобто позивач, за власним бажанням та волевиявленням, фактично погодився на фактичне і повне йому відшкодування завданої йому шкоди внаслідок даної дорожньо - транспортної пригоди, що вкотре вказує про безпідставність його позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що в результаті дорожньо транспортної пригоди автомобіль марки « Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 , належний позивачу ОСОБА_1 , страховою компанією визнаний таким, що фактично знищений з огляду на те, що вартість ремонту перевищує його вартість до дорожньо -транспортної пригоди. У зв`язку з цим розрахунок страхового відшкодування здійснювався, у відповідності до ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування виплачено позивачу у визначеному страховиком у розмірі 421 360,00 грн., що ним не оспорюється, а залишки автомобіля « Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 , вартістю 650 000, 00 грн. залишено у власності позивача, якими він згодом і розпорядився на власний розсуд, здійснивши продаж свого автомобіля 18.12.2019 року за 550 000,00 грн., що в сукупному розмірі становить 971 360,00 грн..

У постанові Верховного Суду від 20.06.2023 у справі № 125/1216/20, викладено висновок про те, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Вказуючи на це в постанові від 20.06.2023 у справі № 125/1216/20, Велика Палата Верховного Суду зауважила на висновок експерта, що вартість ремонтно- відновлювальних робіт автомобіля дорівнює його ринковій вартості до ДТП, а тому позивач мав передати залишки транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, чим набути право отримати від останнього відшкодування шкоди в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП.

Водночас відповідач стверджував, що після ДТП позивач відремонтував і продав автомобіль, а тому сума збитку не доведена, а висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи не містить необхідних розрахунків.

З огляду на вказане, суд контатує, що позивачем не доведено в установленому порядку та належними і допустимими доказами, розмір дійсної завданої йому внаслідок дорожньо - транспортної пригоди шкоди, а саме розміру відновлювального ремонту його трансопртного засобу « Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 , не встановлено дійсну вартість даного транспортного засобу на момент дорожньо - трансопртної пригоди з урахуванням зносу, в результаті чого АТ "СК "Країна" було безпідставно визнано цей автомобіль фізично знищеним, та що в свою чергу не перешкоджало позивачу його в подальшому реалізувати, отримавши при цьому, певну суму фактично в рахунок відшкодування школи внаслідок ДТП, незважаючи на те, що автомобіль був визнаний фізично знищеним.

Разом з цим, суд зауважує, що позивач, за умови дотримання ними порядку і правил, визначених для цього, не позбавлений права отримати страхове відшкодуванння від ТДВ "Страхова компанія "Гардіан" в сумі 98 000 грн., котрі останній до цього часу не отримав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь коштів в сумі 219 040 грн. 00 коп., як різниці між фактичним розміром шкоди, завданої автомобілю позивача внаслідок ДТП, і страховою виплатою, в зв`язку з їх безпідставністю та недоведеністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5,10-13,81,83, 264-265,354 ЦПК України, ст.ст.23, 988, 1166, 1194 ЦК України, Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: АТ "СК "Країна", ТДВ «Страхова компанія «Гардіан», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди- відмовити .

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30- денний термін. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиН. І. Крючко