Справа № 296/8408/23
УХВАЛА

Іменем України

"22" грудня 2023 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Адамович О.Й., розглянувши заяву представника позивача АТ "Кредобанк" адвоката Павленка Сергія Валерійовича про забезпечення позову в цивільній справі №296/8408/23 за позовом Акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшла вищевказана позовна заява, відповідно до змісту якої позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №34348/2020 від 02.11.2020 року укладеного між АТ "Кредобанк" та ОСОБА_3 у розмірі 882551,51 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO 150, 2020 рік випуску, № шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2755 куб.см, колір чорний, ДНЗ НОМЕР_2 , шляхом продажу зазначеного автомобіля АТ "Кредобанк" на публічних торгах в рамках виконавчого провадження, за початковою ціною визначеною оцінкою майна на момент продажу.

Ухвалою від 18.09.2023 року відкрито провадження у справі.

21.12.2023 року представник позивача адвокат Павленко С.В. подав до суду заяву про застосування заходів забезпечення позову в якій просить накласти арешт та заборонити відчуження транспортного засобу TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO 150, 2020 рік випуску, № шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2755 куб.см, колір чорний, ДНЗ НОМЕР_2 ; передати на зберігання ДП "СЕТАМ" транспортний засіб TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO 150, 2020 рік випуску, № шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2755 куб.см, колір чорний, ДНЗ НОМЕР_2 ; визначити, що стягувачем за ухвалою є Акціонерне товариство "Кредобанк" ; боржниками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що вказаний автомобіль марки TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO 150, 2020 рік випуску, № шасі НОМЕР_3 , об`єм двигуна 2755 куб.см, колір - чорний, ДНЗ НОМЕР_2 належав ОСОБА_3 та виступає єдиним забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором № 34348/2020 від 02.11.2020 на підставі договору застави №8613 від 25.11.2020. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Спадщину, за матеріалами справи, прийняли його діти - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . На даний час, предмет застави відсутній у спадкоємців, його місцезнаходження невідомо. Даний факт позбавляє задовольнити вимоги кредитора, а боржникам, в даному випадку спадкоємцям, виконати зобов`язання за кредитним договором за рахунок заставного майна. 15.04.2021 р. ОСОБА_4 , звернувся до поліції з заявою про викрадення предмету застави, заявивши при цьому на ОСОБА_2 про факт вчинення злочину, номер провадження: 0000462 ЄРДР. Відповідно до п. 3.1.3 Договору застави майна Банк має право вимагати від будь-якої особи припинення посягання на предмет застави , яка загрожує його втраті або пошкодження. За таких обставин, АТ "Кредобанк" вважає, що має право на вилучення транспортного засобу у неналежного користувача: ОСОБА_2 , оскільки дана особа наразі безпідставно утримує та невідомо на яких підставах розпоряджається майном. Окрім того, місцезнаходження заставленого транспортного засобу - невідомо, від заставодержателя (Банку) автомобіль переховують.

Виходячи з наявних обставин, існує об`єктивна можливість знищення автомобілю в процесі експлуатації та неналежного зберігання, його пошкодження та здійснення по відношенню до нього навмисних дій, а особи які заволоділи автомобілем померлої особи можуть здійснити відчуження автомобілю у розібраному стані (по запчастинах), що взагалі зробить неможливим подальшого його використання. Оскільки Банку взагалі невідомо, хто зараз їздить на іншому автомобілі, є припущення що відносно майна можуть вчинятись незаконні, протиправні дії.

Відтак, щоб забезпечити збереження автомобіля, необхідно отримати до нього доступ та забезпечити належне зберігання з поставленням на автостоянку до винесення рішення, - для уникнення негативних, незворотних наслідків.

Пославшись на те, що реалізація заставного майна здійснюється в порядку Закону України "Про заставу" та "Про виконавче провадження" шляхом його продажу на аукціоні, представник позивача вказав, що застосування заходів забезпечення позову щодо передачі заставного майна на час вирішення справи у суді - транспортний засіб TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO 150, 2020 рік випуску, № шасі НОМЕР_3 , об`єм двигуна 2755 куб.см, колір-чорний, ДНЗ НОМЕР_2 - на відповідальне зберігання нейтральній організації - ДП "СЕТАМ", яка є єдиною структурою (юридичною особою), яка займається забезпеченням примусової реалізації майна, відповідатиме інтересам Банку як Заставодержателя так і інтересам Відповідачів, які за рахунок заставного майна виконають зобов`язання за кредитним договором.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України заява розглянута без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви, дійшов наступних висновків.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до частини першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пунктах 1 та 2 частини першої передбачено, що позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Враховуючи ціну позову та співставляючи її з предметом позову, суд дійшов висновку, що враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, вид заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на рухоме майно є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як відсутність арешту вказаного майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальна можливість відчуження майна на користь інших осіб, що в подальшому зробить неможливим або значно ускладнить виконання рішення суду, в разі задоволення позову.

Суд також бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, зокрема, те, що накладення арешту є тимчасовим заходом і не є формою позбавлення майна або повного утруднення його використання.

Разом з тим, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог заяви про передачу на зберігання ДП "СЕТАМ" вказаного транспортного засобу та визначення в ухвалі позивача стягувачем, а відповідачів боржниками, у відповідності з вимогами до виконавчого документа - ухвали суду, з наступних підстав.

Фактично вимоги заявника, викладені у прохальній частині заяви про забезпечення позову, зводяться до того, що він просить суд передати майно для подальшої його реалізації ще до вирішення спору по суті. Такі вимоги є тотожними за своїм змістом способу виконання можливого рішення суду.

Відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

За таких обставин, позивачу слід відмовити у задоволенні заяви в частині передачі майна на відповідальне зберігання та визначення позивача стягувачем, а відповідачів боржниками.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача АТ "Кредобанк" адвоката Павленка Сергія Валерійовича про забезпечення позову, задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки TOYOTA, модель LAND CRUISER PRADO 150, 2020 рік випуску, № шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2755 куб.см, колір чорний, ДНЗ НОМЕР_2 .

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає розгляду справи.

Копію ухвали про забезпечення позову направити на виконання до Територіального сервісного центру МВС №1841 (10004, Житомирський район, с. Довжик, вул. Богунська, 1А).

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суду міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. Й. Адамович