ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6102/23 Справа № 204/7305/22 Суддя у 1-й інстанції - Поштаренко О.В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпропетровської міської ради, про визначення місця проживання дитини разом із батьком,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпропетровської міської ради, про визначення місця проживання дитини разом із батьком.

В обґрунтування позову зазначив, що позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дитину, а саме сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2022 шлюб між ними розірвано.

Спільна дитина проживає разом з позивачем та перебуває на його повному утриманні, оскільки між позивачем та відповідачкою як батьками спільної дитини був укладений нотаріально посвідчений Договір про утримання дитини від 07.06.2022, що зареєстрований в реєстрі № 328, в якому зазначено, що після розірвання шлюбу між ними, дитина буде проживати разом з батьком на повному його утриманні.

Проте як стало відомо позивачу, відповідачка ОСОБА_2 має намір покинути територію України та виїхати за кордон разом із дитиною для влаштування свого особистого життя з подальшим працевлаштуванням, за межами території України.

Відповідачка не зазначає в яку саме країну має намір поїхати та остання не має за кордом житло, а також умови для належного місце проживання дитини, крім того остання не працевлаштована.

З урахуванням зазначених обставин, позивач вважає, що у відповідачки відсутні сталі умови для комфортного проживання їх дитини у разі переїзду у зв`язку з чим заперечує проти виїзду дитини за кордон.

При цьому зазначає, що він як батько дитини може забезпечити всі належні умови для комфортного проживання та виховання дитини, оскільки офіційно працевлаштований, має стабільний дохід та власне житло.

Крім того позивач посилається в позовній заяві, що не має наміру чинити перешкод у спілкуванні дитини з матір`ю, у зв`язку з чим вважає, що в нього як у батька дитини, з урахуванням умов Договору від 07.06.2022 є всі підстави для звернення до суду із вказаним позовом (а.с. 2-5).

Враховуючи зазначене, позивач просив суд визначити місце постійного проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпропетровської міської ради, про визначення місця проживання дитини разом із батьком відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги, посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2022 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , укладений 25.06.2016 у Кіровському районному у м. Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 279, був розірваний. В стягненні аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відмовлено, з підстав постійного проживання дитини із батьком. Від шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23 листопада 2017 року (а.с. 15).

07.06.2022 між позивачем ОСОБА_2 , з однієї сторони, та відповідачем ОСОБА_1 , з другої сторони, був укладений нотаріальний Договір між батьками про визначення місця проживання дитини, порідку здійснення батьківських прав та участі у вихованні дитини (а.с. 16-19). Даний Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Красотою Т.О. і зареєстрований в реєстрі за № 328.

Загальними положеннями вказаного договору, визначено, що: 1. Після розірвання шлюбу, Дитина буде проживати із батьком, та у батька виникає обов`язок по утриманню малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який буде проживати разом із Батьком за адресою: АДРЕСА_1 . 2. Проживання батьків окремо від ОСОБА_4 не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків, щодо Дитини. 3. Після досягнення малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 десятирічного віку та чотирнадцятирічного віку, даний Договір може бути змінений Батьками з урахуванням бажання самої дитини щодо визначення її місця проживання, в разі зміни якого, Батьками укладається договір про внесення змін та доповнень до цього Договору, який є його невід`ємною частиною його та укладається і посвідчується нотаріально.

4. Усі питання, що стосуються виховання, освіти, охорони здоров`я, медичного обслуговування та будь-які інших істотних аспектів життя Дитини, цього фізичного та/або соціального буття, вирішуються Батьками спільно, виходячи з інтересів та з урахуванням думки дитини.

5. Батько гарантує Матері право вільно відвідувати і спішуватися із спільною Дитиною в будь-який зручний для Матері час, враховуючи графік навчання та відпочинку спільної ОСОБА_4 , а також брати участь у її вихованні.

6. За домовленістю СТОРІН, обов`язок повного утримання спільної ОСОБА_4 , включаючи витрати на дошкільну, шкільну, позашкільну освіту, оплату гуртків, лікування, витрати на організацію відпочинку не покладається на Батька. 7. СТОРОНИ обізнані, що відповідно до вимог ст. 162 Сімейного кодексу України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

8. Батько зобов`язується не створювати будь-яких перешкод Матері у вихованні і спілкуванні з їхньою Дитиною. Під перешкодами Матері у вихованні і спілкуванні з створення перешкод, або не сприяння, й не надання без вагомих підстав батьком ОСОБА_4 , в тому числі зміна самостійно місця проживання ОСОБА_4 , зміні, місць навчання, переховування ОСОБА_4 від матері, та/або незабезпечення підтримки можливості Матері зв`язатися з Дитини будь-якими засобами зв`язку.

Відповідно до висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини наданого Органом опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпропетровської міської ради № 41-р від 07.03.2023 року, щодо викладених у позові вимог за місцем проживання батька та дитини проведено обстеження житлово-побутових умов та складено акт: відповідно до якого умови для проживання дитини задовільні. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 14.12.2023 ОСОБА_1 має матеріальний дохід (а.с. 75-76).

Відповідно до листа Органу опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпропетровської міської ради № 03/18-110 від 06.03.2023 вказано, що 01.03.2023 відбулося засідання щодо доцільності визначення місця проживання дитини разом із батьком. На вказаному засіданні були присутні батько та мати дитини, яка не заперечували проти проживання дитини із батьком ОСОБА_1 . В зв`язку із чим було надано висновок про доцільність визначення місця проживання дитини разом із батьком (а.с. 78 на звороті -79).

На теперішній час дію укладеного нотаріального договору щодо визначення місця проживання дитини в судовому засіданні ніхто із сторін не оскаржував.

На сьогодні дитина проживає з батьком. Вказана обставина підтверджується сторонами .

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позову.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що на сьогодні дитина проживає з батьком. Вказана обставина підтверджується сторонами .

Відповідачкою не дотримуються фактичні домовленості, що випливають з Договору про утримання дитини від 07.06.2022 року, а саме, у зв`язку з прийняттям позивачем рішення щодо зміни адреси мешкання його та сина.

Від так, вказаний Договір, фактично відповідачкою не визнається, та не виконується, й питання постійного місця мешкання сина є невирішеним, та спір, який виник між позивачем та відповідачкою з цього приводу, потребує урегулювання в судовому порядку.

Висновки суду першої інстанції про те, що оскільки дію укладеного нотаріального договору щодо визначення місця проживання дитини в судовому засіданні ніхто із сторін не оскаржував, тому відсутній спір між сторонами, є хибним твердженням, та не сприяють належному врегулюванню спору та захисту порушених прав та інтересів позивача та інтересів й прав дитини.

За положеннями частини 1 статті 3, частини 1 статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «М.С. проти України» (рішення від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13) вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, а тому у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже потім права батьків.

Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо.

Таким чином, при вирішенні спорів про визначення місця проживання дитини доцільно та правильно керуватися виключно інтересами дитини, судам передусім потрібно впевнитися, що саме той з батьків, на чию користь буде прийнято рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 26 травня 2021 року у справі № 309/1760/16-ц.

Встановлено, що відповідно до висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини наданого Органом опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпропетровської міської ради № 41-р від 07.03.2023 року, щодо викладених у позові вимог за місцем проживання батька та дитини проведено обстеження житлово-побутових умов та складено акт: відповідно до якого умови для проживання дитини задовільні. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 14.12.2023 ОСОБА_1 має матеріальний дохід (а.с. 75-76).

Відповідно до листа Органу опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпропетровської міської ради № 03/18-110 від 06.03.2023 вказано, що 01.03.2023 відбулося засідання щодо доцільності визначення місця проживання дитини разом із батьком. На вказаному засіданні були присутні батько та мати дитини, яка не заперечували проти проживання дитини із батьком ОСОБА_1 . В зв`язку із чим було надано висновок про доцільність визначення місця проживання дитини разом із батьком (а.с. 78 на звороті -79).

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, про те, що найкращим інтересам малолітньої дитини буде відповідати визначення її місця проживання разом з батьком позивачем у справі ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, з позивача на користь відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 481 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2023 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування в особі Центральної адміністрації Дніпропетровської міської ради, про визначення місця проживання дитини разом із батьком задовольнити.

Визначити місце постійного проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 481 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Головуючий:

Судді: