ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/26645/22

Провадження № 22-ц/4820/1207/23

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2023 року, суддя Продан Б.Г., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

встановив:

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 22166,12 грн.

Мотивуючи вимоги, зазначила, що відповідач не виконує належним чином свій обов`язок по сплаті аліментів, встановлений рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25.02.2016 року, яким стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , 2013 року народження в розмірі частини усіх доходів відповідача. З вересня місяця 2022 року відповідач не сплачує аліментів, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.03.2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) по аліментах в сумі 10000 грн. за період з 01.09.2021 року по 01.09.2022 року.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходив з того, що позивачем правильно проведено розрахунок пені, який відповідає вимогам закону, практики та здійснений відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року.

Разом з тим, зменшуючи її розмір, суд зауважив, що заборгованість платника аліментів виникла у зв`язку з відсутністю стабільного заробітку та його скрутним матеріальним становищем. На час розгляду справи судом, заборгованість по аліментам відсутня.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду в частині незадоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог вказала, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права та ухвалив рішення, ґрунтуючись на припущеннях. Зокрема, зазначила, що відповідач працює перевізником та має у своєму користуванні два автомобілі, систематично допускає виникнення заборгованості, свідомо ухиляється від сплати аліментів, сплачуючи їх лише після примусових заходів, застосованих до нього органами державної влади. Заборгованість за період лютий-квітень 2023 року відповідачем не сплачена.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.02.2016 року у справі №686/1759/16, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , 2013 року народження, аліменти в розмірі частини всіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з довідкою - розрахунком заборгованості з виплати аліментів №50866 від 27.09.2022 року, виданою Другим відділом державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), заборгованість по аліментах з 01.09.2021 року по 30.08.2022 року становила 22166,12 грн., яка була у вересні 2022 року (а.с. 11).

Як вбачається зі змісту довідки - розрахунку заборгованості з виплати аліментів від 06.02.2023 року, виданої Другим відділом державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), заборгованість по аліментах з 01.09.2021 року по 01.01.2023 року відсутня, переплата становить 1648 грн. Відповідачем 01.01.2023 року було сплачено 9000 грн. аліментів, станом на кінець вересня 2022 року переплата аліментів становила 5000 грн. (а.с. 34).

Згідно з розрахунком ОСОБА_1 , сума пені за невчасну сплату аліментів з 01.09.2021 року по 30.08.2022 року включно складає 41982,50 грн.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Великою Палатою Верховного Суду у правовому висновку, викладеному у постанові від 03.04.2019 року роз`яснено порядок розрахунку аліментів у разі їх прострочення, згідно з яким розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць помножено на кількість днів заборгованості помножено на 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1% (справа №333/6020/16-ц, провадження №14-616цс18).

Враховуючи, що підстави для стягнення аліментів, а також розрахунок позивача щодо стягнення пені, з яким погодився суд першої інстанції, сторонами не оспорювалися, колегія суддів оскаржуване рішення суду в цій частині не переглядає.

Разом з тим, щодо зменшення судом розміру стягнутої пені колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та ст. 196 СК України, неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР №789-XII від 27.02.1991, частин 7, 8 статті 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Так, колегія суддів вважає, що зменшення судом розміру пені з 22166,12 грн. до 10000 грн. є необґрунтованим та суперечить інтересам дитини з огляду на наступне.

Положенням частини 1 статті 179 СК України визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Наявність заборгованості зі сплати аліментів свідчить про те, що дитина була позбавлена майна, що належить їй за законом. Стягнення пені за прострочення виконання аліментних зобов`язань є механізмом захисту порушеного права дитини на належне утримання.

У §54 рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року №31111/04, у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№2) від 27.11.1992 року, №250, ст. 35-36, §90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 систематично допускає заборгованість зі сплати аліментів, зокрема, ним не сплачувалися аліменти в належному розмірі в період з вересня 2021 року по серпень 2022 року включно, з жовтня 2022 року по грудень 2022 року включно, з лютого по квітень 2023 року включно.

В той же час, необхідно врахувати, що ОСОБА_2 є працездатною особою, не має на утриманні інших осіб та йому було достеменно відомо про наявність рішення про стягнення з нього на утримання сина ОСОБА_3 , аліментів у визначеному судом розмірі.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач сплачував заборгованість по сплаті аліментів після того, як відносно нього застосовувалися заходи примусового стягнення, а не щомісячними платежами, розмір яких становив 3088 грн. щомісяця.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України,розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

В матеріалах справи відсутні докази щодо наявності у платника аліментів обставин, які є підставою для можливого зменшення розміру неустойки.

З урахуванням встановлених обставину у справі, оскільки інтереси дитини повинні переважати над інтересами батьків, колегія суддів, беручи до уваги обмеження щодо граничного розміру пені, встановлене ч. 1 ст. 196 СК України, дійшла висновку про відсутність підстав для зменшення розміру неустойки в даному випадку, тому до стягнення підлягає пеня у повному розмірі, але не більше, ніж сума заборгованості за відповідний період, нарахованої державним виконавцем, тобто в розмірі 22166,12 грн.

Оскаржуване судове рішення було ухвалено без встановлення усіх обставин справи, за відсутності доказів щодо наявності підстав для зменшення пені з прострочення сплати аліментів, тому доводи апеляційної скарги слід визнати обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку зі сплати аліментів за період з 01 вересня 2021 року по 01 вересня 2022 року в розмірі 22166 грн. 12 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова