Справа № 331/5861/23
Провадження № 2/331/2154/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

за участю секретаря судового засідання Крамаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1139367 від 05.09.2023 року (а.с.3-4), звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 10 жовтня 2014 року відповідача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь позивача ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів (заробітку) доходу відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Донька ОСОБА_5 проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області. Позивач стверджує, що незважаючи на наявність рішення суду, відповідач, діючи в законний спосіб, шляхом працевлаштування на 1/4 ставки і відповідно нарахування йому заробітної плати відбувається у розмірі 1/4 частини мінімальної заробітної плати, намагається в такий спосіб зменшити розмір стягуваних аліментів, що у свою чергу свідчить про небажання відповідача виконувати покладені на нього обов`язки по утриманню доньки ОСОБА_5 . Така поведінка відповідача потребує від позивача додаткових зусиль для утримання спільної дитини сторін, оскільки дитина потребує додаткових витрат, пов`язаних з її духовним розвитком та станом її здоров`я. Діючим законодавством передбачено, що батьки, незважаючи на обов`язок сплачувати аліменти, також зобов`язані нести додаткові витрати по утриманню дитини, які пов`язані з особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хвороба, каліцтво тощо). Позивач зазначає, що їх спільна із відповідачем донька з раннього дитинства хворіє на стійку форму алергії, перебіг якої інколи має доволі тяжку характеристику та особливо загострюється у другій половині літа, у зв`язку з цвітінням деяких рослин, ареалом яких, зокрема є Запорізька область. Так, у серпні 2023 року донька ОСОБА_5 у черговий раз перенесла алергічний напад, у зв`язку з чим вона була госпіталізована до КНП «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня». Під час перебування доньки у лікарні та проходження нею курсу лікування, позивач вимушена була придбати ліки та оплачувати певні обстеження доньки, проводити аналізи тощо. Саме надання лікарських послуг зазначеною лікарнею є безкоштовне, але придбання ліків, проходження аналізів, тощо є платним. В зазначений період, тобто під час лікування доньки у КНП «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня», позивач вимушена була придбати ліки та оплатити проведення аналізів на суму 7604 грн. 11 коп. Обставини перебування дитини на лікуванні, придбання ліків та оплата проведених аналізів підтверджується випискою із медичної карти хворого, квитанціями, чеками. Крім того, у дитини змалку маються вади щодо розвитку щелепно-лицевої частини обличчя (неправильний прикус) та стану здоров`я зубів. Так, на протязі травня-липня 2023 року донька сторін позову неодноразово проходила курси профілактики хвороби зубів та їх лікування, на що позивачем було витрачено 20930 грн. Відшкодувати зазначені витрати відповідач не бажає, оскільки він взагалі не спілкується ані з донькою, ані з позивачем. На теперішній час позивач не працює, оскільки здійснює догляд за чотирирічною донькою ОСОБА_6 , яка народилася від другого шлюбу. Позивач вимушена здійснювати такий догляд за зазначеною дитиною також у зв`язку з тим, що дитячі садочки не працюють, підприємство позивача також не працює. Отже, як вважає позивач, у неї є правові підстави вимагати від відповідача відшкодування витрат, які були спрямовані на лікування їх спільної доньки у повному обсязі, а саме у розмірі 28534 грн. Крім того, позивач зазначає, що дитина сторін по справі має здібності до музики. у зв`язку з чим на протязі останніх шести місяців остання отримує уроки музики на гітарі. У зв`язку з викладеним, позивач вимушена була придбати музичний інструмент гітару, а також захисний чохол для гітари, загальна вартість яких становить 3689 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові втрати на утримання їх спільної дитини ОСОБА_5 , а саме, 20930 грн., які понесені позивачем при лікуванні зубів та щелепно-лицевої частини обличчя доньки; 7604 грн., які витрачені на лікування доньки у період з 21 по 28 серпня 2023 року; 3689 грн. витрати. Які понесені на придбання музичного інструменту та аксесуарів до нього.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 07 вересня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання (а.с.28).

25 вересня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач ОСОБА_3 зазначає, що надані позивачем документи не підтверджують потребу у придбанні ліків, оплати аналізів, адже відповідні рецепти та направлення на аналізи не надано. Окрім того, відповідно до додатків до позовної заяви, є тільки виписка із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_4 , яка проходила лікування у державній установі КНП «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» ЗОР, де останній надавалась безкоштовно відповідна медична допомога, у тому числі при проведенні медичної діагностики (обстеження, аналізи, рентгенографія тощо). Разом з тим, відповідач не погоджується із твердженням позивача про те, що дані витрати є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, оскільки позивачем не наведено наявності особливих обставин для їх понесення, а тому дані витрати охоплюються аліментними зобов`язаннями, які були стягнуті на користь позивача рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 10 жовтня 2014 року. Окрім того, позивачем не доведено ту обставину, що саме нею були понесені дані витрати, а також необхідність їх понесення з урахування вищезазначених обставин. Щодо витрат на встановлення брекетів відповідач зазначає, що встановлення брекетів носить косметичний характер та не обумовлено саме вадами розвитку дитини або її хворобою. Так, позивачем не надано медичної документації встановленого зразка щодо підтвердження встановленого лікарем ортодонтом діагнозу з необхідністю невідкладного подальшого встановлення відповідних брекет-систем. Щодо витрат на придбання музичних інструментів, відповідач зазначає, що жодних доказів придбання такого обладнання, у зв`язку саме з розвитком здібностей дитини, позовна заява не містить, а тому такі витрати не підпадають під дію статті 185 СК України. Відповідач зазначає, що позивач не надав належних доказів на підтвердження того, що дитина на протязі шести місяців відвідує уроки музики на гітарі. Відповідач також зауважує, що позивач просить стягнути з нього повну вартість понесених нею витрат на утримання дитини, але це суперечить положенням статті 7 СК України про рівність обов`язків батьків щодо дитини. Окрім того, відповідач просить суд врахувати при розгляді справи, що на теперішній час на його утриманні перебуває дружина та малолітній син. Зауважує, що він працює водієм автотранспортних засобів на ПП «Ласунка-Маркет» Запорізького невідособленого філіалу, заробітна плата його, відповідно до довідки, складає 6700 грн., з яких він виконує аліментні зобов`язання щодо їх спільної з позивачем дитини (а.с.36-43).

26 вересня 2023 року від представника позивача адвоката Фоменка С.І. на адресу суду надійшла відповідь відзив на позовну заяву, в якій представник позивача зазначає, що відповідачу достеменно відомі ті обставини, що у доньки ОСОБА_5 з дитинства маються вади щодо розвитку щелепно-лицевої частини обличчя (неправильний прикус) та стану здоров`я зубів. Донька ОСОБА_5 стає дорослішою, станом на теперішній час їй уже виповнилося 12 років, у подальшому після зміни у гормональній системі дівчини, у зв`язку із статевою зрілістю, вчиняти таке лікування стане надто складніше, а навіть неможливо. Отже, проведення зазначеного лікування є нагальною потребою, а не забаганкою як позивача так і спільної дитини сторін по справі. Сторона позивача стверджує, що відповідачу достеменно відомо про хронічну хворобу дитини і, на думку позивача, нею надано суду належні та допустимі докази щодо необхідності придбання ліків тощо. Будь-яких доказів неналежного виконання позивачем батьківських обов`язків по утриманню дитини відповідачем не надано, а отже вважається, що витрати на дитину, яка проживає окремо від батька, несе саме її мати. Будь-яких витрат на свою дитину відповідач додатково не несе, натомість усіляко намагається уникнути від зобов`язань, які покладені на нього законом. Підсумовуючи викладене, позивач вважає, що заперечення відповідача, які викладені у відзиві, є необґрунтованими. Позивач наполягає на своїх позовних вимогах та просить суд їх задовольнити (а.с.45).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 і її представник адвокат Фоменко С.І. не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили (а.с.30, 31, 34, 55, 56). Разом з тим, позивачем і представником позивача було подано до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутності як позивача, так і представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять позов задовольнити (а.с.60).

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за офіційним місцем реєстрації відповідача, що підтверджується, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення відповідачу особисто (а.с.35). Також належне сповіщення відповідача здійснено судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади про виклик відповідача до суду, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с.58). Разом з тим, 17 листопада 2023 року відповідач надав до канцелярії суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, підтримую у повному обсязі (а.с.59).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 та ОСОБА_7 народилась донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 22 травня 2015 року, актовий запис № 140 (а.с.9).

Відповідно до рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 10 жовтня 2014 року, яке міститься в матеріалах цивільної справи, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , зареєстрований 09 липня 2010 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 277, розірвано. З ОСОБА_3 було стягнуто на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % мінімального прожиткового мінімуму громадян, починаючи з 26 серпня 2014 року та до повноліття дитини (а.с.10-11).

11 листопада 2017 року ОСОБА_8 та ОСОБА_7 уклали шлюб. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_9 », про що Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізької області видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 11 листопада 2017 року, актовий запис № 406 (а.с.8).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області № 438 від 30.08.2023 року, позивач ОСОБА_1 проживає без реєстрації з березня 2022 року по теперішній час у будинку АДРЕСА_1 разом з доньками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою статті 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Положеннями ч. 1 ст. 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини, оскільки аліменти стягуються з метою забезпечення нормальних матеріальних умов для життя дитини. Проте, в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються ще і додаткові витрати. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається вищезазначеною статтею Сімейного Кодексу України, при цьому визначення обставин, що можуть бути визнанні істотними в кожному конкретному випадку, закон відносить до компетенції суду та на його розсуд. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку, при цьому наявність особливих обставин підлягає доведенню позивачем у судовому засіданні.

Відповідно до наданої позивачем медичної документації, а саме виписки (епікриз) із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 5771 від 28.08.2023 року, судом встановлено, що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поставлено діагноз: гострий обструктивний бронхіт; риносинусит, алергічний риніт; загроза формування бронхіальної астми; хронічна стрептококова інфекція; дисметаболічна кардіоміопатія; кіфосколіотична постава. У зв`язку з наявними захворюваннями, з 21.08.2023 року по 28.08.2023 року дитина ОСОБА_4 була госпіталізована до КПН «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» ЗОР (а.с.14).

Таким чином, суд вважає хвороби малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особливою обставиною, яка потребує додаткових витрат на дитину.

За змістом ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Правовою нормою ч. 1 ст. 60 ЦПК України, встановлено правило за яким кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які приймають участь у справі, не підлягають доказуванню.

Фіскальними чеками № 0061 від 17.08.2023 року, № 0847 від 18.08.2023 року, № 0212 від 21.08.2023 року, № 0402 від 22.08.2023 року, № 0211 від 21.08.2023 року, № від 21.08.2023 року, № від 22.08.2023 року, № VMNKLSH-ACU від 29.08.2023 року, № r553k8BZJ7A від 23.08.2023 року, підтверджуються витрати позивача ОСОБА_1 , які були понесені останньою при лікуванні донь ОСОБА_5 у період з 21.08.2023 року по 28.08.2023 року, під час госпіталізації доньки до КПН «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» ЗОР, на загальну суму 5213 гривень 61 копійку (а.с. 16, 19).

Відповідно до наданої довідки від 03.06.2023 року, виданої лікарем ОСОБА_11 , судом встановлено про те, що у малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постановлено діагноз: патологічний прикус, оральне зміщення других різців, нахил зубів на 26°, звуження зубного ряду верхньої щелепи, клас ІІ Distocclusion, підклас 1. Рекомендовано встановлення брекет-системи на верхню щелепу (а.с.52).

Таким чином, суд вважає, що витрати, пов`язані з лікуванням зубів та щелепно-лицевої частини обличчя дитини ОСОБА_4 , є особливою обставиною та відносяться до додаткових витрат на дитину.

Фіскальним чеком № 03630001 від 23.05.2023 року, квитанцією № 000152 від 19.06.2023 року, актом виконаних стоматологічних робіт від 05.07.2023 року, фіскальним чеком № від 30.06.2023 року, підтверджуються витрати, які понесені позивачем при лікуванні зубів та щелепно-лицевої частини обличчя малолітньої дитини ОСОБА_4 на протязі травня, червня, липня 2023 року, на загальну суму 20930 гривень 00 копійок (а.с.20, 21, 22, 23).

Разом з тим, на підтвердження витрат, які були понесені позивачем при лікуванні дитини, позивач послалася на ксерокопію списку лікарських засобів від 29.08.2023 року на загальну суму 2077,5 (а.с.15). Між тим, суд критично ставиться до даного письмового доказу, оскільки він ніяким чином не підтверджує витрати, понесені позивачем при лікуванні дитини.

Суд також не приймає до уваги фіскальний чек № від 30.03.2019 року (а.с.17) та фіскальний чек № 45322 від 29.09.2023 року (а.с.49), оскільки позивач просить суд стягнути додаткові витрати на лікування дитини за період з травня по липень 2023 року та за період з 21 по 28 серпня 2023 року, в той час, як дати, які зазначені у чеках (30.03.2019 року і 29.09.2023 року) не входять в період часу, за який позивач просить суд стягнути додаткові витрати на утримання дитини.

Що стосується додаткових витрат на дитину, що викликані розвитком здібностей дитини, то на підтвердження понесених позивачем витрат щодо цього суду надано товарний чек від 08.04.2023 року, де зазначено: гітара Maxtone CGC 3910, вартість якої 2999 грн. та чохол гітарний, вартість якого 690 грн., загальна сума 3689 грн. (а.с.25).

Проте, до матеріалів позовної заяви позивачем не додано жодних доказів на підтвердження того, що неповнолітня дитина ОСОБА_4 дійсно відвідує уроки музики, зокрема гри на гітарі і, що дана гітара та чохол до неї дійсно були придбані саме для дитини ОСОБА_4 .

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення додаткових витратах на дитину, що викликані розвитком здібностей дитини, а саме, які пов`язані з придбанням гітари і аксесуарів до неї на загальну суму 3689 грн.

У пункті 18 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, звернуто увагу на те, що до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактичні зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Тобто, факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений.

Аналізуючи вищезазначене, враховуючи, що понесені позивачем витрати, пов`язані з лікуванням дитини, що є тією особливою обставиною, наявність якої пов`язана з можливістю стягнення додаткових витрат, та зумовлена медичними показаннями і є необхідною для дитини з урахуванням рекомендацій та показань лікарів а також приймаючи до уваги, що на підтвердження понесених витрат позивачем надано суду належні, допустимі та переконливі докази, які підтверджують дані обставини, суд приходить до висновку, що додаткові витрати, які пов`язані із лікуванням доньки у період з 21.08.2023 року по 28.08.2023 року під час госпіталізації її до КПН «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» становлять 5213 гривень 61 копійку, а також 20930 гривень 00 копійок витрати, які пов`язані із лікуванням зубів та щелепно-лицевої частини обличчя ОСОБА_4 на протязі травня, червня, липня 2023 року, а всього на загальну суму 26143 гривні 61 копійка.

Частина 1 статті 141 СК України закріплює правову норму, згідно якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За правилами ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Виходячи із аналізу вказаних норм закону, необхідно дійти до висновку, що батьки дитини мають в рівній мірі обов`язок щодо утримання дитини, піклування про її здоров`я, в тому числі щодо участі у додаткових витратах на дитину, які викликані особливими обставинами, зокрема з її хворобою.

За змістом ч. 2 ст. 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Отже, саме суд вирішує в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягнення аліментів відповідно до ст. 182 СК України. У випадках, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Відповідачем всупереч обов`язку доказування не наведено наявності істотних обставин, які б виключали його обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину або впливали на зменшення його частки участі у таких витратах.

Таким чином, оскільки досліджені судом докази по справі свідчать про те, що малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно хворіє, що є особливою обставиною, яка потребує додаткових витрат на дитину, а також враховуючи, що батьки дитини мають рівні обов`язки щодо її утримання, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути половину від загальної суми витрат, понесених позивачем у зв`язку з хворобою дитини, а саме у розмірі 13071 грн. 81 коп.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, які пов`язані з лікуванням дитини, підлягають частковому задоволенню у сумі 13071 грн. 81 коп.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, якою визначено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 435 грн. 52 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 141, 150, 180, 182, 185 СК України, ст.ст. 11, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), в особі представник позивача ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ), до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) про стягнення додаткових витрат на утримання дитину, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 13071 (тринадцять тисяч сімдесят одна) гривню 81 копійку.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у сумі 435 (чотириста тридцять п`ять) гривень 52 копійки.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Яцун