1Справа № 335/6502/22 2/335/271/2023
26 червня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Крамаренко І.А., за участі секретаря судового засідання Деркач А.А., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
04.10.2022 позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Козар М.В., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, в обґрунтування якого вказав наступне.
Між сторонами було укладено договір позики від 06.01.2022 № 3060122-01, з урахуванням додаткової угоди від 12.01.2022 за № 1, на суму 121 188,00 грн., що по курсу АТ КБ «Приватбанк» станом на день укладання договору складає 4375,00 доларів США. Відповідно до вимог укладеної додаткової угоди від 12.06.2022 № 1 до договору позики від 06.01.2022 № 3060122-01, відповідач зобов`язався повернути вказані кошти не пізніше ніж через 5 місяців з моменту укладання договору, до 06.06.2022. Сторони домовилися, що загальна сума у гривнях, яка підлягає поверненню, буде відповідати 4375 доларів США, за курсом їх продажу в АТ КБ «Приватбанк» не пізніше ніж через 5 місяців з моменту укладання договору, до 06.06.2022. На підтвердження факту отримання грошових коштів відповідачем власноруч було складено боргову розписку від 12.01.2022 з зазначенням фактів отримання грошових коштів у борг. Також було укладено договір застави від 06.01.2022, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Козиряцькою О.В. Станом на час складання даного позову, відповідач частково виконав свої боргові зобов`язання, передбачені договором позики, з урахуванням додаткової угоди від 12.01.2022 за № 1, а саме: 16.02.2022 сплатив 933,90 грн., що на день сплати 16.02.2022, згідно курсу АТ «Приватбанк» еквівалентно 33,00 долари США.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, у порядку спрощеного позовного провадження, та призначено у справі судове засідання.
25.05.2023, за заявою ОСОБА_1 , долучено до матеріалів справи оригінал боргової розписки ОСОБА_2 від 06.01.2022 на суму 85 938,00 (еквівалентом 3 125 доларів США), згідно Договору позики №3060122-01 від 06.01.2022.
26.06.2023, за заявою ОСОБА_1 , долучено до матеріалів справи оригінал боргової розписки ОСОБА_2 від 12.01.2022 на суму 121 188,00 (еквівалентом 4 375 доларів США), згідно додаткової угоди №1 від 12.01.2022 до Договору позики №3060122-01 від 06.01.2022.
Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, представник направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило.
Оскільки, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 06.01.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики № 3060122-01 (далі Договір позики), відповідно до якого позикодавець передав у власність позичальникові грошові кошти у сумі 85 938,00 грн., що еквівалентно за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» - 3125,00 доларів США, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві суму позики у строк до 06.06.2022 (п.1 Договору позики), відповідно до графіку повернення грошових коштів (п.5 Договору позики). (а.с. 14-16).
Згідно п. 2 Договору позики, сума позики отримана позичальником у повному обсязі до моменту підписання договору.
На підтвердження укладення Договору позики відповідач надав позивачу розписку від 06.01.2022 про отримання суми грошових коштів у розмірі 85 938,00 грн., що еквівалентно за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» - 3125,00 доларів США, відповідно до якої зобов`язався повернути їх у повному обсязі у строк до 06.06.2022.
Відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору позики №3060122-01 від 06.01.2022, укладеної 12.01.2022 між позивачем та відповідачем, внесені зміни та доповнення до Договору позики від 06.01.2022, а саме: п.п.1,5,6.1 Договору позики викладено у наступній редакції: « п.1 . Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає від Позикодавця грошові кошти у сумі 121 188,00 грн, що є еквівалентом 4 375 доларів США, що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» (1 долар США = 27,700 грн.), встановленим на момент укладення даного договору, в свою чергу Позичальник зобовязується повернути позику у визначений цим договором строк. Сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку передбаченому цим Договором буде відповідати 4 375 доларів США за курсом їх продажу в АТ КБ «Приватбанк», не пізніше ніж через 5 місяців з моменту укладення даного договору, тобто до 06.06.2022.»; «п.5.5. Позичальник зобовязаний повернути Позикодавцеві суму позики, визначену у сумі в п.1 даного договору відповідно до Графіка повернення Позичальником грошових коштів: 4 848,00 грн. (175 доларів США) до 06.02.2022 включно; 4 848,00 грн. (175 доларів США) до 06.03.2022 включно; 4 848,00 грн. (175 доларів США) до 06.04.2022 включно; 4 848,00 грн. (175 доларів США) до 06.05.2022 включно; 101 798,00 грн. (3 675 доларів США) до 06.06.2022 включно.» (а.с.19-19 оборот.).
На підтвердження укладення Додаткової угоди №1 до Договору позики відповідач надав позивачу розписку від 12.01.2022 про отримання суми грошових коштів у розмірі 121 188,00 грн., що еквівалентно за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» - 4 375,00 доларів США, відповідно до якої зобов`язався повернути їх у повному обсязі у строк до 06.06.2022.
Отже, відповідно до Договору позики від 06.01.2022, з урахуванням Додаткової угоди від 12.01.2022, та вищевказаних розписок від 06.01.2022 та від 12.01.2022, відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 суму грошових коштів у розмірі 121 188,00 грн. (еквівалентом 4 375 доларів США).
Згідно п. 8 Договору позики, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, зазначеної в п. 1 даного договору, готівкою в м. Запоріжжя.
Відповідно до п. 9 Договору позики, у випадку зміни, у бік збільшення курсу гривні по відношенню до долару США, від зазначеного курсу у п. 1 цього договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики, за комерційним курсом продажу долару США, встановленому в АТ КБ «Приватбанк» на день здійснення кожного платежу за цим договором.
Пунктом 10 Договору позики визначено, що у разі прострочення виконання зобов`язання позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
За несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) позичальник сплачує позикодавцю неустойку у розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.
Відповідно до п. 13. Договору позики, факт повернення позики або її частини підтверджується заявою позикодавця, про одержання суми позики в повному обсязі або частково, яке є єдиним належним підтвердженням виконання Позичальником зобов`язання за цим договором. Після повного виконання зобов`язання позичальником за даним договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику розписку.
Відповідно до п. 15.2. Договору позики, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, покладені на нього положеннями договору позики (у тому числі щодо своєчасного повернення позики).
Відповідно до п. 15.3. Договору позики, позичальник зобов`язаний протягом двох робочих днів письмово повідомляти позикодавця про зміну адреси, місця роботи, номерів телефонів, прізвища та імені та наявність інших обставин, що можуть вплинути на виконання зобов`язання за цим договором, з наданням відповідних документів, що підтверджують такі зміни.
Згідно п. 15.4. Договору позики, у разі невиконання позичальником умов договору позики, позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики, сплатити нараховані пеню і штрафні санкції, а також виконати усі інші зобов`язання за Договором позики.
Також встановлено, що для забезпечення виконання позичальником зобов`язань між сторонами був укладений договір застави транспортного засобу, а саме: автомобіля AUDI, модель А4, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , 2007 року випуску, особливі відмітки загальний легковий універсал, колір - чорний, державний номер НОМЕР_2 , який належав позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 02.11.2021, ТСЦ 2341, посвідчений 06.01.2022 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Козиряцькою О.В., зареєстрований у реєстрі за № 11 (а.с. 16 оборот -18).
Відповідач частково виконав свої боргові зобов`язання, передбачені Договором позики від 06 січня 2022 року, а саме: 16.02.2022 частково сплатив суму боргу у розмірі 933,90 грн. (еквівалентом 33,00 доларів США).
Вказані обставини свідчать про наявність заборгованості у відповідача перед позивачем у розмірі 173 462,90 грн. (еквівалентом 4 342 доларів США).
Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Аналогічні висновки неодноразово викладені у постановах Верховного Суду.
Отже, позивачем підтверджено, що умови Договору позики, з урахуванням додаткової угоди №1, ним було виконано у повному обсязі, шляхом надання відповідачу грошових коштів у розмірі 121 188,00 грн., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк», на день укладення цього договору було еквівалентно 4 375,00 доларів США, та підтверджується власноруч написаними розписками ОСОБА_2 про отримання грошових коштів.
Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до Договору позики, у випадку зміни, у бік збільшення курсу гривні по відношенню до долару США, від зазначеного курсу у п.1 цього договору, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ «Приватбанк» на день здійснення платежу за цим договором (п.9 Договору).
Відповідно до Договору позики, позика підлягає поверненню таким чином щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за комерційним курсом продажу долару США, встановленому АТ КБ «Приватбанк» на день здійснення платежу за цим договором.
Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» курс гривні до долара США станом на 19.09.2022 (дата подачі позову) становив 39,90 грн.
Отже, сума основного боргу, станом на дату подачі позову, становить 194 064,86 грн. (4863,78 доларів США *39,90 грн.).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
На порушення норм закону та умов договору позики відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, позику у визначений договором строк не повернув, у зв`язку із чим у позивача наявні підстави вимагати виконання умов договору із застосуванням встановленим законом правових наслідків його неналежного виконання.
Оскільки сума боргу своєчасно повернута не була, у позивача виникло право на вимогу сплати відповідачем суми боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, інфляційних втрат та пені, які підлягають задоволенню.
Пунктом 10 Договору позики передбачено, що у разі прострочення виконання зобов`язання позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Відповідно до Постанови Великої палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Відповідно до Договору позики, з урахуванням додаткової угоди №1, враховуючи наявність заборгованості, відповідач мав сплатити: до 06.02.2022 - 4848,00 грн. (175 доларів США); до 06.03.2022 - 4848,00 грн. (175 доларів США) ; до 06.04.2022 - 4848,00 грн. (175 доларів США); до 06.05.2022 - 4848,00 грн. (175 доларів США); до 06.06.2022 101 798,00 грн. ( 3675 доларів США)
Пунктом 10 Договору позики також визначено, що за несвоєчасне повернення позики (її чергової частини) Позичальник сплачує Позикодавцю неустойку у розмірі 1% від суми займу за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.
Згідно з частиною першою статті 549 ЦК України; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 624 ЦК України; якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.
Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає його достовірним та таким, що відповідає фактичним обставинам справи, та приймає його до уваги при ухвалені рішення.
На час розгляду справи судом не встановлено обставин щодо повернення отриманих відповідачем грошових коштів, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про невиконання відповідачем умов Договору позики, з урахуванням додаткової угоди №1.
Надані позивачем докази в обґрунтування позовних вимог про наявність за відповідачем заборгованості за Договором позики, з урахуванням додаткової угоди №1, у зазначеному розмірі, суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, та вважає обґрунтованими доводи позивача щодо підстав стягнення з відповідача суми заборгованості за вказаним договором.
Враховуючи те, що на час розгляду справи судом, сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за Договором позики, з урахуванням додаткової угоди №1, та пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо вимог про стягнення з відповідача витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги у розмірі 69 385,16 грн., суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат, як витрати, пов`язані з розглядом справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі та факт надання правової допомоги підтверджено наступними документами: договором про надання правової допомоги, укладеним 02.09.2022 між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Козар М.В. (а.с. 22-23); додатковою угодою №7 до договору про надання правової допомоги від 02.09.2022 (а.с. 24); свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 793 від 04.06.2010 (а.с. 25), ордером на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Козар М.В. (а.с. 26).
Виходячи з виконаних адвокатом послуг, розміру позовних вимог, складності справи, кількості витрачених адвокатом годин на надання правової допомоги позивачу, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем, на правничу допомогу, у сумі 69 385,16 гривень, є обґрунтованим та, на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 133, 137, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за Договором позики №3060122-01 від 06.01.2022, у редакції за додатковою угодою №1 від 12.01.2022, у загальному розмірі 194 064 (сто дев`яносто чотири тисячі шістдесят чотири) грн. 86 коп. (4863,78 доларів США), з яких: сума основного боргу у розмірі 173 462 (сто сімдесят три тисячі чотириста шістдесят дві) грн. 90 коп. (4347,44 доларів США); пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання, за період з 07.02.2022 по 23.02.2022, у розмірі 20 601 (двадцять тисяч шістсот одна) грн. 96 коп. (516,34 доларів США).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 940 (одна тисяча дев`ятсот сорок) грн. 64 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 69 385 (шістдесят дев`ять тисяч триста вісімдесят п`ять) грн. 16 коп., а всього у розмірі 71 325 (сімдесят одна тисяча триста двадцять п`ять) грн. 80 коп.
Повне судове рішення складено 29 червня 2023 року.
Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення судового рішення, апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 ).

Суддя: І.А. Крамаренко