Справа № 202/9019/23
Провадження № 2/202/2052/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

30 листопада 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Ісаєвої Д.А.,

за участю секретаря судового засідання Разнатовської А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, про зняття з реєстрації обліку, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться вказана позовна заява.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є власником вказаного будинку на підставі договору дарування. В будівлі зареєстровані: ОСОБА_2 ; ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_6 .

ОСОБА_2 є сином позивача та проживає багато років на прикарпатті, там живе та не приймає участі в утриманні будинку та території, не сплачує комунальні внески. У зв`язку з чим просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, завчасно надав заяву у якій просив розглянути дану справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено наступне.

Згідно Договору дарування серії ААО № 745568 від 29.07.1998 року ОСОБА_1 належить 16/100 частки домоволодіння, а 84/100 частки домоволодіння належить співвласнику ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сім`ї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Оскільки житлові права членів сім`ї власника житла є похідними від прав власника цієї квартири, то припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів сім`ї на користування цією квартирою. Таким чином. лише члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником.

За ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту з вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Конституцією України та ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316.317.319.321 ЦК України).

Положення п.1 ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

За ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК передбачається, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки судом встановлено, що відповідач понад один рік без поважних на те причин не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а також враховуючи ту обставину, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, є підстави для визнання його таким, що втратив право користування квартирою за вказаною адресою, що дає підстави для зняття відповідача з реєстраційного обліку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 81, 259, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 317,319.321.391.405 ЦК України, ст.ст. 41,129 Конституції України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, про зняття з реєстрації обліку - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Зняти з реєстрації обліку місця проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті Чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання, складання повного судового рішення).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.А. Ісаєва