Справа № 487/5422/20
Провадження № 2/487/111/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2023 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Карташевої Т.А.,

за участю секретаря Самедової Р.Ш.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду міста Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДАЧНА 36», треті особи ОСОБА_2 , Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДАЧНА 36», треті особи ОСОБА_2 , Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал», в якому позивач просив зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДАЧНА 36», , м. Миколаїв, вул. Дачна, 36, за власний рахунок відновити водопостачання до квартири АДРЕСА_1 .

25.09.2020 року судом постановлено ухвалу, відповідно до якої відкрито провадження у справі з призначенням її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

21.01.2021 року до суду надійшла заяву позивача ОСОБА_1 , в якій він просив розглядати справу за наявними у справі доказами та за його відсутності.

Ухвалою суду від 09.02.2021 року підготовче судове засідання у справі було закрито та призначено розгляд справи по суті.

В ході розгляду справи судом було з`ясовано, що для розгляду справи по суті існує необхідність в отриманні особистих пояснень позивача по суті справи, які мають істотне значення для правильного вирішення даної справи, а тому в судове засідання, призначене на 12.10.2023 року було викликано позивача шляхом направлення на його адресу місця проживання судової повістки.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, до суду повернувся поштовий конверт з відміткою працівника Укрпошти «адресат за вказаною адресою відсутній».

А тому, 12.10.2023 року судом постановлено ухвалу, відповідно до якої розгляд цивільної справи було відкладено до 10 листопада 2023 року, в судове засідання повторно викликано позивача ОСОБА_1 для надання ним особистих пояснень.

Копія ухвали суду від 12.10.2023 року разом з повісткою про виклик в судове засідання були направленні позивачу на адресу місця проживання останнього.

Проте, і в судове засідання 10.11.2023 року позивач ОСОБА_1 вдруге не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

На адресу суду надійшов конверт з відміткою співробітника Укрпошта «адресат за вказаною адресою відсутній».

Відомостей про зміну місця проживання позивача ОСОБА_1 матеріали справи не містять, а тому, враховуючи приписи ст. 131 ЦПК України, судові повістки направлялися на адресу місця проживання позивача, зазначену ним у позові.

Так, відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій (частина 4 статті 12, частина 3 статті 13 ЦПК).

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

На необхідності встановлення державою судових процедур, зміст яких спрямований на запобігання безладного руху в судовому процесі, зобов`язання сторін добросовісно використовувати свої права, демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи та сприяти прискоренню процедури слухання, неодноразово наголошував Європейский Суд у рішенням по конкретних справах. На ці рішення (рішення від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії», рішення від 28 жовтня 1998 року у справі «Осман проти Сполученого Королівства», рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі»,) послався суд в мотивувальній частині ухвали.

Згідно з частиною 3 статті 131 ЦПК учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частини 5 статті 223 ЦПК, яка регулює наслідки неявки в судове засідання учасника справи, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина 5 статті 223 ЦПК).

Зазначене правило кореспондується з положенням пункт 3 частини 1 статті 257 ЦПК, якою також передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.

Аналіз вищеназваних норм дає підстави для висновку, що такі наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Це правило дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, правове значення в даному випадку має лише: 1) належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, 2) повторність неявки в судове засідання, 3) неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічна правова позиція неодноразово застосовувалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 31 серпня 2021 року у справі № 570/5535/17, провадження № 61-6076св21, від 7 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 слід залишити без розгляду на підставі п. 3 ч. 5 ст. 257 ЦПК України з зазначених вище підстав.

При цьому, залишення заяви без розгляду не порушує право позивача на судовий захист, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 257 ЦПК залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду з тією ж позовною заявою.

Керуючись ст. ст.2, 12, 13, 43, 131, 257, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДАЧНА 36», треті особи ОСОБА_2 , Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» про зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала можу бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 10.11.2023.

Суддя Т.А.Карташева