Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Слободянюк А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, централізованого опалення та гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Євро-реконструкція», через представника О.П. Кравченко (довіреність, а.с.31), звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якому просило стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 118 491,89 грн. з урахування інфляційної складової та 3% річних від суми боргу, також стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684,00 грн. та 35,00 грн. за отримання інформації з державного реєстру речових прав на нерухове майно.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідачі є споживачами послуг з теплої енергії (центрального опалення), гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідачі своєчасно з жовтня 2014 року не вносили плату за отримані послуги центрального опалення, а з липня 2014 року - з гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 30 квітня 2023 року в сумі 118 491,89 грн. з урахування інфляційної складової та 3% річних від суми боргу.

Відповідачі як боржники, що прострочили виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язані також сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової та трьох процентів річних від боргу.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 липня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідачам був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву (а.с.35,36).

Копії ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачам за адресою їх місця реєстрації: АДРЕСА_1 , відповідно до інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання/перебування № 96943286 та № 96943302 від 01 серпня 2023 року, відповідачі зареєстровані за вказаною адресою з 23 лютого 1988 року (а.с. 37,38).

Поштове відправлення двічі повернулось до суду без вручення з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 41-46).

Судом також 03 листопада 2023 року розміщено оголошення про розгляд справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет (а.с.47).

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно із ч. 11 цієї статті, зокрема, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня

2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в буд. АДРЕСА_2 здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198 (а.с.30 зворот) та відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року № 1198-VII, за яким виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є об`єкт господарювання з постачання теплової енергії, що вбачається із Статуту, затвердженого рішенням учасників підприємства № 29/11-19 від 29 листопада 2019 року (п.п.3.3. а.с.27-39).

ТОВ «Євро-реконструкція» 03 березня 2021 року уклало з відповідачкою ОСОБА_1 договір № 4201972 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, строк дії договору (п.31) до 02 березня 2022 року. Суб`єктами користування послуг, відповідно до п. 2 вказаного договору є 4 особи (а.с.17,18).

Як вбачається з розрахунків про заборгованість, особовий рахунок № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , відкрито на ім`я ОСОБА_1 (а.с.6,10).

Відповідачі, за позицією позивача, відповідачі, як споживачі послуг, з жовтня 2014 року своєчасно не здійснюють оплату за отримані послуги з централізованого опалення та з липня 2014 року за постачання гарячої води борг, загальний борг склав - 92 060,48 грн. У прохальній частині позову позивач просить стягнути борг у сумі 92 060,48 грн.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості з централізованого опалення, нарахування боргу здійснено з жовтня 2014 року до квітня 2023 року, станом на 30 квітня 2023 року борг з централізованого опалення склав 24 547,91 грн. (а.с.6-9).

Заборгованість, відповідно до розрахунку заборгованості, з гарячого водопостачання нараховано з липня 2014 року до квітня 2023 року, станом на 30 квітня 2023 року борг з гарячого водопостачання - 67 512,57 грн.(а.с.10-13).

Звернень з приводу ненадання або неналежного надання послуг від відповідачів протягом спірного періоду не надходило.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг, на час виникнення спірних правовідносин, регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, крім інших, на комунальні послуги централізоване постачання холодної та гарячої води.

Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону України № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Згідно довідки щодо підключення та відключення житлових будинків у зв`язку з початком та закінченням опалювальних сезонів з 2014-2023 років, що знаходяться на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м.Києва, буд. 24 по вул. Червоноткацька входить до переліку таких житлових будинків (а.с. п.8 а.с.21).

У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (Постанова Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц)

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України).

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України. Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13.

Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 та Правилами надання послуг з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 визначено порядок укладання індивідуальних договорів про надання послуг з теплової енергії та постачання гарячої води.

Відповідно до положень частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції Закону від 09 листопада 2017 року № 2189-VІІІ) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630 (далі - Правила) регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

За змістом пунктів 18, 30 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Згідно інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання Відділу з питань реєстрації місце проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА № 96943286 та № 96943302 від 01 серпня 2023 року, відповідачі зареєстровані у АДРЕСА_2 з 23 лютого 1988 року (а.с. 37,38).

Судом встановлено, що відповідачі як споживачі, наданих позивачем послуг, з жовтня 2014 року не вносять плату за отримані послуги з постачання централізованого опалення та з липня 2014 року - плату за постачання гарячої води, в результаті чого утворилась загальна заборгованість у розмірі 92 060,48 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав задоволення позову в частині стягнення з відповідачів виниклої заборгованості за надані позивачем послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, враховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних втрат від суми заборгованості з центрального опалення в сумі 5 199,84 грн., які нараховано станом на січень 2022 року; 3% річних від суми заборгованості з центрального опалення, які нараховано станом на лютий 2022 року в сумі 1 937,19 грн.(а.с.9).

Також, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат від суму заборгованості з гарячого водопостачання в сумі 13 979,59 грн., які нараховано станом на січень 2022 року; 3% річних від суму заборгованості з гарячого водопостачання, які нараховано станом на лютий 2022 року в сумі 5 317,79 грн.(а.с.13).

Суд приймає за основу долучений позивачем розрахунок інфляційних втрат, 3% відсотки річних, які складений у повній відповідності з чинним законодавством та перевірений судом.

Відповідачами доводи позовної заяви не спростовано.

За викладених обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних від суми боргу.

Згідно із ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позивачем позовних вимог щодо стягнення заборгованості з наданих відповідачем послуг з врахуванням інфляційних втрат та 3% річних.

Позивачем при зверненні до суд сплачено судовий збір в сумі 2 684,00 грн., що підтверджено випискою від 15 червня 2023 року про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с.34).

Позивач просить також стягнути 35,00 грн. за отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача коштів за отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у розмірі 35,00 грн., оскільки відповідною до квитанції № KUYY-А731-М84Е від 16 червня 2023 року (а.с.15), що міститься в матеріалах справи, оскільки, суд позбавлений можливості встановити, що даний доступ був здійснений особою саме в рамках наведеного позову. Крім того, суду не надано, що такі витрати понесені підприємством з вини відповідачів та підлягають стягненню.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позивачем позовних вимог, відмовивши в частині стягнення 35,00 грн., як витрати за отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. у рівних частках з кожної відповідачки у розмірі 1 342, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 625,629 Цивільного кодексу України, ст.ст.9, 13,20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 12, 81,89, 141, 247, 258, 274, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, централізованого опалення та гарячої води, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення та гарячої води у розмірі 92 060 (дев`яносто дві тисячі шістдесят) гривень 48 коп.; інфляційну складу боргу у розмірі 19 176 (дев`ятнадцять тисяч сто сімдесят шість) гривень 43 коп.; три відсотки річних від суми боргу у розмірі 7 254 (сім тисяч двісті п`ятдесят чотири) гривні 98 коп., а всього стягнути 118 491 (сто вісімнадцять тисяч чотириста дев`яносто одна) гривня 89 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» судовий збір в сумі 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» судовий збір в сумі 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20, );

Відповідачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний обліковий номер картки платника податків НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний обліковий номер картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 25 грудня 2023 року.

Суддя А.В.Слободянюк