Справа №489/1298/20
Провадження №2/489/356/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Назаровою С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю, державного реєстратора Лубінської Олени Миколаївни, Комунальне підприємство «Енерго» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора

встановив.

В березні 2020 року позивачка, через свого представника ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовом до відповідачів, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кредитні ініціативи».

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що з серпня 1994 року позивач була власницею квартири АДРЕСА_1 . 20.11.2019 квартиру силоміць захопили невідомі особи, які повідомили, що власником квартири є ТОВ «Кредитні ініціативи».

Згодом їм стало відомо, що 16.10.2019 право власності на вказану квартиру зареєстроване за ТОВ «Кредитні ініціативи» державним реєстратором Лубінською О.М. У реєстрі підставою виникнення права власності у відповідача зазначено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, а також договір про передачу права власності за договорами забезпечення відповідачу, договір про іпотечний борг та іпотечний договір.

Крім того, 20.07.2007 між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого стало ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі ПАТ «ПІБ»), та ОСОБА_3 , який є чоловіком позивача, укладено іпотечний договір, предметом якого стала спірна квартира. Іпотечний договір укладено на забезпечення зобов`язань її чоловіка за договором про іпотечний борг №745-04/07 від 20.07.2007, за яким позичальник отримав 50000,00 доларів США на придбання нерухомості строком до 18.07.2007. Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 22.02.2011 з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПІБ» стягнуто іпотечний борг в розмірі 343838,79 грн. та 1950,00 грн. судових витрат. Також 04.10.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. був вчинений виконавчий напис, яким звернуто стягнення на спірну квартиру.

Посилаючись на порушення ТОВ «Кредитні ініціативи» процедури позасудового стягнення на предмет іпотеки, та порушення державним реєстратором вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки на момент такої реєстрації існувало обтяження на спірну квартиру (запис від 22.05.2017) у вигляді арешту, що був накладений державним виконавцем постановою про арешт майна боржника від 30.09.2015, просила визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кредитні ініціативи».

ТОВ «Кредитні ініціативи» 02.06.2020 подало відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що відповідачем було обрано передбачений договором та Законом України «Про іпотеку» спосіб захисту порушеного права застереження, що стало підставою для реєстрації права власності на предмет іпотеки за Товариством у узгодженому сторонами порядку, також вказало на безпідставність тверджень позивача щодо не проведення оцінки вартості предмету іпотеки, оскільки така оцінка була замовлена та проведена суб`єктом оціночної діяльності 15.10.2019. Також дії державного реєстратора при проведенні реєстрації відповідали чинному законодавству. Посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, ТОВ «Кредитні ініціативи» просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Інший відповідач правом на подачу відзиву не скористався.

04 листопада 2022 року від представниці позивачці надійшла заява про зміну предмету позову, яку вона відкликала відповідно до заяви від 14.06.2023та просила розглядати позов у його первісній редакції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.03.2020 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні на 01.07.2020.

Ухвалою від 22.05.2020 задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 01.07.2020 витребувано у державного реєстратора копії документів, що стали підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №49222923 від 18.10.2019 та реєстрації права власності 16.10.2019 на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кредитні ініціативи», закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 24.09.2020.

Ухвалою суду від 25.09.2020 відкладено розгляд справи на 21.01.2021 та витребувано з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради належним чином засвідчену копію реєстраційної справи з реєстрації об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 за ТОВ «Кредитні ініціативи».

28 січня 2021 року Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення по справі, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 31.03.2021, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 06.10.2021, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.01.2021 та постанову Миколаївського апеляційного суду від 31.03.2021 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.11.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.10.2022, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 15.11.2022, призначено судове засідання в режимі відео конференції.

При вирішенні питання щодо можливості проведення судового розгляду цивільної справи за відсутністю сторін, суд керується тим, що сторонам надавався час на подання заяв по суті справи, клопотань про проведення експертизи, витребування доказів, тощо. Також бере до уваги відсутність ухвали про визнання явки сторін обов`язковою, тривалість розгляду, належність повідомлення сторін та учасників справи, необхідність дослідження додаткових доказів, окрім тих, що наявні в матеріалах цивільної справи, допиту свідків, тощо.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи не встановлено, тому судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно приписів ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що 20.07.2007 між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого стало ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_3 укладено Договір про іпотечний борг № 745-04/07 (а.с. 61 63).

Одночасно, 20.07.2007 в забезпечення виконання Договору про іпотечний борг № 745-04/07 від 20.07.2007 між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 було укладено нотаріально посвідчений Іпотечний договір з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя (а.с. 64 67).

Відповідно до іпотечного договору ОСОБА_1 в рахунок забезпечення боргових зобов`язань ОСОБА_3 по договору № 745-04/07 від 20.07.2007 передала іпотекодержателю квартиру АДРЕСА_2 .

Умовами пункту 5.2 іпотечного договору сторони узгодили, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися н підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно цього Договору в добровільному (позасудовому) порядку. Задоволення вимог іпотекодержателя за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки може бути вчинене, зокрема, передачі іпотекодавцем у власність іпотекодержателю предмету іпотеки в рахунок виконання іпотекодавцем основного зобов`язання за кредитним договором у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 22.02.1993, квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.9).

Згідно договору дарування від 12.08.1994, ОСОБА_4 подарував належну йому частину квартири ОСОБА_5 . Відповідно до реєстраційного напису, в бюро технічної інвентаризації право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_6 (а.с.10-11).

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 22.02.2011 по справі № 2-832/11, з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було стягнуто заборгованість за договором про іпотечний борг № 745-04/07 від 20.07.2007 в розмірі 343 838,79 грн. та судові витрати у розмірі 1950 грн. (а.с.11а-12).

В подальшому за договором про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 у зв`язку з передачею кредитного портфелю за договором відступлення ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступив ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення, зокрема щодо іпотечного договору із застереженням та задоволення вимог іпотекоадержателя від спірної квартири від 20.07.2007, предметом якого є спірна квартира (а.с.129, 149-155).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованою 27.11.2019, встановлено, що 16.10.2019 було звернено стягнення на предмет іпотеки - на спірну квартиру шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням. Право власності на квартиру зареєстровано за ТОВ «Кредитні ініціативи».

У реєстрі підставою виникнення права власності у відповідача зазначено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, а також договір про передачу права власності за договорами забезпечення відповідачу, договір про іпотечний борг та іпотечний договір (а.с.6-8).

Доводи позивача про те, що державна реєстрація права власності на предмет іпотеки була проведена з порушенням, оскільки відсутні докази отримання іпотекодавцем та боржником вимоги про усунення порушень, судом приймаються з наступних підстав.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З огляду на зміст частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно із пунктом 6 Порядку речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі Порядок) державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Пунктом 61 Порядку, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що Для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні спору суд перевіряє чи ТОВ «Кредитні ініціативи» на вимогу пункту 61 Порядку, звертаючись до державного реєстратора із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття на нього права власності, надало документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем ( ОСОБА_1 ), письмової вимоги іпотекодержателя.

З матеріалів справ вбачається, що вимога кредитора була отримана боржником ОСОБА_3 (а. с. 148), який є відмінним від іпотекодавця, а стягнення звернено саме на майно іпотекодавця.

В матеріалів справи є відомості про надіслання позивачу досудової вимоги (повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням) що само по собі не свідчить про те, що вона нею отримана, оскільки така повернута із зазначенням «за закінченням встановленого строку зберігання».

Умови договору іпотеки та вимоги частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» пов`язують можливість задоволення вимог кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки з дотриманням іпотекодержателем процедури належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання.

Належним необхідно вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. Якщо такий порядок договором не визначений, відповідно до звичаїв ділового обороту належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270.

Належним дотриманням іпотекодержателем процедури повідомлення іпотекодавця та боржника, якщо він є відмінним від іпотекодавця, про вимогу стосовно усунення порушення також слід вважати також таке повідомлення, що було надіслане належним чином, проте не отримане внаслідок недбалості або ухилення від отримання.

Направлення такої вимоги іпотекодавцю про усунення порушень основного зобов`язання обґрунтовується саме тим, що іпотекодавець має право замість боржника усунути порушення основного зобов`язання і тим самим убезпечити себе від звернення стягнення на належний йому предмет іпотеки.

У разі дотримання іпотекодержателем порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання діє презумпція належного повідомлення іпотекодержателя про необхідність усунення порушень основного зобов`язання, яка може бути спростована іпотекодавцем в загальному порядку.

За відсутності такого належного надсилання вимоги відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець не набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Отже, недотримання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання унеможливлює застосовування позасудового способу задоволення вимог іпотекодержателя.

При цьому, метою повідомлення іпотекодержателем іпотекодавця та інших осіб є доведення до їх відома наміру іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Тому іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання лише за умови належного надсилання вимоги, коли іпотекодавець фактично отримав таку вимогу або мав її отримати, але не отримав внаслідок власної недбалості чи ухилення від такого отримання.

В іншому випадку іпотекодержатель не набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, зокрема не вправі відчужувати предмет іпотеки іншій особі. За таких умов предмет іпотеки, придбаний іншою особою за договором з іпотекодержателем, є майном, придбаним в особи, яка не мала права його відчужувати. При цьому добросовісна особа, яка придбаває майно в особи, яка не є його власником, має пересвідчитися у наявності в останньої права розпоряджатися чужим майном.

Встановлена законодавцем процедура повідомлення іпотекодавця про наступне звернення стягнення на предмет іпотеки у разі неусунення порушення зобов`язання покликана надати можливість іпотекодавцю замість боржника усунути порушення основного зобов`язання і тим самим убезпечити себе від звернення стягнення на належний йому предмет іпотеки.

З урахуванням вимог пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України про справедливість як загальної засади цивільного судочинства і, не порушуючи права іпотекодержателя, відповідача, слід з`ясувати, чи не зловживала позивач своїми правами (стаття 13 ЦК України), не отримуючи таке повідомлення, та чи знала вона про повідомлення, отримане позичальником, її чоловіком.

З матеріалів вбачається, що вказані вимоги направлялись боржнику ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , яку він отримав особисто.

При цьому іпотекодавцю ОСОБА_1 , цей же документ направлявся за адресою: АДРЕСА_4 , яку вона не отримала.

Вказане свідчить, що позивачка не могла бути обізнана про отримання ОСОБА_3 вимоги, оскільки вони мешкали за різними адресами, доказів іншого сторонами не надано. Також не надано доказів про отримання вимоги безпосередньо ОСОБА_7 .

Суд не може достеменно стверджувати про зловживання позивачкою правом, яке виразилось в умисному неотриманні вимоги, оскільки така вимога направлялась один раз, повторно кредитор таку вимогу не направляв, відомостей про належне повідомлення іпотекодавця не отримав.

Таким чином, суд приходить до висновку що кредитором порушено вимоги законодавства щодо належного надсилання іпотекодавцю вимоги про усунення порушення основного зобов`язання що унеможливлює застосовування позасудового способу задоволення вимог іпотекодержателя.

Також рішення державного реєстратора Лубінської О. М. про державну реєстрацію прав на квартиру АДРЕСА_1 , індексний номер: 49222923 від 18 жовтня 2019 року, за ТОВ «Кредитні ініціативи» було прийнято без надання останнім інформації про вартість майна, що є порушенням частини п`ятої статті 37 Закону України «Про іпотеку» про те, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду, зокрема у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 306/2053/16-ц (провадження № 14-22цс19) акцентувала увагу на тому, що ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна.

Отже, зі змісту частини п`ятої статті 37 Закону України «Про іпотеку» слідує, що оцінка предмету іпотеки повинна бути у державного реєстратора на момент прийняття ним рішення.

За таких обставин, судом встановлено, що державний реєстратор не виконав вимоги вказаної норми права.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 гривен.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», державного реєстратора Лубінської Олени Миколаївни, Комунальне підприємство «Енерго» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Лубінської Олени Миколаївни про державну реєстрацію прав на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 індексний номер: 49222923 від 18.10.2019 09:47:26 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

Стягнути з ОСОБА_8 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривен по 420 гривен з кожного.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», , адреса місцезнаходження: 04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21;

Відповідач: Державний реєстратор Лубінська Олена Миколаївна, Комунальне підприємство «Енерго», адреса: 55300, Миколаївська область, смт. Арбузинка, вул. Шевченко, 243А.

Повний текст судового рішення складено «20» червня 2023 року.

Суддя Н.О. Рум`янцева