Справа № 944/2344/22
Провадження №2/944/339/23
УХВАЛА

26.06.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Колтун Ю.М.

з участю секретаря судового засідання Романик Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Яворів в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення завданих збитків,

встановив:

16.06.2022 представник позивача ОСОБА_3 адвокат Колошкін П.І. звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 , просив ухвалити рішення, яким стягнути з останнього на його користь 9753 доларів США та 30195 грн завданих збитків та стягнути з відповідача 43650 грн 90 коп. судових витрат, які складаються із сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу.

Як на підставу позову покликається на те, що відповідач ухиляється від виконання договору зобов`язання, згідно якого зобов`язувався надати замовнику послуги із забезпечення участі в онлайн аукціоні транспортних засобів та договору доручення, згідно якого повірений зобов`язався передати ОСОБА_3 транспортний засіб. Невиконанням повіреним своїх зобов`язань позивачу завдано збитків розмірі в розмірі 9753 доларів США, які складаються з вартості автомобіля марки «MAZDA» моделі «З SELECT», 2021 року випуску, VIN номер НОМЕР_1 у сумі 7848 доларів США, а також вартості транспортування такого в сумі 1905 доларів США, а також 8235 грн вартість послуг щодо участі в онлайн аукціоні згідно договору № ЛВ-24/11-01 про участь в онлайн аукціоні транспортних засобів, 21960 грн. забезпечувального платежу, сплаченого позивачем на користь ФОП ОСОБА_5 . Разом з позовом позивач подав до суду заяву про забезпечення позову .

У порядку забезпечення позовних вимог до розгляду справи по суті ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 17.06.2022 накладено арешт на рухоме і нерухоме майно та грошові кошти (в тому числі ті, що знаходяться на банківських рахунках), які належать відповідачу ОСОБА_4 в межах заявлених позовних вимог 9753 доларів США та 30195 грн.

Ухвалою судді від 04.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

19.07.2022 від представника відповідача адвоката Сологуб А.М. надійшов відзив на позов, я якому зазначає, що позов не визнає та вважає його безпідставним та необґрунтованим, оскільки на момент подачі даного позову інтереси позивача не були порушені, так як строк виконання зобов`язань за договором № ЛВ-24/11-01 про участь в онлайн аукціоні транспортних засобів від 24.11.2021 ще не сплив, а звернення з позовом було передчасним, просить стягнути на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати.

Представника позивача ОСОБА_1 30.08.2022 надав письмові пояснення, вказує, що з аналізу покликань сторони відповідача, які містяться у відзиві, можна дійти до висновку, що представник відповідача вважає, що згаданий транспортний засіб має бути доставлений позивачу саме до 02.09.2022, тобто сторона відповідача, на підтвердження своєї позиції, мала б надати докази на підтвердження виконання договору доручення.

Окрім цього ОСОБА_1 06.10.2022 подав суду письмові пояснення про те, що відповідач не вчинив будь-яких дій для реалізації укладеного між ним та позивачем договору доручення, зокрема, не передав позивачу згаданий транспортний засіб в строки, обумовлені договором.

08.11.2022 представником відповідача надано суду копію акту приймання-передачі транспортного засобу повіреним довірителю до договору доручення на придбання ЛВ-02/12-3. За яким сторони підтверджують про відсутність претензій до виконання домовленостей.

18.05.2023 представник відповідача ОСОБА_2 подала клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 17.06.2023.

19.06.2023 від представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від позову, оскільки вказаний вище транспортний засіб був доставлений позивачу, поставлений на облік та на нього зареєстровано право власності. Одночасно, вказує, що позивач не підтримує пред`явлених матеріально-правових позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, а тому в порядку ч.3 ст.142 ЦПК України просить суд в порядку розподілу судових витрат стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору у та витрати на професійну правничу допомогу 62000,0 грн.

Окрім цього 26.06.2023 представник відповідача подала заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, я якій зазначає понесені судові витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 10000,0 грн та заперечення проти задоволення заяви представника позивача ОСОБА_3 адвоката Колошкіна П.І. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить відмовити у задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу як безпідставних, оскільки позивач звертаючись з позовною заявою до суду визначив зовсім інший предмет позову, аніж умови договору, що укладався між сторонами № ЛВ-02/12-3 від 02.12.2021, що засвідчує, що позивачу не завдавалось жодних збитків зі сторони відповідача, тим більше позивач звертався з позовною вимогою щодо повернення грошових коштів за транспортний засіб, який був придбаний на онлайн аукціоні в інтересах позивача іншою особою, ОСОБА_3 самостійно вносив грошові кошти за транспортний засіб та його доставку транспортній компанії. Що засвідчує той факт, що відповідач не задовольняв вимоги позивача після пред`явлення ним позову, а виконував взяті на себе зобов`язання, які були передбачені укладеним між сторонами договором, який не розривався, не визнався недійсним, а був чинним та його дія ще не закінчилась на момент звернення позивача до суду з позовною заявою.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні підтримав заяву про відмову від позову в повному обсязі, з підстав викладених у ній.

Представник відповідача Маркович А.М. в судовому засіданні заперечила вимоги заяви про відмову від позову в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, вважає такі є необґрунтованими та безпідставними, просила суд стягнути з ОСОБА_3 витрати, пов`язані з розглядом справи.

Заслухавши представників сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Одним з принципів цивільного судочинства є диспозитивність (п. 5 ч. 3 ст. 2 ЦПК України) зміст якого полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Натомість учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Право позивача відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу передбачене п. 1 ч. 2 ст. 49, ч. 1 ст. 206 ЦПК України.

За змістом ч. 3 ст. 206, п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Дослідивши заяву про відмову від позову та матеріали справи, суд вважає за необхідне прийняти відмову від позову та на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України закрити провадження у справі, оскільки позивач, відповідно до положень ст.ст.49, 255 ЦПК України відмовився від позову, підстави для неприйняття такої відмови судом не встановлені і відмова від позову не суперечить вимогам чинного законодавства і не порушує права сторін.

Розглядаючи питання стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимогу наслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Таким чином, згідно з ч. 3 ст. 142 ЦПК України, позивач має право на присудження з відповідача на свою користь судових витрат (судового збору та витрат на професійну правничу допомогу) за сукупності таких обставин: 1) після звернення позивача з позовом відповідач самостійно задовольнив пред`явлені до нього позовні вимоги, 2) позивач не підтримує свої позовні вимоги у зв`язку з їх задоволенням відповідачем, 3) суд закрив провадження у справі.

Відповідно дост.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу є складовою частиною судових витрат по справі.

Статтею 137 ЦПК передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5ст.137 ЦПК).

З матеріалів справи встановлено, що заявляючи вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, представником позивача на підтвердження понесення таких витрат долучено: додаткову угоду до договору№22/04/21 про надання правничої допомоги від 21.04.2022; ордер адвоката; акт наданих послуг.

Згідно з практики ЄСПЛ, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95). До того ж, за практикою ЄС, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (справа "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року).

Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

В обґрунтування заперечень до вимог про стягнення з відповідача судових витрат по справі представник відповідача зазначила, що позивач звертаючись до суду визначив зовсім інший предмет позову, аніж умови договору, що укладався між сторонами № ЛВ-02/12-03 від 02.12.2021, та одразу звернувся до суду з вимогою про повернення грошових коштів за транспортний засіб. Відтак представник відповідача вважає, що заявлені вимоги були передчасними, оскільки дія договору не закінчилася на момент звернення позивача до суду, водночас відповідач виконав взяті на себе зобов`язання, які були передбачені укладеним договором.

Суд погоджується з такими доводами представника відповідача. Суд вважає, що звернення до суду за захистом, начебто, порушеного права позивача має ознаки штучно створених підстав такого звернення та ознаки зловживання правом. Заявлені судові витрати для позивача не були неминучими.

Таким чином, до необґрунтованих дій позивача відноситься саме пред`явлення позовних вимог, які є передчасними та містять інший предмет позову, аніж умови договору. Водночас, відповідач виконав взяті на себе зобов`язання, які були передбачені укладеним між сторонами договором, який не розривався та не визнався недійсним.

Виходячи з вищевикладеного, слід відмовити в частині задоволення вимог представника позивача про стягнення з відповідача судових витрат.

Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

В силу вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що на обґрунтування заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача адвокатом Маркович А.М. надано договір про надання правової допомоги №05/07 від 05.07.2022 та додатковий договір до нього, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 12.07.2022 серія ВС 1149978, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю, повідомлення про зміну анкетних даних, акт наданих послуг за договором №05/07 від 05.07.2022, рахунок-фактура №22-06/01 від 22.06.2023 про оплату за надання правової допомоги грошових коштів 10000,0 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає, що на користь відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати на надання правової допомоги в суді в розмірі 10 000,00 грн, а відтак заява представника відповідача підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.9 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У зв`язку із прийняттям судом відмови позивача від поданого у справі позову, вжиті ухвалою суду від 17.06.2022 заходи забезпечення зазначеного позову підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст.137-142,255,260 ЦПК України, суд,

ухвалив:

прийняти відмову представника позивача ОСОБА_3 адвоката Колошкіна Павла Ігоровича від позовних вимог до ОСОБА_4 про стягнення завданих збитків.

Провадження у цивільній справі 944/2344/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення завданих збитків - закрити у зв`язку з відмовою позивача від позову.

В частині задоволення заяви представника позивача ОСОБА_3 адвоката Колошкіна Павла Ігоровича про стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача судових витрат - відмовити.

Заяву представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Маркович Анни Миколаївни про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 17.06.2022 , а саме скасувати арешт, накладений на рухоме і нерухоме майно та грошові кошти (в тому числі ті, що знаходяться на банківських рахунках), які належать відповідачу ОСОБА_4 в межах заявлених позовних вимог 9753 доларів США та 30195 грн.

Ухвала може оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.М.Колтун