СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17183/23

пр. № 2/759/4885/23

13 грудня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2023 р. ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 14000,00 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач належним чином не виконує свої обов`язки по сплаті аліментів, у зв`язку із чим у нього за період з 01.08.2021 р. по 01.09.2023 р. утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 14000,00 грн.

Ухвалою Святошинського районного суд м. Києва від 11.09.2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач не скористався правом подачі відзиву.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно із п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованості утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасної виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

З урахуванням того, що згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Це пов`язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 ЦК України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв`язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певну суму заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду.

Судом встановлено, що на виконанні у Деснянському відділі державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУМЮ (м.Київ) знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа №759/6247/18 від 20.12.2019 р. виданого Святошинським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3500,00 грн., починаючи з 25.04.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_3 заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.09.2023 р. складає 14000,00 грн.

Відповідачем не спростована його вина у невиконанні обов`язку в утриманні дитини шляхом визначеним виконавчим документом.

Позивач просить стягнути пеню вираховуючи її розмір за період з 01.08.2021 р. по 01.09.2023 року, що за її підрахунками становить 18060,00 грн., однак на підставі ч. 1 ст. 196 СК України просить стягнути неустойку у розмірі 14000,00 грн., що не перевищує суму заборгованості, однак суд не може цілком погодитись з таким розрахунком позивача.

Порядок стягнення аліментів визначається ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, ч. 3 цієї статті передбачено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України , у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, ст. 196 СК України, є спеціальною статтею зі стягнення пені і таке стягнення не слід ототожнювати із загальними статтями ЦК України щодо стягнення пені передбаченою ст. 549 цього кодексу.

Як зазначено у ч.1 ст. 196 СК України, неустойка може бути стягнута з того, хто винен у простроченні сплати аліментів. За аналогією з цивільним законодавством, у цьому разі слід виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку з цим на неї покладено тягар доказування протилежного.

Суд вважає, що відповідач не довів відсутність своєї вини у невиконанні рішення суду щодо покладення на нього аліментних зобов`язань.

Щодо порядку нарахування пені у відповідності до ч.1. ст. 196 СК України в юридичній доктрині сформувалися декілька правових позицій.

Одна з них викладена у Науково-практичному коментарі до Сімейного кодексу України автором проекту Сімейного кодексу України З. Ромовською (видавничий Дім «Ін Юре», 2006). Аліменти є періодичним щомісячним платежем, у зв`язку з чим пеня нараховується за кожен період (місяць) окремо в розмірі 1% від простроченої відповідного місяця суми несплачених аліментів з наступним складанням отриманих сум. Розмір неустойки за кожен місяць прострочення становить 30% (або 31% або 28% або 29%) суми несплачених аліментів. Причому сума боргу за попередній місяць не додається до заборгованості за наступний місяць з якого вираховується неустойка, а кількість прострочених днів у періоді (місячному платежі) не додається до наступного розрахункового періоду.

Окрім того, існувала позиція Верховного суду України від 17.11.2010 р. за якою визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд повинен враховувати загальну кількість днів з початку прострочення до дня ухвалення рішення. Вказана позиція була змінена постановою №6-81/цс/3 від 11.09.2013 р. у якій зазначено, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Оскільки за такою позицією сума пені у рази перевищує суму самої заборгованості, сформувалась додаткова позиція за якою Верховний Суд вважає, що оскільки пеня - змінна величина, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі якщо позивач з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується (Постанова Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21).

Зважаючи на мінливість правових позицій, суд керується саме тією позицією, яка лягла в основу ст. 196 СК України.

Отже, за логікою правової позиції З. Ромовської, пеня за несплату аліментів може бути нарахована судом за період від часу невиконання рішення суду (щодо сплати аліментів) боржником до повноліття дитини. А у разі невиконання цього грошового зобов`язання боржником (визначеного судом розміру пені), кредитор у подальшому набуває право звернення до суду про стягнення з боржника інфляційних та 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання (за ст. 625 ЦК України).

Так, пеня за несплату аліментів відповідачем буде мати наступний вигляд.

Формула розрахунку пені за несплату аліментів відповідачем виглядає наступним чином: сума аліментів, що підлягає до стягнення за місяць за який стягується пеня х кількість календарних днів х 1% = пеня за прострочення сплати аліментів.

Заборгованість за серпень 2021 р.: 3500* 31*1% = 1085 грн.

Заборгованість за листопад 2021 р.: 3500*30*1% = 1050 грн.

Заборгованість за січень 2022 р.: 3500*31*1% = 1085 грн.

Заборгованість за березень 2022 р.: 3500*31*1% = 1085 грн.

Заборгованість за квітень 2022 р.: 3500*30*1% = 1050 грн.

Заборгованість за червень 2022 р.: 3500*30*1% = 1050 грн.

Заборгованість за липень 2022 р.: 3500*31*1% = 1085 грн.

Заборгованість за жовтень 2022 р.: 3500*31*1% = 1085 грн.

Заборгованість за січень 2023 р.: 3500*31*1% = 1085 грн.

Заборгованість за лютий 2023 р.: 3500*28*1% = 980 грн.

Заборгованість за квітень 2023 р.: 3500*30*1% = 1050 грн.

Заборгованість за серпень 2023 р.: 3500*31*1% = 1085 грн.

А всього до сплати відповідачем підлягає: 12775,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.196 СК України ст.ст, 6-13,18,19,71-79,89,141,259,263,264,265,268,273,274,279,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 12775,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами зад правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю. Єросова