Справа № 464/2567/23
пр.№ 2/464/959/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2023 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.

секретаря судових засідань Ліщук Ю.П.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, визначеного рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 19 грудня 2021 року №464/6958/20,та стягнення додаткових одноразових витрат. Обґрунтовує позов тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 02.04.2016 розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею. Зазначає, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 20.08.2018 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти, розмір яких збільшено рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 19.02.2021 до 3000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 01.04.2023 існує заборгованість по аліментах в розмірі 11773,81 грн. Вказує, що на даний час коштів не вистарчає на утримання неповнолітнього сина, всі витрати на дитину збільшились. Крім того, у сина в січні 2019 року виявили важке генетичне захворювання ( ОСОБА_6 ), яка є вірусною інфекцією в стані ремісії репликативної активності, а також алергічний риніт, синдром еозинофілії, загрозу бронхіальної астми. У зв`язку з цим відбувається довготривале лікування, введення вакцин проти двох видів кліщів, дитина потребує постійного спостереження у лікарів, спеціального лікування, комплексної вітамінотерапії, збалансованого харчування, проведення лабораторних обстежень. Для полегшення перебігу захворювання дитини на протязі року кожні три місяці дитина потребує вакцинації препаратами, котрі є необхідними для дитини.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України вона з дитиною виїхала до Великої Британії, її фінансовий стан погіршився, вона втратила роботу, орендує житло. Вказує, що у зв`язку з скрутним фінансовим становищем, проживанням в іншій країні, без сторонньої допомоги утримувати дитину, яка має рідкісне генетичне захворювання позивач не має можливості. На даний час всі витрати на утримання дитини збільшились, а матеріальне становище відповідача покращилось, час від часу він змінює місце праці, має мінливий заробіток і додатковий дохід. Інших дітей відповідач не має, стан здоров`я нормальний батьки відповідача проживають окремо і не знаходяться на його утриманні. Відповідно до складеного нею кошторису, щомісячні витрати на дитину становлять 24580 грн. на місяць. Тому просить збільшити розмір аліментів на утримання сина з 3000 грн. до 6000 грн. щомісячно.

Крім того, з 28 січня 2021 року по 21 квітня 2023 року нею витрачено на лікування сина та придбання спеціального харчування 135 830,86 гривень, про що свідчать квитанції купівлі ліків, медичних апаратів. Оскільки хвороба сина потребує постійного лікування в подальшому, придбання ліків і спеціальних продуктів харчування потрібні щомісячні додаткові витрати. Син відвідує садочок, гуртки, потребує харчування, засобів гігієни та ін. Відповідач не приймає участі у його лікуванні, кошти на обстеження та медикаменти не надає, виявляє байдужість до здоров`я дитини. Тому просить стягнути з відповідача додаткові витрати у розмірі 67925 грн. одноразово.

Ухвалою суду від 26.04.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

21.06.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечив вимоги позивача. Вказав, що отримує мінімальну заробітну плату, утримує свою матір, яка не працює та має захворювання. Крім цього, вважає, що попереднім рішенням Сихівського районного суду м.Львова збільшено розмір аліментів на дитину в розмірі 3000 грн., який відповідає Закону України «Про державний бюджет» в контексті прожиткового мінімуму на місяць для дітей віком від 6 до 18 років, що становить 2833 грн. Він не відмовляється від участі у вихованні та утриманні дитини, однак утримувати дитину за кордоном не має можливості. Вважає, що позивачем не доведено розмір витрачених додаткових коштів на утримання дитини, тому просить в позові відмовити.

Представник позивача ОСОБА_1 , діючи на підставі довіреності (а.с.75) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав, вказаних у позовній заяві. Додатково вказала, що відповідач проінформований про стан здоров`я дитини, в тому числі про необхідність тривалості лікування дитини, про його стан здоров`я, натомість виявляє байдужість, не приймає участі у лікуванні, кошти на медикаменти та обстеження не надає. Просить позов задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Ставить під сумнів те, що позивач, будучи за кордоном отримує будь-які консультації у лікарів, відповідно не могла отримувати будь-яких рецептів та відповідно купувати ліки. Вважає, що позивач займається самолікуванням спільної дитини, який, на думку відповідача, є здоровим. У збільшенні розміру аліментів просить відмовити, вважає 3000 грн. достатнім. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки в нього не покращився матеріальний стан.

Заслухавши вступні слова учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд позовні вимоги задовольняє частково, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони у справі є колишнім подружжям та перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 23.03.2016 розірвано (а.с.14).

ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.12).

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 19.02.2021 вирішено збільшити розмір аліментів, визначеного рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20 серпня 2018 року №464/1135/18, тастягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с.17-18).

З розрахунку заборгованості по аліментах вбачається, що станом на 01.04.2023 сума заборгованості по сплаті аліментів становить 11773,81 грн. (а.с.20-22).

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 192 СК України підставою для зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833 грн.

Встановлено, що малолітній ОСОБА_8 перебуває на утриманні позивача, узв`язку з військовою агресією російської федерації проти України позивач з дитиною виїхала до Великої Британії, де орендує житло, не працює.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_3 посилається на те, що їх спільна з відповідачем дитина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 хворіє, постійно обстежується у лікарів, отримує лікування, вимушено проживають в іншій країні, у зв`язку з чим просила збільшити розмір аліментів на утримання сина до 6000 грн.

Однак, позивачем не надано доказів погіршення її матеріального стану чи покращення матеріального стану відповідача, що могло слугувати підставою для збільшення розміру аліментів.

Проживання в іншій країні, де рівень життя значно вищій ніж в Україні, оренда житла, з огляду на отримання коштів від держави як вимушено переселеної особи не є підставою для задоволення позову про збільшення розміру аліментів, оскільки достатніх і належних доказів понесення будь-яких витрат на продукти харчування, ліки, одяг, взуття тощо, позивачем не надано.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі") (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України.

За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для збільшення розміру аліментів, не підтверджені доказами збільшення витрат на дитину починаючи з березня 2021 року, тобто дати ухвалення рішення про збільшення розміру аліментів. Доказів про матеріальну можливість відповідача щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 6000 грн. позивачем суду не надано, тому доводи є голослівними та не підтверджені належними доказами у справі. Тому в задоволенні вимоги про збільшення розміру аліментів суд відмовляє.

Щодо додаткових витрат.

Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат.

На переконання суду, захворювання дитини є безумовною обставиною, яка вказує на наявність додаткових витрат, яких вона потребує у зв`язку з обстеженням та лікуванням.

Позивачем доведено, що заявлені нею додаткові витрати на утримання ОСОБА_8 вже понесені і зумовлені станом здоров`я дитини. У матеріалах справи містяться медичні документи про захворювання дитини і встановлено, що для дитини придбані медикаменти 21.04.2023 - ОСОБА_9 , 12.04.2022 - Оралтек на загальну 43600 грн. +17600 грн. = 61200 грн. (а.с.61,62). Тому вказана сума по своїй природі є додатковими витратами, отже, позовні вимоги в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину слід задоволити частково і стягнути з відповідача половину понесених витрат в розмірі (61200 грн. : 2) = 30600 грн. на користь позивача.

Всі інші витрати, які просить стягнути позивач, суд розцінює як такі, що не можуть бути віднесені до додаткових, тому в решті позовних вимог суд відмовляє.

Доводи відповідача про нецільове використання позивачем коштів, які вона отримує як аліменти, не заслуговують на увагу суду і є непереконливими.

Задовольняючи частково позов, згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

На підставі ст.ст. 180-182 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 78, 81, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_3 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитинив розмірі 30600 (тридцять тисяч шістсот) гривень.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 .

Рішення суду виготовлено та підписано 28.06.2023.

Суддя О.Ю.Горбань