Справа № 703/367/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Биченка І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №703/367/23 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлія Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

установив:

ОСОБА_1 звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із позовною заявою до АТ «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. відкрито виконавче провадження №67012093 про стягнення з неї на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 161 770 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису.

Позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, так як нотаріусом порушено положення статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджену наказом Міністра юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Зазначила, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог безспірності зобов`язання.

Відтак звернулася до суду з позовом та просить визнати виконавчий напис №2498 від 16 липня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з неї заборгованості таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 лютого 2023 року відкрито провадження по справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

17 березня 2023 року до суду від АТ «Ідея Банк» надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача проти задоволення позову заперечував. Вказав, що 02 листопада 2018 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №Z02.21790.004496822 відповідно до умов якого позивач отримала кредит в розмірі 85897 грн. та зобов`язалася їх повернути разом з процентами згідно умов договору. Оскільки ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконувала, станом на 07 червня 2021 року у неї утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 159870 грн. 68 коп., з якої строковий основний борг в розмірі 54158,93 грн., прострочений основний борг 28388,10 грн., прострочені проценти 3422,04 грн., строкові проценти 22,42 грн., строкова плата за обслуговування кредиту 2224,73 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту 66737,86 грн. та пеня в розмірі 4916,60 грн.

11 червня 2021 року АТ «Ідея Банк» надіслано позивачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Позивач була повідомлена про наявну у неї заборгованість та попереджена про можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Крім того, представником відповідача зазначено, що банком надано нотаріусу документи, які містять відмітку поштового відділення про відправлення вимоги цінним листом з повідомленням про вручення на вказану позивачем в договорі адресу. Також зазначено, що банком надано нотаріусом всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису. Відтак у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

У наданому суду запереченні на відзив позивач вказала, що нотаріус у вчиненому написі посилається на перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджених постановою КМУ №1172 від 29.06.1999. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 були внесені зміни до Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, пункти 1 і 2 Постанови №662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття. Тобто, Перелік передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Таким чином, у нотаріуса відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису по кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

У наданих суду письмових поясненнях представник АТ «Ідея Банк» вказав, що у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 не визначено моменту з якого втрачає чинність постанова КМУ №662 від 26.11.2014, відтак така залишається чинною по сьогоднішній день. Зазначив, що виконавчий напис є законним та вчинений з додержанням норм чинного законодавства.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов вказав про розгляд справи без його участі.

Третя особа приватний виконавець Матвійчук Ю.В. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій розгляд справи просила проводити без її участі.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 16 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 2498 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №Z02.21790.004496822 від 02.11.2018 укладеного з АТ «Ідея Банк» в розмірі 54158,93 грн. заборгованості за основним строковим боргом, 28388,10 грн. заборгованості за простроченим основним боргом, 3422,04 грн. прострочених процентів, 22,42грн. строкових процентів, 2224,73 грн. строкової плати за обслуговування кредиту, 66737,86 грн. простроченої плати за обслуговування кредиту, 4916,60 грн. пені. Крім того, з позивача стягнуто 1900 грн. витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. Строк, за який проводиться стягнення здійснюється за період з 03 липня 2019 року по 07 червня 2021 року.

На виконання вказаного напису постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області від 04 жовтня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 67012093.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

У підпункті 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вказано, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку, вчинення нотаріальних дій.

Приписами ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, про яку не було проінформовано боржника та визнання такої заборгованості безспірною суперечить вимогам закону.

Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: 1) нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №357/12818/17 та від 27 серпня 2020 року у справі №554/6777/17.

Процедура стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимога про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У наданому суду відзиві представник АТ «Ідея Банк» вказав, що ОСОБА_1 була повідомлена про наявну заборгованість за кредитним договором та попереджена про можливість стягнення боргу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса в тридцяти денний строк з дня направлення відповідної вимоги.

На підтвердження вказаного відповідачем надано вимогу від 07.06.2021 адресовано ОСОБА_1 про повернення заборгованості по кредитному договору № Z02.21790.004496822 від 02.11.2018, що підтверджується реєстром відправки рекомендованої кореспонденції список № 5 згрупованих поштових відправлень листів.

Однак доказів того, що позивач отримала надіслане повідомлення відповідач суду не надав.

Вказана обставина позбавляє суд можливості встановити дотримання строку вчинення нотаріусом виконавчого напису про стягнення з позивача кредитної заборгованості.

Також відповідачем зазначено, що АТ «Ідея Банк» надало приватному нотаріусу повний пакет документів для вчинення виконавчого напису, в тому числі і кредитний договір №Z02.21790.004496822 від 02.11.2018, однак вказаний кредитний договір до наданих суду документів не надано.

Однак, представник відповідача зазначає, що нотаріус мала право вчиняти виконавчий напис на підставі нотаріально не посвідченого кредитного договору оскільки у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 не визначено моменту з якого втрачає чинність постанова КМУ №662 від 26.11.2014, відтак постанова, якою не було передбачено вчинення виконавчих написів на підставі нотаріально не посвідчених договорів, залишається чинною по сьогоднішній час.

Однак, суд не може погодитися з вказаним твердженням, виходячи з наступного.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172.

Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку).

В подальшому, 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку).

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662(надалі - Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів та було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту:

«Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, пункти 1 і 2 Постанови №662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Таким чином, станом на дату вчинення оспорюваного виконавчого напису редакція Переліку передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність(у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Вказані обставини спростовують твердження представника відповідача про те, що постанова КМУ №662 від 26.11.2014 залишається чинною по сьогоднішній час.

Таким чином, нотаріальна дія щодо видачі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором не була передбачена чинним законодавством.

Зазначене вище дає підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

Даний висновком також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеної у постанові від 18 січня 2023 року у справі №274/2478/18.

Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Відповідно до ч.7 ст. 158 ЦПК України, за відсутністю клопотань учасників справи про скасування заходів забезпечення позову, відповідні заходи вжиті судом у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, скасуванню не підлягають та продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набранням даним рішенням законної сили.

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 263, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Ідея Банк» треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлія Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, вчинений 16 липня 2021 року та зареєстрований в реєстрі за № 2498 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №Z02.21790.004496822 від 02 листопада 2018 року.

Стягнути з акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 1610 грн. 40 коп. судового збору.

Заходи забезпечення позову вжиті відповідно до ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 лютого 2023 року у виді зупинення стягнення по виконавчому провадженні №67012093 відкритому 04 жовтня 2021 року на підставі виконавчого напису від 16 липня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 2498, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29 червня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: акціонерне товариство «Ідея Банк», місце знаходження: м. Львів, вул. Валова, 11, ЄДРПОУ 19390819.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, місце знаходження: АДРЕСА_2 ;

приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлія Володимирівна, м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, 105, оф.209.

Суддя І.Я. Биченко