Справа№938/134/23
Провадження № 2/938/94/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі:

головуючого судді Джуса Р.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Мартищук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: ОСОБА_2 ,

за участю: третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія»

про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди,

за участю:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Верховинського районного суду Івано-Франківської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 , за участю -третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 20.03.2023 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 05.04.2023 з повідомленням (викликом) сторін.

В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався. Зокрема, розгляд справи 05.04.2023 не відбувся, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відрядженні, та наступне судове засідання було призначено на 27.04.2023.

Судове засідання 27.04.2023, за участю позивача та її представника було відкладено на 16.05.2023, у зв`язку із залученням до участі у справі, в якості третьої особи ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».Ухвалою суду від 27.04.2023 явку сторін в судове засідання 16.05.2023 визнано обов`язковою.

В судове засідання 16.05.2023 з`явився представник позивача, однак дане судове засідання було відкладено на 07.06.2023, за клопотанням представника третьої особи, а також у зв`язку з невкою відповідача по справі, яка належним чином повідомлялася про розгляд справи.

Суд звертає увагу на те, що у поданому до суду відзиві, відповідач просила розглядати справу без її участі. Однак, ухвалою суду від 27.04.2023 явку відповідача в судове засідання було визнано обов`язковою.

В судовому засіданні 07.06.2023, за участю представника позивача та представника третьої особи, за клопотанням представника позивача -адвоката Бельмеги М.В., судове засідання було відкладено на 19.06.2023. Зокрема, представник позивача, повідомив, що його довірителька - позивач ОСОБА_1 хворіє, а тому не може з`явитися в судове засідання, однак бажає приймати участь у розгляді справи особисто.

В судове засідання 19.06.2023 учасники справи не з`явилися.

Від позивача 19.06.2023, через канцелярію суду надійшла заява (ВХ.№1923), в якій вона просила розгляд справи відкласти, у зв`язку з тим, що продовжує хворіти. До заяви позивач долучила довідку КНП «Верховинська багатопрофільна лікарня» від 19.06.2023, згідно якої ОСОБА_1 перебуває на амбулаторному лікуванні із 19.06.2023. Представник позивача причини неявки не повідомив.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому процесуальним законом порядку. Причини неявки суду не повідомила.

Ухвалою суду від 05.06.2023 було задоволено клопотання представника третьої особи ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" - Тетяни Нелін, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Судове засідання у режимі відеконференції призначене на 19.06.2023 не відбулося, з тих причин, що представник третьої особи не вийшла на зв`язок. В телефонному режимі повідомила секретаря судового засідання, що у визначений судом час не мала доступу до мережі інтернет.

У з`язку з неявкою учасників справи, враховуючи повідомленні позивачем обставини, які унеможливили її участь в судовому засіданні, та які визнані судом поважними, а також неявку в судове засідання відповідача та представника третьої особи, з метою забезпечення змагальності сторін, правильного, повного та всебічного встановлення обставин справи, забезпечення права сторін на справедливий і неупереджений розгляд справи, судове засідання було відкладено на 28.06.2023.

Суд звертає увагу на те, що відкладаючи розгляд справи, суд керувався одним із основних принципів цивільного судочинства, який передбачає розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України, строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Судом також взято до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, застосовується українськими судами як джерело права.

Зокрема, згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Як вбачається із матеріалів справи, у зв`язку із залученням до участі у справі третьої особи та неодноразовою неявкою учасників справи в судові засідання та подачею ними клопотань про відкладення розгляду справи, розгляд справи неодноразово відкладався. При цьому, суд відкладаючи розгляд справи, врахував обставини справи, поведінку сторін, та застосував принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення процесуальних прав учасників судового процесу, принципів рівності та змагальності сторін.

В судове засідання 28.06.2023 не з`явилися всі учасники справи, про дату та час судового засідання повідомлялися у встановленому процесуальним законом порядку.

Позивач ОСОБА_1 26.06.2023 через канцелярію суду подала заяву про відмову від позову. Також представник позивача просить суд вирішити питання щодо повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду.

Представник позивача причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 та представника третьої особи ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" причини неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, заяву позивача про відмову від позову, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено право позивача на власний розсуд розпоряджатись своїми правами щодо предмета спору, у зв`язку з чим виключно позивачу належить право вибору характеру своїх процесуальних дій: відмовитись від позовних вимог чи закінчити судовий розгляд справи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із положеннями ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

У поданій заяві, позивачем зазначено, що наслідки відмови від позову їй зрозумілі.

Згідно із положеннями п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, законодавцем визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Таким чином, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу, зважаючи на те, що позивач подала заяву про відмову від позову і підстави для неприйняття такої відмови судом не встановлені, відмова від позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, зі змісту заяви вбачається, що позивачу зрозумілі правові наслідки її подання, суд вважає, що є достатні підстави для прийняття відмови позивача від поданого позову про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди, та закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Разом з тим, суд роз`яснює позивачу, що відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2684грн.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Водночас відповідно до ч.1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України та ч.3 статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Тобто законодавець визначав, що у випадку відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.3 ст.217 ЦПК України, яка знаходиться у параграфі 2 «Відкриття розгляду справи по суті», глави 6 «Розгляд справи по суті», з оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Станом на 28.06.2023 розгляд справи по суті вже розпочато, та такий розгляд триває вже тривалий час, неодноразово проходили судові засідання, представником позивача вже проголошено вступне слово, а вимоги статті 142 Цивільного процесуального кодексу України передбають повернення позивачу 50 % сплаченого судового збору саме до початку розгляду справи по суті.

Таким чином, заява позивача про відмову від позову подана до суду під час розгляду справи по суті, що виключає можливість повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у зв`язку із відмовою від позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви позивача в частині повернення позивачу з державного бюджету 50 судового збору, сплаченого при поданні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 10, 12-13, 49, 134, 141, 142, 206, 255, 260-261, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_2 , за участю -третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення моральної шкоди, закрити.

В задоволенні клопотання позивача про повернення із Державного бюджету України 50% судового збору сплаченого ним при поданні позову до суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Роман ДЖУС