ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/9617/20 Номер провадження 22-ц/814/1565/23Головуючий у 1-й інстанції Штих Т. В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року, ухвалене суддею Штих Т.В., повний текст рішення складено 29 липня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонергого товариства «Харківенергозбут» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

13 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонергого товариства «Харківенергозбут» про захист прав споживачів, в якому просила суд зобов`язати відповідачів виключити з особового рахунку за адресою: АДРЕСА_1 , суму заборгованості за послуги електропостачання попереднього споживача, що утворилась до 06.09.2019 року, а саме: АТ «Харківобленерго» у розмірі 6 215,16 грн.; ПрАТ «Харківенергозбут» -1503,06 грн.

Позовна заява мотивована тим, що улипні 2019 року нею отримано ордер №149486 від 05 липня 2019 року на квартиру АДРЕСА_2 . У вказаній квартирі АДРЕСА_3 та 10 липня 2019 року були зареєстровані вона та члени її родини. Станом на липень 2019 року за вказаною адресою існувала заборгованість за електроенергію у сумі 6 215,16 гривень. Проте, позивач не погоджується сплачувати вказану заборгованість, так як заборгованість належала померлій колишній користувачці вказаною квартирою ОСОБА_2 . Крім того, ПрАТ «Харківенергозбут» нараховано 1503,06 грн., з якими позивач також не погоджується та зазначає, що наявність вказаних сум заборгованості створює незручності у користуванні сервісами під час сплати комунальних платежів, а також завдає шкоди інтересам та репутації як добросовісного квартиронаймача.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонерного товариства « Харківенергозбут» про захист прав споживачів - залишена без задоволення.

Судові витрати вважати сплаченими позивачем.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, а спожита електрична енергія підлягає оплаті. Позивач не надала жодних належних та допустимих доказів на підтвердження порушення її прав відповідачами, споживання електричної енергії іншими особами та відсутності заборгованості за спожиту електричну енергію.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відмовляючи у позові, суд першої інстанції послався на пояснення представника відповідача ПрАТ «Харківобленергзбут» про те, що у позасудовому порядку сторони вирішили питання та позивачу надана довідка про відсутність поточного боргу, яка долучена до матеріалів справи, тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги з приводу суми 6 215,16 грн. між сторонами вирішені та відповідно довідки абонента станом на 30.07.2019 року поточний борг за вказаною адресою відсутній. Вважає, що такий висновок суду є передчасним. У березні 2020 року вона зверталася до АТ «Харківобленерго» та отримала відповідь про те, що списання заборгованості за оплату спожитих послуг не передбачено законодавством, особовий рахунок є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій та списання з цього рахунку будь-яких сум є правом підприємства, рекомендували звернутися до суду за захистом своїх прав. Висновок суду про відсутність боргу на 30.07.2019 року перед АТ «Харківенерго» спростовується копією повідомлення-попередження про відключення електроенергії через заборгованість, яке було надіслано на її адресу 18.09.2019 року. Вказує, що відповідачі у справі є окремими юридичними особами, кожна з яких здійснює свій облік боргів за єдиним особовим рахунком. Рахунок АК «Харківобленерго» від 04.09.2020 року свідчить про наявність заборгованості, яка утворилася за період з 01.01.2019 року у розмірі 6 215,16 грн., що спростовує висновок суду про відсутність боргу станом на 30.07.2019 року. Також вказує, що на момент вселення у квартиру електропостачання в ній було відсутнє. Після реєстрації 09 та 10 липня 2019 року за вказаною адресою позивач звернулася до Центру обслуговування споживачів з питання укладення договору та заміни електролічильника. 06.09.2019 року була здійснена заміна електролічильника у квартирі, відновлено електропостачання та нею укладено договірпро надання послуг з озподілу електричнох енергії. Вказані оставини не спростовані відповідачами. Вказує, що у довідці абонента вказано, що електропостачання у квартирі було відключено станом на 31.12.2018 року та відновлено лише 05.09.2019 року. Вказує, що їй не відомо, яким чином передавалися показники АТ «Харківобленерго» до ПрАТ «Харкіенергозбут» у період до 06.09.2019 року, чи здійснювався переодічний огляд старого лічильника, не відомо, чи проживав хтось у квартирі ОСОБА_2 після її смерті та чи користувався електроенергією. Вказує, що з часу вселення її сім`ї у квартиру у ній було відновлено енергопостачання лише 06.09.2029 року одночасно із підключенням нового приладу обліку, за показаннями якого вона сплачує спожиту електроенергію, жодної власної заборгованості не має. Вказує, що суд формально послався у рішенні на норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги», але до спірних правовідносин їх не застосував. Вказує, що згідно ч. 1 ст. 12 вказаного Закону надання житлово-комунальних послуг здійснється виключно на договірних засадах. Зазначає, що облік та нарахування відповідачами на особовому рахунку на ім`я відповідача за користування електроенергією за період до 06.09.2019 року є неправомірним. При цьому посилається на відповідні позиції Верховного Суду, в яких суд дійшов висновку про те, що споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично корситувалися ними, діючим законодавством не передбачено обов`язку нового власника (наймача) квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше послуги, якщо це прямо не оговорено у договорі купівлі-продажу, а зобов`язання відповідача виключити із суми заборгованості заборгованість попереднього власника квартири є належним способом захисту свого права, т.я. узгоджується з вимогами абз. 12 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «Харківенергозбут» просить у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Харківобленерго» просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 27.08.2021 року у даній справі відкрито апеляційне провадження (а.с. 140).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21.09.2021 року дана справа призначена до апеляційного розгляду на 27.01.2022 року о 12-00 год., з повідомленням учасників справи (а.с. 148).

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

З 05.08.2022 року дана цивільна справа перебуває у провадженні Полтавського апеляційного суду (а.с. 188).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29.08.2022 року справа призначена до апеляційного розгляду на 15.03.2023 року о 10-00 год., з повідомленням учасників справи (а.с. 189).

У судове засідання до апеляційного суду не з`явилися учасники справи, 05.06.2023 року від позивача надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність; у відзиві, який надійшов 26.06.2023 року до Полтавського апеляційного суду, ПрАТ «Харківенергозбут» просить справу розглянути без участі його представника; АТ «Харківобленерго» належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 02.06.2023 року судової повістки про виклик до суду у цивільній справі на його офіційну електронну адресу у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (а.с. 208), заяв та клопотань від нього про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що позовні вимоги з приводу суми 6215,16 грн. між сторонами вирішені у позасудовому порядку.

Відповідно до довідки абоненту станом на 30 липня 2019 року поточний борг за вказаною адресою відсутній.

У зв`язку з відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями ЗаконуУкраїни «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року, з 01.01.2019 року ПрАТ Харківенергозбут є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 року №505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року №1268.

Згідно з пунктом 13 розділу XVII Закону передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Так за адресою: АДРЕСА_1 , на момент відокремлення функцій та передачу відповідної інформації до ПрАТ «Харківенергозбут» договір було укладено з ОСОБА_2 .

На підставі п.3.1.9. розділу 3 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312, споживання електричної енергії без укладання відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Згідно з абз. 1.3. п. 1.1.2. Правил, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг це домовленість між постачальником універсальних послуг та побутовим або малим непобутовим споживачем, або іншим споживачем, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу постачальником універсальних послуг за цінами постачальника універсальних послуг.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті, як це передбачено ч.4 ст. 63 Закону.

Абзацом 5 п. 13 розд. 17 Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Аналогічні приписи містить і п. 7 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року №312.

Відповідно до ст. 714 ЦК України договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До зазначеного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановленозаконом не випливає із суті відносин сторін.

Так, враховуючи наведені приписи, з 05.06.2019 року позивач приєдналася до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

У відповідності до п. 4.12. Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Пунктом 10 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 встановлено, що до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР (оператор системи розподілу).

Отже, АТ «Харківобленерго» за вказаною адресою передавав до ПрАТ «Харківенергозбут» наступні показання засобу комерційного обліку: 31.12.2019 9762; 02.02.2019 9762; 18.02.2019 9762; 25.02.2019 9762; 20.03.2019 9762; 06.05.2019 9762; 20.07.2019 9762; 30.07.2019 9762; 05.09.2019 1036, отже, з 30.07.2019 по 05.09.2019 нараховано 1274 кВт.

Борг в сумі 1503,06 грн. нараховано 05.09.2019 року вже новому споживачу ОСОБА_1 .

Вказаний борг не може бути колишнього споживача, оскільки як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_2 померла ще у 2017 році, що виключає нею споживання електричної енергії.

Відповідно до п. 5 ч. 2 Закону України Про житлово-комунальні послуги індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з п. 5.10. договору оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього договору. За умовами п. 3 комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.

Відповідно до п. 6.2. договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є зобов`язати відповідачів виключити з особового рахунку за адресою: АДРЕСА_1 , суму заборгованості за послуги електропостачання попереднього споживача, що утворилася до 06.09.2019 року, а саме: АТ «Харківобленерго» у розмірі 6 215,16 грн.; ПрАТ «Харківенергозбут» -1503,06 грн.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги з приводу суми 6 215,16 грн. між сторонами вирішені у позасудовому порядку, а відповідно до довідки абоненту станом на 30 липня 2019 року поточний борг за вказаною адресою відсутній.

Проте, такий висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, є помилковим, суд дійшов його у результаті неповного з`ясування обставин справи, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.07.2019 року виконавчим комітетом Харківської міської ради на підставі рішення виконкому від 26.06.2019 року видано ОСОБА_1 ордер на житлове приміщення №149486 на сім`ю із 5-ти осіб на право зайняття житлового приміщення у квартирі АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Згідно даних паспорта громадянина України місце проживання ОСОБА_1 09.07.2019 року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

06.09.2019 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Харківобленерго» договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (а.с. 17-20). Будь-яких застережень та додаткових зобов`язань по сплаті заборгованості, яка рахується за квартирою, цей договір не містить.

06.09.2019 року складено акт АТ «Хаврківобленерго» заміни, технічної перевірки та пломбування розрахункових засобів обліку у побутовому секторі, згідно якого проведена заміна приладу обліку електричного лічильника у квартирі АДРЕСА_2 (а.с. 21-22).

06.09.2019 року видано паспорт точки розподілу електричвної енергії, який є невід`ємним додатком до публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії (а.с. 23).

Згідно повідомлення АТ «Харківобленерго» від 14.09.2019 року про відключення електроенергії за заборгованість споживачу ОСОБА_3 , о/р 291152, адреса: АДРЕСА_1 , станом на 13.09.2019 року заборгованість за спожиту електроенергію складає 6 215,16 грн., у випадку невиконання даної вимоги АТ «Харківобленерго» має право на 30 днів після отримання повідомлення припинити енергопостачання по зазначеній адресі і передати матеріали до суду для примусового стягнення суми боргу, наступне підключення можливе тільки після погашення всієї суми заборгованості. 18.09.2019 року (а.с. 15).

Згідно розрахунку ПрАТ «Харківенергозбут» за вересень 2019 року від 08.10.2019 року, за період з 01.01.2019 року до 06.09.2019 року, адреса: АДРЕСА_1 , о/р 52, ОСОБА_4 , обрахована сума до сплати 1503,06 грн. (а.с. 16).

Таким чином, визначена АТ «Харківобленерго» сума заборгованості у розмірі 6 215,16 грн. обліковується за споживачем ОСОБА_3 , о/р НОМЕР_2 , а сума заборгованості визначена ПрАТ «Харківенергозбут» за період з 01.01.2019 року до 06.09.2019 року рахується за споживачем ОСОБА_1 , о/р 52.

По справі вбачається, що відповідачами не заперечується, що споживач ОСОБА_1 була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 09.07.2019 року, 06.09.2019 року у вказаній квартирі встановлено АТ «Харківобленерго» новий електричний лічильник.

Як вбачається з довідки абоненту ПрАТ «Харківенергозбут» , о/р НОМЕР_1 , 31.12.2018 року у квартирі АДРЕСА_2 проведено контрольний обхід; 02.01.2019 року проведено відключення від КО, яке тривало до 05.09.2019 року; 05.09.2019 року проведено планове включення та планова заміна; 18.09.2019 року проведено контрольний обхід; 24.09.2019 року, 05.03.2020 року відключення від КО (а.с. 45).

Таким чином, згідно вказаної довідки відключення від КО тривало у період з 02.01.2019 року по 05.09.2019 року, тобто до моменту установки у квартирі електролічильника, проте, у відзиві на позовну заяву ПрАТ «Харківенергозбут» вказує, що АТ «Харківрбленерго» за вказаною адресою передавав йому наступні показнкики засобу комерційного обліку, про що зазначено і у мотивувальній частині рішення суду: 31.12.2019 9762; 02.02.2019 9762; 18.02.2019 9762; 25.02.2019 9762; 20.03.2019 9762; 06.05.2019 9762; 20.07.2019 9762; 30.07.2019 9762; 05.09.2019 1036, у зв`язку з чим за період з 30.07.2019 року по 05.09.2019 року нараховано 1274 кВт та борг у розмірі 1503,06 грн. нараховано 05.092019 року вже новому споживачу ОСОБА_1 (а.с. 5-37-29). Також ПрАТ «Харківенергозбут» вказує, що вказаний борг не може бути колишнього споживача, оскільки як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_2 померла ще у 2017 році, що виключає нею споживання електричної енергії, що і поклав в основу рішення суд першої інстанції, хоча є незрозумілим на підставі яких даних та у який спосіб ПрАТ «Харківенергозбут» мало вище вказані показники обліку.

До відзиву на апеляційну скаргу ПрАТ «Харківенергозбут» додав заяву приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ОСОБА_1 від 12.07.2019 року, в якій значиться присвоєний ЕІС-коду як суб`єкту ринку електричної енергії, який присвоєний відповідним оператором системи (а.с. 157-158).

На підставі п.3.1.9. розділу 3 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312, споживання електричної енергії без укладання відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Згідно з абз. 1.3. п. 1.1.2. Правил, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг це домовленість між постачальником універсальних послуг та побутовим або малим непобутовим споживачем, або іншим споживачем, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу постачальником універсальних послуг за цінами постачальника універсальних послуг.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті, як це передбачено ч.4 ст. 63 Закону.

Абзацом 5 п. 13 розд. 17 Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Аналогічні приписи містить і п. 7 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року №312.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що вказана заяваприєднання ОСОБА_1 від 12.07.2019 року містить вказівку про початок постачання електричної енергії 01.01.2019 року, хоча по справі достовірно встановлено, що ордер на зайняття квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 видано лише 05.07.2019 року, а також з урахуванням проведеного відключення від КО у період 02.01.2019 року по 05.09.2019 року, дати присвоєння ЕІС-коду споживачу ОСОБА_1 , укладення 06.09.2019 року ОСОБА_1 з АТ «Харківобленерго» договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, колегія суддів приходить до висновку про те, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки нараховані борги рахуються за колишнім споживачем послуги з енергопостачання.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.10.2020 року у справі №552/19127/18, згідної якої споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу.

Згідно ч. 4. ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті заявлених позовних про їх задоволення.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 1,3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 382 ч.1 п. 4 п.п. «в» ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

По справі вбачається, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». У суді першої інстанції судовий збір підлягав сплаті у розмірі 840,80 грн., при подачі апеляційної скарги слід було сплатити 1261,20 грн., а всього 2 102 грн., тому у разі задоволення позовних вимог судовий збір підлягає стягненню з відповідача Акціонерного товариства «Харківобленерго» та Приватного акціонергого товариства «Харківенергозбут» по 1051 грн. з кожного на користь держави.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.2, 376, ч.1 п. 1,3,4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року - скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонергого товариства «Харківенергозбут» про захист прав споживачів задовольнити.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Харківобленерго»виключити з особового рахунку НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , суму заборгованості за послуги електропостачання попереднього споживача, що утворилася до 06.09.2019 року, у розмірі 6 215,16 грн.

Зобов`язати ПрАТ «Харківенергозбут» виключити з особового рахунку НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , суму заборгованості за послуги електропостачання попереднього споживача, що утворилася до 06.09.2019 року, у розмірі 1503,06 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Харківобленерго» та ПрАТ «Харківенергозбут» на користь держави судовий збір у розмірі по 1051 грн. з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 червня 2023 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов