У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року суддя Шевченківський районний суд м. Києва Романишена І.П., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ об`єктів спільної часткової власності в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року представник позивач звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом про поділ об`єктів спільної часткової власності в натурі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2023р. матеріали позовної заяви передані судді Романишеній І.П.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку про залишення позову без руху.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду (наприклад, відшкодування шкоди, усунення перешкод у користуванні власністю, зобов`язання вчинити дії, розірвати договір, стягнути грошові кошти тощо). По суті, зміст позовних вимог - є відображенням прохальної частини позовної заяви.

Як убачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд: «Провести поділ квартири АДРЕСА_1 , яка перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) відповідно до ідеальних часток шляхом виділу ОСОБА_1 в натурі приміщень відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи», на переконання суду вказана вимога є не конкретною та потребує чіткого формлювання, а не посилання на висновок судової будівельно-технічної експертизи, яку позивач просить провести.

При цьому, позивач за власної ініціативи не позбавлена можливості провести відповідну будівельно-технічну експертизу для визначення технічної можливості поділу в натурі об`єкта нерухомого майна та встановлення варіантів такого поділу задля чіткого формулювання позовних вимог.

Суд звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви та заявленої вимоги залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Суд наголошує, що позовна заява повинна містити максимально чітко і зрозуміло сформовані позовні вимоги, що є вкрай важливою умовою для прийняття законного та обґрунтованого рішення по суті справи, а також його виконання в майбутньому.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви додано клопотання про відстрочення та зменшення розміру судового збору, відповідно до якого представник позивача просить суд відстрочити та зменшити розмір судового збору у зв`язку з тяжким майновим становищем позивача.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року по справі №0940/2276/18 зробила висновок, що з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Разом із тим, Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі №338/158/19 зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

За приписами частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тобто, основним у вирішенні питання про наявність підстав для відстрочення сплати судового збору є оцінювання фінансового стану особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» від 26 липня 2005 року).

В даному випадку, вказані представником позивача обставини не можуть бути підставою для відстрочення та зменшення розміру сплати судового збору, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження того, що майновий стан позивача на день звернення з даним позовом перешкоджає сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі, зокрема, надані заявником відомості про дохід позивача до 2020 року, а також відсутність нарахованого доходу протягом 2022 року, не є беззаперечним і достатнім доказом скрутного майнового стану позивача та не підтверджує з достовірністю тієї обставини, що позивач не може сплатити судовий збір, оскільки заявник не надав доказів про наявність чи відсутність інших доходів, рухомого або нерухомого майна та їх обсягу, цінних паперів, можливості розпоряджатися ними, відсутність коштів на банківських рахунках.

Варто зазначити, що відмова у задоволенні клопотання про відстрочення та зменшення розміру судового збору, не може вважатися обмеженням позивача доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Згідно із ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки ціна позову визначена у розмірі 3 596 990, то судовий збір за майнову вимогу складає 13 420,00 грн.

Як встановлено ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання документу про сплату судового збору в розмірі 13 420 грн., або відповідного клопотання, обґрунтованого доказами, про звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру, а також позовної заяви у новій редакції, відповідно до кількості учасників по справі, в якій чітко визначити зміст позовної вимоги, з доказами її надсилання відповідачу.

Керуючись ст.ст. 185, 259, 260, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про відстрочення та зменшення розміру судового збору про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ об`єктів спільної часткової власності в натурі, - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА