ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5132/23 Справа № 216/126/22 Суддя у 1-й інстанції - БУТЕНКО М.В. Суддя у 2-й інстанції - Мірута О. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Мірути О.А.,

суддів: Тимченко О.О., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Тимофєєвої В.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю "МІТАЛ ІНКОМ",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на додаткове рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю "МІТАЛ ІНКОМ" про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення ДТП, (суддя Бутенко М.В.) ухваленого в приміщенні Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У січні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю "МІТАЛ ІНКОМ" про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення ДТП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 серпня 2020 року о 20 год 05 хв на 183 км +800 м автодороги Н-23 відповідач ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом екскаватор «Caterpillar» номерний знак НОМЕР_1 перед зміною напрямку руху, а саме: виїжджаючи з лівого узбіччі по напрямку руху не переконався, що створює небезпеку іншим учасникам руху внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_1 рухався про проїзній частині та виконував маневр об`їзду перешкоди ліворуч, позначений дорожнім знаком 4.8, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг від 13.10.2021 відповідача ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому відповідач ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах із відповідачем ТзОВ "МІТАЛ ІНКОМ" і вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП у свій робочий час під час укладання асфальту між м. Апостолове та м. Кривий Ріг.

На початку грудня 2021 року на звернення позивачів МТСБУ повідомило про відсутність правових підстав для виплати Позивачам відшкодування з фонду захисту потерпілих за випадком, коли збиток завдано трактором навантажувачем «Cat 428F2» із навісним ківшом та відмовило у здійсненні виплати відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП за шкоду пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу (пункт 32.7 статті 32 Закону), через неподання письмової заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого (пункт 37.1.4. статті 37 Закону), оскільки для такого типу ТЗ згідно із п.1.5 ст.1 та ст.6 Закону не встановлено коригуючий коефіцієнт.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження (експертизи) № 202/20 по визначенню матеріального збитку від 02 квітня 2021 року, складеного судовим експертом Рейнюком О.В., сума матеріального збитку заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля «Шевроле Авео» державний номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу деталей, складає 41 304, 04 грн.

Таким чином, загальна сума спричиненої Позивачам майнової шкоди за пошкоджений автомобіль (загальна сума вартості позову) складає: 41 304, 04 грн + 1 750 грн + 200, 00 грн. + 1 450, 00 грн. + 550, 00 грн = 45 254, 04 грн.

Крім спричинення неправомірними діями відповідачів майнової шкоди, Позивачам також було спричинено немайнову моральну шкоду, яка знаходиться в безперервному причинному зв`язку з ДТП, що мала місце 27 серпня 2020 року та виражається в порушенні Конституційних, цивільних прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 щодо їх володіння, користування і розпорядження власним майном.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням та пошкодженням її майна. Більш того позивачі вважають, що саме внаслідок ДТП розпалася їх сім`я.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 грудня 2022 року, в якому ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 лютого 2023 року виправлено описку, позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "МІТАЛ ІНКОМ" на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 45254,04 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "МІТАЛ ІНКОМ" на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 10 000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "МІТАЛ ІНКОМ" на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати, а саме: витрати на правничу допомогу в розмірі 24 000 грн.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "МІТАЛ ІНКОМ" на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судовий збір у розмірі по 992,40 грн. з кожного.

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2023 року заяву адвоката Копійко А.А. про стягнення судових витрат задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу розмірі 5 000 грн. з кожного.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм процесуального права, просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви адвоката Копійко А.А. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначають, що 17.08.2022 року у підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Вірко В.В. вперше ознайомились із відзивом представника ОСОБА_3 - адвоката Копійки А.А. на позовну заяву, поданим через канцелярію суду 13.04.2022 року, відповідач всупереч вимог діючого ЦПК України не додав до суду жодних доказів направлення копії свого відзиву та доданих до них документів іншим учасникам справи, зокрема відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

Більше того, Договір про надання правової допомоги був укладений з адвокатом Копійко А.А. від 29.03.2022 року, і акт приймання - передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги, укладеного з адвокатом Копійко А.А. від 29.03.2022 року. -складено в один день, що об`єктивно унеможливлювало виконання будь-якої роботи представника, у зв`язку з чим, суд першої інстанції не повинен був приймати у цій справі як докази дані документи

Разом із тим, треба звернути увагу на недопустиму процесуальну поведінку працівника ТОВ«МІТАЛЛ ІНКОМ» водія навантажувача «Cat 428F2» ОСОБА_3 , який під час розгляду справи про адміністративне правопорушення № 171/1543/20 за статтею 124 КУпАП, на протязі тривалого часу неодноразово безпідставно не з`являвся до суду в раніше призначені судові засідання.

Представник правопорушника адвокат Копійко А.А. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення 01.02.2023 року, тобто з пропуском встановленого законом п`ятиденного строку після ухвалення рішення.

Розмір витрат зазначений у додатковому рішенні є значно завищеним та явно не співмірним із складністю справи та наданим адвокатом Копійко А.А. реальним обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг.

Крім того, витрати на професійну правничу допомогу адвоката документально не підтверджені детальним описом надання послуг, виконаних адвокатом Клопійко А.А. та розрахунком часу, витраченого на надання правничої допомоги, що суперечить вимогам ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є спів розмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконаних робіт. Просить суд, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення без змін.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 адвокат Вірко В.В. у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Копійко А.А. у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2022 позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю "МІТАЛ ІНКОМ" про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення ДТП задоволено частково.

26 грудня 202 року адвокат Копійко А.А. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати понесенні ним під час розгляду справи № 216/126/22 Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000,00 грн.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи додаткове рішення про задоволення заяви адвоката Копійко А.А. про стягнення судових витрат, суд першої інстанції виходив того, що у задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 було відмовлено в повному обсязі, відповідач поніс витрати на правову допомогу у розмірі 10 000, 00 грн, наявні в матеріалах справи документи, надані стороною відповідача є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному стороною відповідача розмірі.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).

Так, відповідно до ст. 1 цього Закону: договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4);

інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);

представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis § 268 рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Загальні норми ЦПК України спрямовані на відшкодування судових витрат стороні, яка виграла справу, тобто права якої були невизнані, оспорені або порушені іншою стороною та поновлені лише в результаті розгляду справи судом.

ЦПК України містить норми щодо розподілу судових витрат у разі ухвалення судового рішення (частина друга статті 141 ЦПК України) та у випадках, коли вимоги позивача судом по суті не розглядалися, але справа провадженням закінчується у зв`язку із закриттям такого чи залишенням справи без розгляду (стаття 142 ЦПК України).

Перегляд судових рішень (як рішень, постанов та ухвал) у апеляційному та касаційному порядках унормовано спеціальними статтями ЦПК України. Доступ до апеляційного та касаційного переглядів є одним із принципів цивільного процесу і передбачений у пункті 8 частини третьої статті 2 та статті 17 ЦПК України.

За результатами апеляційного та касаційного переглядів відповідно суд має право як на певні висновки щодо розгляду справи по суті, так і на певні процесуальні висновки, які унеможливлюють подальший апеляційний чи касаційний розгляд.

У такому випадку в апеляційного суду немає необхідності обґрунтовувати добросовісність чи недобросовісність особи, яка подала апеляційну скаргу, оскільки така особа реалізує своє право на апеляційний перегляд судового рішення.

Подібні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20(провадження № 14-20цс22).

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зробила висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи, що 29 березня 2022 року між адвокатом Копійко А.А. та Турпак І.М. укладено Договір про надання правової допомоги, згідно умов якого адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язаний оплатити замовлення в порядку та строки, обумовлені сторонами (а.с. 113).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи заявником подані договір про надання правової допомоги №б/н від 29 березня 2022 року, Додаток №1 до Договору про надання правової допомоги від 29.03.2022, Акт приймання передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №б/н від 29.03.2022 року. (а.с. 251),

Відповідно до Акту приймання передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №б/н від 29.03.2022 року складеного 23.12.2022 року адвокат Копійко А.А. надав клієнту правову допомогу, яка складається з: надання консультацій з правових питань щодо поданого позову та необхідності подання відзиву на позов вартість послуги 1000 грн. (2 години) , підготовка заяви про ознайомлення з матеріалами справи 500 грн. (1 година), підготовка відзиву на позовну заяву 3 500 грн. (1 година), участь у судовому засіданні 4000 грн.(4 години) , підготовка заяви про надання доказів витрат на правову допомогу після ухвалення рішення судом 500 грн. (1 година), підготовка заяви про подання доказів витрат на правову допомогу 500 грн. (1 година) (а.с. 159)

Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Відповідно до висновку Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи; суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) з врахуванням критеріїв ч. ч. 5-7, 9 ст.129 ГПК України, може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду у справі № 922/3436/20, у справі № 910/7586/19, у справі № 910/16803/19.

У вже згаданій справі № 755/9215/15-ц Велика Палата також вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

Як свідчить практика, зокрема справа № 910/20852/20 від 01.12.2021 року, Верховний Суд при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Таким чином, суд при вирішенні питання зменшення витрат на професійну правничу допомогу перевіряє чи подавалось від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що відповідач не додав до суду жодних доказів направлення копії свого відзиву та доданих до них документів іншим учасникам справи, зокрема відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки до відзиву долученого до матеріалів справи долучено квитанцію та опис вкладення про направлення відзиву ОСОБА_1 ,(а.с. 114-115), ОСОБА_2 (116-117), ТОВ «Міттал Інком» (а.с.118-119)

Доводи апеляційної скарги про те, що Договір про надання правової допомоги був укладений з адвокатом Копійко А.А. та акт приймання - передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги, укладеного з адвокатом Копійко А.А. було складено 29.03.2022 року в один день, спростовуються наявними в матеріалах справи договором про надання правової допомоги №б/н від 29 березня 2022 року, та Актом приймання передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №б/н від 29.03.2022 року складеного 23.12.2022 року (а.с. 159)

Щодо зловживання ОСОБА_3 , процесуальними правами та не з`явлення до суду в судові засідання під час розгляду справи про адміністративне правопорушення № 171/1543/20 за статтею 124 КУпАП, не можуть бути підставою для скасування додаткового рішення, оскільки явка в судове засідання є правом сторони, а не його обов`язком.

Також, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, про те, що представник правопорушника адвокат Копійко А.А. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення 01.02.2023 року, тобто з пропуском встановленого законом п`ятиденного строку після ухвалення рішення, з огляду на наступне..

Відповідно до ст 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати (ст.. 122 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

18 листопада 2022 року представником відповідача ОСОБА_4 подано заяву, в якій останній повідомив про неможливість відповідно до умов Договору до винесення рішення у справі, подати докази, що підтверджують розмір понесених ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу, просив вирішити питання про судові витрати на підставі доказів , які будуть надані суду після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи судове рішення увалено судом першої інстанції 19 грудня 2022 року, тобто п`ятиденний строк подання доказів витрат на правову допомогу спливає 25 грудня 2022 року (вихідний день).

З заявою про подання доказів витрат на правову допомогу адвокат Копійко А.А. звернувся 26 грудня 2022 року (перший робочий день після вихідного).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на вищевикладене вбачається, що представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Копійко А.А., звернувся до суду з заявою про подання доказів витрат на правову допомогу, в межах строків визначених ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Також, не заслуговують на увагу колегії суддів, доводи апеляційної скарги що витрати на професійну правничу допомогу адвоката документально не підтверджені детальним описом надання послуг, виконаних адвокатом Клопійко А.А. та розрахунком часу, витраченого на надання правничої допомоги, з огляду на наступне.

Велика Палата Верховного суду у своїй постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Велика Палата ВС дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Таким чином, інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, може вважатися тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному з видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги).

Проте, доводи апеляційної скарги про те, що розмір витрат зазначений у додатковому рішенні є значно завищеним та явно не співмірним із складністю справи та наданим адвокатом Копійко А.А. реальним обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг заслуговують на увагу колегії суддів.

Як вбачається з Акту приймання передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №б/н від 29.03.2022 року складеного 23.12.2022 року адвокат Копійко А.А. надав клієнту правову допомогу, яка складається з: участі у судовому засіданні 4000 грн.(4 години) (а.с. 159)

Проте відповідно до протоколів судових засідань від 17.08.2022 судове засідання тривало 6 хв., 18.11.2022 року судове засідання тривало 23 хв., 19.12.2022 судове засідання тривало 1 годину , таким чином адвокат Копійко А.А. не міг приймати участь у судових засіданнях 4 години, у зв`язку з чим, обсяг вартості гонорару адвоката Копійко А.А., за участь у судових засідання має бути зменшена до 1500 грн.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, додаткове рішення зміні в частині визначеного судом розміру судових витрат на правову допомогу зменшивши цей розмір з 5 000 грн. до 3 750 грн. з кожного.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Додаткове рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 лютого 2023 року змінити в частині визначеного судом розміру судових витрат на правову допомогу зменшивши цей розмір з 5 000 грн. до 3 750 грн., з кожного.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 28 червня 2023 року.

Головуючий:

Судді: