1Справа № 335/9242/23 2/335/3298/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Анісімової А.І., представника позивача Чоп`як В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-,-

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2023 року позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначила про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 . Померлий приходився позивачу батьком, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 17 травня 2014 року, з якого вбачається зміна прізвища позивача з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , де ОСОБА_4 записаний батьком позивача.

Позивач зі спадкодавцем хоча і були батьком та донькою, однак батьки Позивача розлучились, ще 11 серпня 1988 року, що підтверджується свідоцтвом про розлучення серія НОМЕР_3 , і з того часу Спадкодавець жодних відносин із позивачем не підтримував, та не брав участь у її вихованні. Вказана обставина може бути підтверджена матір`ю Позивача ОСОБА_7 , яку попросили додати як свідка.

Однак коли позивачка стала повнолітньою, вона час від часу цікавилася життям батька через спільну знайому ОСОБА_8 , оскільки не залишала надії налагодити хоч якесь спілкування із батьком.

Також варто зазначити, що ОСОБА_4 за весь час свого життя так і не створив нову сім`ю й на день смерті проживав із своєю сестрою ОСОБА_3 та її дочкою ОСОБА_9 , що приходилась спадкодавцю племінницею. У відповідача був мобільний номер телефону Позивача, однак вона не повідомила останнього про смерть батька, а тому Позивачка не знала про смерть батька та не була присутня на його похоронах.

В кінці лютого 2022 у зв`язку із початком широкомасштабної війни розв`язаної росією, та загрозою життю позивачки і її малолітніх дітей, вона виїхала евакуаційним поїздом в Польщу, де отримала притулок. Факт виїзду Позивачки у Польщу та отримання там притулку підтверджується виданням номеру ПЕСЕЛЬ № НОМЕР_4 , однак у жовтні 2022 року, коли стишилися бойові дії на частині території України, Позивачка із дітьми повернулася на територію України , однак не у Запоріжжя де продовжувалися активні бойові дії, а у Житомир, де вона проживає і по цей час. Факт повернення позивачки на територію України і фактичне проживання у місті Житомир підтверджується Довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1802-.

На початку вересня 2023 року Позивачка на декілька днів приїхала у місто Запоріжжя, щоб побачитись з чоловіком, та взяти тепліші речі для дітей, оскільки починався осінній період. У цей час, а саме 02.09.2023 року, Позивачка зустрічалася також із ОСОБА_8 , яка при розмові повідомила, що помер її батько. Вказана новина стала шоком для позивачки, та вона хотіла побачитись із Відповідачем, однак у квартирі де проживав батько ніхто не відчинив дверей, а тому для того, щоб пересвідчитись у факті смерті батька Позивачка звернулась до органів реєстрації актів цивільного стану, де на її звернення було видано свідоцтво про смерть.

Враховуючи це, Позивачка звернулася до приватного нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини. Однак їй було відмовлено, оскільки Позивачка пропустила строк для прийняття спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. №642/01-16, а також роз`яснено можливість звернення до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Також перевіркою нотаріуса встановлено, що спадкова справа після смерті не заводилася, що підтверджується відповідним витягом №73928342.

Таким чином, вважає, що причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька є поважними, оскільки Відповідачка, (є спадкоємцем другої черги (сестра), і може успадкувати майно Спадкодавця, лише після того, як Позивача, що відноситься до спадкоємців першої черги буде усунено від спадкування (шляхом пропуску строку на прийняття спадщини)), приховала факт смерті Спадкодавця. Крім того, Позивачка не могла цікавитися й дізнатися про смерть батька оскільки через військові дії вимушена була покинути своє місце проживання, та припинилося спілкування із знайомими, що могли знати про смерть батька позивача.

На підставі вищевикладеного просив суд визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном 3 місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Ухвалою суду 02.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Встановлено строки для подання заяв по суті справи. Витребувано спадкову справу після померлого ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_4 на адресу суду надійшов інформаційний лист №793/01-16 від приватного нотаріуса Коноваленко О.В..

15.11.2023 року під час судового засідання від представника позивача надійшло клопотання про виклик свідків.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15.11.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав і просить задовольнити на підставах, що викладені у позовній заяві.

У судове засідання відповідач повторно (вчетверте) не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи повідомлявся завчасно, у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, відзив не надав.

У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 280,281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, в порядку заочного розгляду.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідка, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги, підлягають задоволенню з огляду таке.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77, 81 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_10 укладено шлюб 07.03.1986 року, що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 .

Відповідно до свідоцтва про народження (повторне) серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Згідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 11 серпня 1988 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розірвано.

Відповідно до свідоцтва про шлюб виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 17 травня 2014 року, відбулася зміна прізвища позивача з ОСОБА_11 на ОСОБА_12 .

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_7 відбулася зміна прізвища позивача з ОСОБА_13 на ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 .

Відповідачем не спростовано тих обставин, що спадкодавець ОСОБА_4 відносин із позивачем- ОСОБА_1 не підтримував і про вказані обставини свідчать як пояснення ОСОБА_7 в судовому засіданні, яка була допитана в якості свідка, так і ті обставини, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розірвано 11.08.1988 року, а ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто до того, як позивачу виповнився один рік.

Крім того, листом Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. від 14 вересня 2023 року №793/01-16, зазначено, що місце реєстрації ОСОБА_4 вказане як АДРЕСА_2 , у той час як позивач зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 з 30.11.1988 року згідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи №04-28/5-4596

Про факт обізнаності відповідача ОСОБА_3 про смерті ОСОБА_4 свідчить інформаційний лист від 28.09.2023 Департаменту реєстраційних послуг управління державної реєстрації фізичних осіб №04-46/6805, де зазначено, що відповідач зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 з 10.09.2002, тобто разом із ОСОБА_7 .

Також судом встановлено, що позивач у зв`язку із початком війни в Україні виїхала разом із дітьми на територію Польщі 17 березня 2022 року, що підтверджує повідомлення про видачу номеру ПЕСЕЛ №7. У жовтні 2022 року позивач повернулася на територію України, а саме до міста Житомир, що підтверджує Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11 жовтня 2022 року №1802-.

Спадкова справа після померлого ОСОБА_4 заведена не була, що підтверджує Витяг із Спадкового реєстру №73928342.

Листом Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. від 14 вересня 2023 року №642/01-16 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заяву про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_1 було подано після спливу встановленого законодавством строку.

У судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_7 зазначила, що Спадкодавець і Позивач не спілкувалися, і, що про смерть спадкодавця було повідомлено ОСОБА_8 під час зустрічі у Запоріжжі. Свідком було вказано, що про стан батька позивач могла лише дізнатися від ОСОБА_8 .. Також свідок підтвердила той факт, що ОСОБА_3 не повідомляла позивачу про смерть її батька, і, що починаючи з березня 2022 року позивач не з`являлася в м. Запоріжжя до вересня 2023 року і не знала про смерть її батька, як тільки приїхала до міста і дізналася, одразу ж звернулася до нотаріуса, у подальшому до суду. ОСОБА_4 за весь час свого життя так і не створив нову сім`ю й на день смерті проживав із своєю сестрою ОСОБА_3

ОСОБА_3 була зареєстрована із спадкодавцем на момент його смерті, а тому відповідно до ст. 1269 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину і є належним відповідачем у справі.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3ст.1272 ЦК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що м. Запоріжжя є прифронтовим містом, де відбуваються постійні ракетні обстріли цивільних об`єктів, що може становити загрозу життю та здоров`ю, зазначені обставини стали підставою того, що позивач покинула місто разом зі своїми малолітніми дітьми, а про смерть батька знати вона не могла, що оскільки відповідач жодного разу не вказала під час розмови про факт смерті спадкодавця, тобто укривала цей факт від іншого спадкоємця, що був попереду неї в черзі на спадок.

У ЦК України (або інших нормативних актах) жодним чином не вказано, що потенційний спадкоємець має слідкувати за життям та здоров`ям спадкодавця. Отже, сама по собі обізнаність спадкоємця про факт смерті спадкодавця не визначена законом як умова виникнення його права на прийняття ним спадщини - у даному випадку цією умовою є факт смерті спадкодавця як такий.

Спадкодавець не є «майном» чи «активом» спадкоємців яким вони по аналогії із дією принципу «власність зобов`язує» мають цікавитись життям спадкодавця так само як і станом власного майна.

У той самий час, незнання ж про смерть спадкодавця - це факт, який за своєю суттю вказує на неможливість подання заяви про прийняття спадщини до моменту, коли особа дізнається про смерть спадкодавця.

Виходячи з цього факту, не вбачається говорити про дотримання вимог статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, якщо в виявляється пряма нерівність серед спадкоємців, адже відповідач була обізнана у смерті спадкодавця, що підтверджується тим, що вона зареєстрована за тією ж самою адресою, що і спадкодавець, а позивач про факт смерті батька не знала і можливості дізнатися про нього не мала від так, як невдовзі після смерті спадкодавця через збройну агресію росії була вимушена евакуюватися за кордон, що розірвало ті соціальні зв`язки, які давали змогу підтримувати обізнаність у стані здоров`я спадкодавця позивачем.

Відповідачем не спростовано ті обставини, що позивач не знала про виникнення у неї такого права, не тільки через відсутність контактів з спадкодавцем, а і через приховання інформації про смерть іншим спадкоємцем, а відтак і про дію зобов`язань, які покладаються на позивача ЦК України у зв`язку із оформленням спадщини, дізнатися не могла. Дії позивача після того, як вона дізналася про смерть спадкоємця, а саме це відбулось 02 вересня 2023 року, що не спростовано відповідачем, були добросовісними, про що свідчить те, що одразу після отримання інформації про смерть спадкодавця нею був перевірений цей факт шляхом отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_8 виданого 05 вересня 2023 року і направлення запиту до приватного нотаріуса про можливість прийняття та оформлення спадщини. Ці факти підтверджують добросовісність намірів і дій позивача.

Окрім того, суд враховує також і ті обставини, що строк подання заяви для прийняття спадщини з погляду на положення ст. 1270 ЦК України у спадкоємців спливав 19 травня 2022 року в момент активної фази повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України Про правовий режим воєнного стану, статей 7 і 34 Закону України Про нотаріат, Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Тобто станом на час спливу шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4 діяли положення Постанови КМУ від 28.02.2022 року №164, тобто цей строк зупинявся на час дії воєнного стану, але не більше 4 місяців, тобто заяву про прийняття спадщини спадкоємці могли подати до 19.09.2022 року.

З 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

19 червня 2023 року, набрав чинності підпункт 2 пункту 3 постанови КМУ від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яким виключено пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини.

25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зазначив, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Також варто зазначити, що зараз відбувається збройна агресія російської федерації проти України. Після розлучення матері позивача та спадкодавця їх спілкування було зведено до мінімуму, тобто єдиною можливістю дізнатися про стан здоров`я були спільні знайомі такі, як ОСОБА_8 і відповідач. В умовах військових дій та регулярних обстрілів мирних міст України російською федерацією є постійний ризик втрати життя людиною в Україні, люди евакуюються закордон, шукають прихисток в інших містах України, далі від лінії зіткнення, соціальні зв`язки розірвані - за неможливості дізнатися про стан здоров`я спадкодавця безпосередньо у ОСОБА_8 , яка підтримувала з ним контакт, - єдиною можливістю залишилась відповідач, яка як вже було зазначена раніше приховала факт смерті спадкодавця, що відповідачем на спростовано.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини з наступних причин: у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій, у зв`язку з незнанням про факт смерті спадкодавця, зокрема через приховання цього факту від спадкоємця іншим спадкоємцем наступним за чергою за позивачем, що в кінцевому етапі мало своїм наслідком пропущення строку для подачі нею заяви про прийняття спадщини.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачу надавався строк на надання до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, але відзив до суду не надходив.

Відповідач не спростував наведені позивачем обставини, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст.12,13 ЦПК України.

Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки при вирішенні спору по суті суд враховує вимоги ст.ст.12,81ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків ,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, які не спростовані жодним належним і допустимим доказом відповідачем, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька і слід визначити строк у межах передбаченого законом загального терміну шести місяців і таким достатнім строком є три місяця, перебіг яких рахується після набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись 12, 13, 76, 78, 81, 89, 259, 263-265,280-284 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном у 3 (три) місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Орджонікідзевського районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена в нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 18.12.2023. Повне судове рішення складено 25.12.2023 року.

Суддя Ю.В. Апаллонова