25.12.2023 227/2756/23
25 грудня 2023 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Здоровиці О.В.
при секретарі Сисенко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, заочно, в залі суду м. Добропілля, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-
Зміст позовних вимог.
Позивач, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не виконує своїх батьківських обов`язків, повністю усунувся від виховання спільної дитини. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.
Рух справи у суді
Ухвалою судді від 10.10.2023 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачу строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі.
Ухвалою від 26.10.2023 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином. Від представника позивача ОСОБА_2 надійшла до суду заява про розгляд справи у відсутність представника позивача та позивача, в якій позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином. Будь-яких клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відзив на позов суду не надав.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважав можливим постановити заочне рішення.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Обставини, що встановлені судом.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.13)
Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину, доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої. (а.с.14)
В свідоцтві про народження батьками ОСОБА_4 значаться ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.14).
Факт проживання дитини з позивачем відповідачем не оспорювався та підтверджується довідкою про взяття на облік ВПО, яка свідчить, що малолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом зі своєю матір?ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8,15).
Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
В силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст.181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду 05.10.2023 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.
Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню, на підставіст.141 ЦПК України, судові витрати в дохід держави в розмірі 1 073 грн. 60 коп.
У відповідності до п.1 ч.1ст.430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 77-81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 05.10.2023 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).
Рішення в частині стягнення суми аліментів за місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення шляхом подання скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2ст.354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Копію рішення направити сторонам.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Представник позивача - адвокат Гос Володимир Васильович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 5290 від 17.12.2018 прку, адреса робочого місця: АДРЕСА_2

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя О.В. Здоровиця

25.12.23