Провадження № 2-о/761/451/2023
У Х В А Л А

22 червня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов А.А., розглянула заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті,-

в с т а н о в и в:

У червні 2023 р ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту смерті свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 на території Російської федерації.

Так, подана заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Між тим, мета встановлення факту смерті не конкретизована.

Якщо заявнику вказаний факт необхідний для відкриття спадщини, варто зазначити наступне.

Відповідно до п. п. 1.2., 1.3., 1.5. Глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595,при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус серед іншого з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини;факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану; якщо смерть громадянина була зареєстрована на території іншої держави, нотаріусу подається відповідний документ, виданий компетентними органами іноземної держави, який є дійсним на території України за умови його легалізації, якщо інше не передбачено законом, міжнародними договорами України.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 р., укладеної між державами членами СНД, зокрема, Україною і Російською Федерацією, та ратифікованою Законом України № 240/94-ВР від 10.11.1994 р., документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення; документи, що на території однієїз Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів.

Дія вказаної Конвенції відповідно до Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» № 2783-IX від 01.12.2022 р., який набрав чинності 23.12.2023 р., була зупинена у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь, також Україна згідно з положеннями зазначеного Закону вийшла з цієї конвенції.

Однак, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 р. № 107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» було установлено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостилю тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 р. такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.

Тобто і на даний час свідоцтво про смерть ОСОБА_2 повинно прийматись на території України без спеціального посвідчення, оскільки підтверджує цей факт.

Суд не може підміняти державний орган, приймаючи рішення, та вирішувати питання, які належать до компетенції іншого суб`єкта владних повноважень.

Заявник ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на підставі наданого суду свідоцтва про смерть. При цьому, доказів, які б підтверджували відмову нотаріуса у вчиненні тієї чи іншої нотаріальної дії, пов`язаної з оформленням заявником спадкових прав після смерті ОСОБА_2 до заяви не додано.

Крім цього, як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31 березня 1995 року, судам слід мати на увазі, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись у порядку, передбаченому главою 37 ЦПК України ( в редакції за 2004 рік ), за участю заявників і заінтересованих осіб.

У той же час, звертаючись до суду з заявою про встановлення факту смерті свого колишнього чоловіка, заявником не зазначено в заяві, чи є у померлого батьки, які, у випадку їх наявності, мають бути зазначені в заяві як заінтересовані особи.

З урахуванням вказаних обставин заявнику необхідно уточнити суб`єктний склад учасників справи, уточнити мету встановлення факту, а також надати докази наявності перешкод в прийнятті будь-якими суб`єктами владних повноважень свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , виданого на території РФ. Після виправлення недоліків уточнену заяву з додатками надати для суду та у відповідності до кількості учасників справи.

Враховуючи те, що заявник не позбавлений можливості усунути викладені зауваження, суд, відповідно до ст.185 ЦПК України, вважає вірним залишити заяву без руху і надати заявнику строк для виправлення зазначених недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 294, 315 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті, - залишити без руху, надавши стороні заявника строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною і повертається стороні заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Осаулов А.А.