Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1757/21
провадження № 2/650/31/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого Сікора О.О.,

за участю секретаря Чечун В.Ф .,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борозенської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Позов мотивований тим, що після смерті ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина у виді земельної ділянки. Позивач у визначений законом термін не прийняв спадщину, оскільки померлий дід мав, ще двох живих синів, які як вважав позивач приймуть спадщину однак цього не зробили, про наявність заповіту позивач дізнався лише у грудні 2021 року відтак строк на прийняття останньої вже був пропущений.

Вважаючи таку підставу поважною причиною пропуску ним встановленого законом строку для прийняття спадщини, а також враховуючи, що відповідне питання вирішується виключно у судовому порядку, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Відповідачем позивач визначив Борозенську сільську раду Великоолександрівського району Херсонської області та ухвалою суду від 21.02.2022 року у справі було залучено співвідповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як синів спадкодавця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та як сестру позивача ОСОБА_4 .

На судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив вимоги позову задовольнити.

Представник відповідача в особі Борозенської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської областідо суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить при розгляді справи врахувати наявність у померлого ще двох синів.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до суду не з`явилися про причину неявки не повідомили.

У відповідності до частини третьої статті 200 ЦПК України, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши письмові докази, перевіривши наведені позивачем доводи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується актовим записом № 01 складеним 09 січня 2004 року свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно довідки від 26.11.2021 року № 2064, ОСОБА_3 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та постійно проживав сам за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до заповіту виданого 20 березня 2001 року зареєстрованого в книзі записів нотаріальних дій за № 90, ОСОБА_3 , заповів ОСОБА_2 належний йому сертифікат серії ІІ ХС № 0196299.

Відповідно до рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 08.10.2021 року яке набрало законної сили встановлено факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідним дідом ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Садок Великоолександрівського району Херсонської області.

Так, після смерті ОСОБА_3 спадщину зобов`язалися прийняти його сини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Проте, у жовтні 2021 року позивач дізнався, що спадщину вони не прийняли. Вказані діти померлого проживають у Донецькій області, майном свого батька не цікавляться.

Ще один син померлого, батько позивача - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , тобто раніше свого батька ОСОБА_5 .

Відтак позивач у визначений законом термін не прийняв спадщину, оскільки померлий дід мав, ще двох живих синів, які як вважав позивач приймуть спадщину однак цього не зробили, про наявність заповіту позивач дізнався лише у грудні 2021 року відтак строк на прийняття останньої вже був пропущений.

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Так, відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною першою статті 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною третьою вказаної статті визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з роз`ясненнями наданими пленумом Верховного суду України в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що спадкоємець, який не звернувся до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, має право прийняти спадщину у вказаний спосіб у випадку доведення перед судом поважності причин його пропуску. Посилаючись на підстави пропуску вказаного строку позивач посилається на те, що спадщину повинні були прийняти інші спадкоємці, а саме сини померлого, що суд знаходить переконливим, адже у померлого дійсно наявні сини які мають першочергове право на прийняття спадщини.

При цьому слід зазначити, що висновок про поважність причин пропуску вказаного строку дає суд у кожному конкретному випадку, виходячи з особливих обставин справи, дій спадкоємця, обставин смерті спадкодавця, наявності інших спадкоємців, їх поведінки та поведінки органів місцевого самоврядування, яка мала місце впродовж існування неоформленої спадщини. Наведене положення закону також свідчить про наділення суду дискреційними повноваженнями при вирішенні вказаного питання, який на власний розсуд кваліфікує наведені позивачем причини поважними або неповажними, які завадили останньому звернутись вчасно до нотаріуса. Будь-які обмеження при цьому законодавчо не встановлені, а отже суд враховуючи наведене має ухвалити у справі законне, і найголовніше справедливе рішення, яким буде досягнуто справедливий баланс прав та інтересів сторін. Оскільки причин пропуску вказаного строку може бути безліч, законодавець і надав можливість суду вирішувати таке питання, в кожному випадку виходячи з «поважності» причин без будь-яких обмежень. Враховуючи те, що відповідне право після смерті спадкодавця не було реалізоване відповідачами або іншими особами, а отже права та інтереси останніх жодним чином не будуть порушені.

Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причини, а отже не позбувся можливості оформлення прав на неї, так і відповідачів, які не позбавлені в такому разі доводити своє право на спадщину в нотаріальному порядку.

Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було невизнане неправомірними діями або бездіяльністю відповідачки, вирішення вимоги позову не віднесено до її компетенції, відповідачкою позовні вимоги не заперечувалися з приводу підстав та предмету позову. На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 209, 259, 263 265 ЦПК України та вищенаведеними положеннями цивільного законодавства, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Борозенської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви пре прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Садок Великоолександрівського району Херсонської області.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.О. Сікора