ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 638/1556/21
Номер провадження 22-ц/818/1113/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Мальованого Ю.М.,

суддів - Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2023 року в складі судді Семіряд І.В., у справі № 638/1556/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна,

в с т а н о в и в :

У лютого 2021 року ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Чумака Романа Васильовича, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 березня 2023 року позов задоволено частково.

Вказане судове рішення в апеляційному порядку сторонами не оскаржено.

31 березня 2023 року ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Чумака Р.В. подала заяву про стягнення понесених судових витрат в якій просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 28 000,00 грн.

Заява мотивована тим, що 14 грудня 2020 року між Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Арес» (далі АО «ЮК «Арес», адвокатське об`єднання) та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги № 14/12/2020, відповідно до умов якого клієнт доручив, а адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надати юридичні послуги. Відповідно до договору сторони домовились про наступний порядок оплати вартості наданих послуг, а саме 28 000 грн клієнт сплачує адвокатському об`єднанню протягом 10 днів від дати набуття законної сили винесеного Дзержинським районним судом м. Харкова рішення по суті. На виконання договору адвокатським об`єднанням було надано юридичні послуги, про що свідчить акт приймання - передачі послуг, також сторонами було підписано детальний опис робіт, виконаних адвокатом. Докази оплати не можуть бути надані суду, адже, відповідно до умов договору, сторони погодили оплату гонорару після набрання рішенням законної сили.

11 квітня 2023 року ОСОБА_1 подав клопотання про зменшення суми витраченої на професійну правничу допомогу в якому просив у задоволенні заяви про стягнення понесених судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Клопотання мотивовано тим, що заявником не надано детального опису наданих послуг та не надано максимально можливого обсягу доказів, що реально підтверджують заявлений розмір витрат на адвоката. Документи, надані представником заявника є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, оформлені з порушенням та в своїй сукупності не достатні для здійснення відшкодування, заявником не надані фінансові документи, не враховано факт часткового задоволення позову. Зазначив, що позивачка знаходиться за кордоном. Адвокатом Чумаком Р.В. доказів переселення документів для власноручного підписання позивачкою не надав. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Чумак Р.В. не є директором або особою яка має право вчиняти дії без довіреності від імені АО «ЮК «Арес», отже акт прийому-передачі послуг підписано неуповноваженою особою. Крім того, на ордері який підписаний адвокатом Чумаком Р.В. відсутня печатка адвокатського об`єднання, замість підпису керівника міститься підпис ідентичний підпису адвоката Чумака Р.В. Вважає, що в діях адвоката Чумака Р.В. містяться ознаки кримінального правопорушення.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2023 року заяву ОСОБА_2 , подану через представника адвоката Чумака Р.В., про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 12000, 00 грн. В задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.

Додаткове рішення мотивовано тим, що Чумак Р.В. як адвокат діяв на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги, в нього не зупинено права на заняття адвокатською діяльністю і він не позбавлений права на заняття адвокатською діяльністю з виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України. Окрім того, договір про надання правової допомоги підписаний АО «ЮК «АРЕС» в особі виконуючого обов`язки керуючого об`єднанням адвокатом Чумаком Р.В. Щодо відсутності детального опису суд зазначив, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Отже, враховуючи складність справи, необхідність надання адвокатом позивачки послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, часткове задоволення позову, заперечення відповідача, а також необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат з розглядом справи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зменшення витрат на правову допомогу та стягнення з відповідача на користь позивачки 12 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

09 травня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2023 року в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просив додаткове рішення скасувати, ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення понесених судових витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, просив постановити окрему ухвалу відносно представника позивачки адвоката Чумака Р.В.

Апеляційна скарга мотивована доводами які є аналогічними доводам зазначеним у відзиві на клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу. Наголосив, що заява про відшкодування витрат на правову допомогу повинна бути подана до закінчення судових дебатів у справі, натомість представник позивача подав її на третій день після ухвалення рішення.

12 червня 2023 року ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Чумака Р.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції при розгляді заяви про стягнення витрат на правову допомогу є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права. Крім того, внутрішнім наказом по АО «ЮК «Арес» № 12/19 від 01 грудня 2019 року виконання обов`язків директора АО «ЮК «Арес» покладено на Чумака Р.В. , якому на час виконання обов`язків директора надано право діяти від імені АО «ЮК «Арес», зокрема, підписувати документи від імені АО «ЮК «Арес». Зазначив, що на період дії на території України воєнного стану дозволяється видача адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням ордеру без скріплення його печаткою юридичної особи та без підпису керівника адвокатського об`єднання.

13 червня 2023 року ОСОБА_1 подав відповідь на відзив в якому просив додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2023 року скасувати, ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі. Постановити окрему ухвалу відносно представника позивачки адвоката Чумака Р.В.

Відповідь на відзив мотивовано тим, що наказ АО «ЮК «Арес» № 12/19 від 01 грудня 2019 року оформлений з порушенням вимог чинного законодавства, отже адвокат Чумак Р.В. не надав належних документів на підтвердження своїх повноважень.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2023 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що 14 грудня 2020 року між ОСОБА_2 та АО «ЮК «Арес», в особі виконуючого обов`язки керуючого об`єднанням - адвоката Чумака Р.В., що діє на підставі статуту, було укладено договір № 14/12/2020 про надання правової допомоги. Відповідно до пункту 4.2., 4.3., 4.4. сторони домовились про наступний порядок оплати вартості наданих юридичних послуг, а саме: 28 000,00 грн клієнт сплачує адвокатському об`єднання протягом 10 днів від дати набуття законної сили винесеного Дзержинським районним судом м. Харкова рішення по суті. Оплата за даним договором здійснюється на підставі рахунку, виставленого адвокатським об`єднанням. За результатами надання юридичної допомоги складається акт приймання-передачі послуг, що підписується представниками кожної зі сторін (т. 2 а.с. 109-110).

Відповідно до акту приймання-передачі послуг від 31 березня 2023 року до договору № 14/12/2020 від 14 грудня 2020 року та детального опису робіт від 31 березня 2023 року виконаних адвокатом за договором № 14/12/2020 від 14 грудня 2020 року, адвокатське об`єднання надало, а замовник прийняв наступні послуги: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини та аналіз фактичних обставин, підготовка та подання позову, уточненого позову, заяви про забезпечення позову, відповіді на відзив, ознайомлення з матеріалами справи, представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції (т. 2 а.с.111, 112).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини 1 статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України, яка регламентує витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Верховний Суду у постанові від 15 червня 2021 року в справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20) дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Крім того, саме заінтересована сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2023 року у справі № 726/1142/22.

Враховуючи, що відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, складність справи, часткове задоволення позову, а також необхідність дотримання критерію розумності та справедливості розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат з розглядом справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що адвокат Чумак Р.В. не мав права підписувати від імені АО «ЮК» «Арес» договір про надання правової допомоги № 14/12/2020 від 14 грудня 2020 року, суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки відповідно до наказу директора АО «ЮК» «Арес» Лисун В.С. про призначення виконуючого обов`язки директора № 12/19 від 01 грудня 2019 року, на Чумака Р.В. покладено виконання обов`язків директора адвокатського об`єднання. На час виконання обов`язків директора Чумаку Р.В. надано право діяти від імені АО «ЮК» «Арес» (т. 2 а.с. 200).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що заява про відшкодування витрат на правову допомогу повинна бути подана до закінчення судових дебатів у справі, суд не приймає, оскільки вказана заява була подана 31 березня 2023 року, тобто на третій день після ухвалення рішення у справі по суті, а отже з дотримання вимог частини 8 статті 141 ЦПК України. Крім того, в позовній заяві позивачкою зазначалось, що нею понесені витрати за надання правової допомоги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до статті 262 ЦПК України не встановлено процесуального обов`язку суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для її винесення.

Оскільки доводи апеляційної скарги не підтверджуються матеріалами справи, підстави для постановлення окремої ухвали відносно адвоката Чумака Р.В. відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 29 червня 2023 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцини