Провадження №2/522/1938/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

з участю секретаря судового засідання Янчевій К.І ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи державного реєстратора Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця Олександра Володимировича про скасування запису про державну реєстрацію, припинення права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 , державного реєстратора Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця Олександра Володимировича про скасування запису про державну реєстрацію, припинення права власності, зобов`язання усунути перешкод у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є членами однієї сім`ї та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Власником суміжного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_4 здійснено реконструкцію житлового будинку, яке проведеноз порушеннями будівельних норм і правил. За заявою ОСОБА_4 державний реєстратор Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравець Олександр Володимирович вніс недостовірні відомості щодо об`єкту нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Після звернення до повноважних органів Одеської міської ради у вересні 2019 року позивачам стало відомо, що проведені ОСОБА_4 роботи з будівництва є самочинними.

Позивачі зазначають, що на стіні другого поверху незаконно здійсненої надбудови будинку, яка проходить по межі ділянки, ОСОБА_4 було влаштовано три вікна на сторону ділянки позивачів, а такожвстановлено відеокамери, обсяг дії яких направлений виключно на територію належної позивачам земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В результаті здійсненої самочинної реконструкції, ОСОБА_5 безперешкодно, через вікна свого будинку без дозволу позивачів потрапляє на належну позивачам територію, збирає інформацію шляхом цілодобової відеозйомки., що має своїм наслідком порушення недоторканості житла позивачів, втручання в їх особисте і сімейне життя. Вказаними діями відповідачів порушено законні права та інтереси позивачів.

Матеріально-правові вимоги позивачів обґрунтовані ст.ст.30, 32 Конституції Українист.ст. 16, 301, 307, 319, 376, 386, 391 ЦК України, ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу розподілено судді Свяченій Ю.Б.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Ухвалою суду від 31 липня 2020 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачам був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, письмових та електронних доказів, висновків експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, подання зустрічного позову.

Уся судова кореспонденція суду, у тому числі копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви з додатками до неї, судові повістки, скеровувались судом рекомендованим поштовим повідомленням про відправлення поштової кореспонденції .

Представник позивачів до судового засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 до судового засідання з`явилася, у задоволенні позову просила відмовити.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Від представника ОСОБА_4 до суду надійшли письмові пояснення у яких зазначено, що позивачі не мають права звертатись до суду з позовом про скасування запису про реєстрацію права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна та про його знесення та намагаються скористатися повноваженнями відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування.

Посилаючись на відсутність доказів того, що відповідачка порушує недоторканість житла позивачів та втручається в їх особисте життя, заперечувала порушення ОСОБА_4 прав позивачів та просила застосувати до позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 позовну давність.

Державний реєстратор Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравець Олександр Володимирович до судового засідання не з`явилися, сповіщалися належним чином, своїми процесуальними правами не скористався, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Ухвалою від 14 грудня 2020 року судом витребувано в Управлінні державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради докази: належним чином завірену копію реєстраційної справи щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок загальною площею 117 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , проведену за рішенням державного реєстратора Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця О.В. від 25 квітня 2017 року за індексним номером 34932440; належним чином завірену копію реєстраційної справи щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на квартиру загальною площею 50,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , проведену за рішенням державного реєстратора Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця О.В. за індексним номером 35026976 від 03 травня 2017 року; належним чином завірену копію реєстраційної справи щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на квартиру загальною площею 66,5 кв.м. за адресою: : АДРЕСА_4 , проведену за рішенням державного реєстратора Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця О.В. за індексним номером 35026976 від 03 травня 2017 року.

Витребувані матеріали надійшли до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 06 квітня 2021 року задоволено клопотання представника позивача про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвала представником ОСОБА_4 була оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Постановою Одеського апеляційного суду від 28 березня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 залишено без задоволення, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2021 року залишено без змін.

30 квітня 2023 року судом постановлено ухвалу про виключення з числа відповідачів Державного реєстратора Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця Олександра Володимировича та залучення Державного реєстратора Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця Олександра Володимировича до участі у цивільній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 30 березня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договорів дарування, посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. 11.12.2019 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Раніше вказана нерухомість належала батькам позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Позивачі є членами однієї сім`ї та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом житлово-експлуатаційної організації.

У 2019 році позивачі звернулися до управлінь та департаментів Одеської міської ради з питання проведення самочинних будівельних робіт власником житлового будинку по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , проведення незаконної реєстрації права власності із зміною адреси нерухомого майна.

Матеріалами справи підтверджується, що органами місцевого самоврядування було проведено перевірки, в результаті яких встановлено факт проведення ОСОБА_4 самочинних будівельних робіт.

Відповідно до листів Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-13/Г-275/0 від 27.09.2019 року, №01-13/291/0 від 07.10.2019 року дані щодо видачі містобудівних умов та обмежень на проектування або будівельного паспорту за адресою АДРЕСА_2 , а також за адресою АДРЕСА_2 не значаться.

У листі № 01-5/4-ОГ від 10.03.2020 року управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради зазначено, що за результатами позапланової перевірки управлінням встановлено, що ОСОБА_4 експлуатується раніше самочинно реконструйований об`єкт (частина домоволодіння) з добудовою додаткового поверху з подальшим поділом на дві самостійні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , який не прийнятий в експлуатацію, чим порушено вимоги ч.8 ст.39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до листа управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-10/455-3Г від 22.10.19 року, за даними Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомості про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, інформація щодо реєстрації дозвільних документів за адресою: АДРЕСА_2 відсутня.

Департамент комунальної власності Одеської міської ради у листі №01-26/1527 від 07.08.2020 року повідомив, що за наявною у Департаменті інформацією, Одеською міською радою не приймалось рішення щодо передачі у власність (користування) земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , на якій ОСОБА_4 здійснила будівництво, належить територіальній громаді м.Одеси, та у оренду або у власність громадянці ОСОБА_4 Одеською міською радою не відводилася.

З вказаного вбачається, що будівництво, здійснене ОСОБА_4 на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети є самочинним, в розумінні ст.376 ЦК України.

Згідно ч.3 ст.125 Земельного Кодексу України приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі, одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації забороняється.

За правилом ч.1, ч.2 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до ст. 6, 7, 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, зокрема, органами державного архітектурно-будівельного контролю, до яких відносяться виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад, шляхом, в тому числі, контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації, тощо.

Державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2, ч.4 ст.26 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності, суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про основи містобудування»,при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва.

Згідно ст.9 ЗУ «Про архітектурну діяльність»будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до ст.ст.27, 28 Закону України «Про архітектурну діяльність», замовники (забудовники) та підрядники під час створення об`єкта архітектури зобов`язані: не порушувати під час організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси користувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд, відшкодовувати завдані їм збитки відповідно до закону.

Власники та користувачі об`єктів архітектури зобов`язані: отримувати в установленому законодавством порядку дозвіл на виконання робіт, пов`язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об`єкта архітектури.

За встановлення повноважними органами у сфері державного архітектурно-будівельного контролю факту відсутності отримання ОСОБА_4 дозвільних документів на проведення реконструкції належного їй житлового будинку суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивачів про проведення ОСОБА_4 самочинних будівельних робіт.

Встановлюючи порушення прав позивачів в результаті проведеної ОСОБА_4 самочинної реконструкції будинку суд враховує висновоксудової будівельно-технічної експертизи №22-1713 від 30.12.2022 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України, згідно якого експерт встановив: будівельні роботи по об`єктам дослідження, а саме: квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , виконувались без проектної документації, що є порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, зокрема: відсутність дозвільних документів на виконання підготовчих та будівельних робіт, відсутність проектного рішення на підставі містобудівних умов і обмежень земельної ділянки;

існують порушення, які мають негативний вплив на можливість використання земельної ділянки та експлуатацію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: відсутність протипожежної відстані від торцевої стіни житлового будинку, у якому розташовані квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 та житловим будинком ліворуч по АДРЕСА_1 , що не відповідає вимогам п.3.1. ДБН В.2.2-15-2005, п.1* та табл..1 ДБН 360-92**, п.6.1.41 ДБН В.2.2-15:2019, з урахуванням розташування будівлі з квартирами АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 впритул до будівлі по АДРЕСА_1 буде порушено нормативний рівень інсоляції та природного освітлення;

на об`єктах за адресою: АДРЕСА_3 та квартира АДРЕСА_7 проводились будівельні роботи, які класифікуються як реконструкція.

Суд вважає висновок судової експертизи належним та допустимим доказом у справі, яким підтверджено проведення відповідачем реконструкції з порушеннями будівельних норм і правил, та порушення прав позивачів щодо використання земельної ділянки та експлуатації житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо вимог позивачів про скасування записів про державну реєстрацію та припинення права власності суд зазначає.

За правилом ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п 54 Порядку реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, чинного на час проведення реєстрації, Державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворене шляхом поділу майна, у тому числі в результаті виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, або об`єднання майна, проводиться за умови наявності технічної можливості такого поділу або об`єднання нерухомого майна та можливості використання такого майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин.

Для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу або об`єднання, подаються: документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його поділу або об`єднання (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків, коли об`єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу або об`єднання без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення); технічний паспорт на новостворений об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків поділу або об`єднання таких об`єктів нерухомого майна, як квартира, житлове або нежитлове приміщення тощо).

Відповідно до п.56 Порядку №1127, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються: 1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду; 2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки.

З витребуваної в Управлінні державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради копії реєстраційної справи щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок загальною площею 117 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , проведену за рішенням ОСОБА_6 від 25 квітня 2017 року за індексним номером 34932440 вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 29.09.2006 року ОСОБА_4 належало 7/50 частин домоволодіння по АДРЕСА_2 , що в цілому складається з п`яти житлових будинків літ. «А, Б, В, Г, З» площею 207,9 кв.м.

25.04.2017 року державним реєстратором Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравцем Олександром Володимировичем прийнято рішення за індексним номером 34932440 про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок загальною площею 117 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Підстава виникнення права власності: технічний паспорт б/н, виданий 31.01.2017, видавник: ФОП ОСОБА_7 , висновок 04-26 ФОП ОСОБА_7 від 31.01.2017 року.

З надісланих на виконання ухвали суду Управлінням державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради копій реєстраційної справи щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на квартиру загальною площею 50,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , та копії реєстраційної справи щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на квартиру загальною площею 66,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 , вбачається, що на підставі рішення державного реєстратора Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця О.В. за індексним номером 35026976 від 03 травня 2017 року за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на квартиру зальною площею 50,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .

Також 03 травня 2017 року державним реєстратором Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравцем О.В. прийнято рішення індексний номер 35027315 про державну реєстрацію за за ОСОБА_4 права власності на квартиру зальною площею 66,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 .

Підстава реєстрації: технічні паспорти, висновок ФОП ОСОБА_7 від 26.04.2017 року.

Наданими судові доказами підтверджено, що ФОП ОСОБА_7 у реєстрі атестованих осіб відсутній. Не підтверджено повноваження інженера ОСОБА_8 , чия печатка стоїть на технічних паспортах, оскільки сертифікат інженера згідно даних реєстру атестованих осіб анульовано у зв`язку із порушеннями.

Відповідно до листа юридичного департаменту Одеської міської ради №441-Г/вих. від 22.10.2019 року, в Адресному реєстрі міста Одеси адреси: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 та квартира АДРЕСА_7 відсутні, відповідні довідки з Адресного реєстру м.Одеси не видавались.

З листа Приморської районної адміністрації ОМР №Г-3655 від 06.11.2019 року вбачається, що з 01.01.2012 року до теперішнього часу районною адміністрацією не приймалися розпорядження про присвоєння адрес квартир: квартира АДРЕСА_5 та квартира АДРЕСА_6 .

Листом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №Д-251 від 04.02.2020 року, повідомлено, що з 01.01.2012 року до теперішнього часу районною адміністрацією не приймалися розпорядження «про присвоєння адреси житловому будинку: АДРЕСА_2 ».

На підставі вказаних доказів суд приходить до висновку про порушення, допущені державним реєстратором під час здійснення державної реєстрації прав.

Згідно Положення «Про адресний реєстр міста Одеси», затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №809 від 28.07.2009р., та діючого на час оформлення відповідачем права власності на спірні об`єкти, надання та зміна адрес здійснюються адміністратором Адресного реєстру - комунальним підприємством «Право».

Відповідно до п.1.1., п1.2. Положення, Адресний реєстр міста це електронна база даних, яка містить відомості про адреси об`єктів нерухомого майна, розташованих на території міста Одеси. Держателем Адресного реєстру є юридичний департамент Одеської міської ради, який розробляє організаційні, методологічні принципи ведення Адресного реєстру та забезпечує його функціонування, координує діяльність виконавчих органів Одеської міської ради, комунальних підприємств, установ та організацій з питань ведення Адресного реєстру.

Згідно п.2.13., 2.14. Положення, зміна адрес здійснюється відповідно до правил їх надання. Порушення правил надання адрес, передбачених пунктами 2.3-2.12 цього Положення, не тягне переоформлення правовстановлювальних документів на об`єкт нерухомого майна.

Пунктом 3.2. Положення визначено, що надання та зміна адрес без їх попереднього резервування забороняється.

Згідно п.2.4. Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради № 1934-VII від 26.04.2017р. та діючого на час спірних відновин, у сфері житлово-комунального господарства райадміністрація: вирішує питання про присвоєння або зміну адреси об`єктам нерухомого майна, розташованих на території району.

З витребуваних судом реєстраційних справ вбачається, що документи на право власності на земельну ділянку або землекористування, а також документи, що підтверджують введення в експлуатацію об`єкта нерухомості збільшеної площі під час реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 реєстратору не надавався.

Договір про поділ будинку, укладений всіма співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_2 , довідки з Адресного реєстру юридичного департаменту Одеської міської ради про резервування адрес нерухомого майна ОСОБА_4 та розпорядження про присвоєння відповідних адрес Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради в матеріалах реєстраційних справ відсутні.

З вказаного вбачається, що встановити відповідність з наданих реєстратору документів заявленому праву на житловий будинок та на квартири не вбачається можливим.

Таким чином належними та допустимими доказами підтверджено, що під час проведення державної реєстрації права ОСОБА_4 державний реєстратор Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравець Олександр Володимирович вніс недостовірні відомості щодо об`єкту нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У зв`язку із зазначеними порушеннями, рішення державного реєстратора Кравця О.В. від 25.04.2017 року про проведення реєстрації права власності за ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , а також, рішення прийняті 03.05.2017 року про проведення реєстрації права власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_5 та квартиру АДРЕСА_6 є незаконними, а тому записи про державну реєстрацію прав на вказане майно підлягають скасуванню.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідача щодо відсутності порушень прав позивачів з боку ОСОБА_4 , оскільки матеріалами справи доведено існування причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідачки та порушенням прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Право на звернення до суду з зазначеними вимогами кореспондується з висновками Верховного Суду, викладеними за результатами розгляду справи №826/22842/15 у Постанові від 09 грудня 2019 року: позивачка є власником суміжної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 . За твердженням позивачки біля її будинку за відсутності проектно-будівельної та дозвільної документації, а також з порушенням протипожежних відстаней між об`єктами нерухомості ОСОБА_2 самочинно зведено багатоквартирний житловий будинок.

Позивачка, як власник житлового будинку по сусідству з самочинним будівництвом має законний інтерес у тому, щоб будівництво було приведене у відповідність до будівельних норм, оскільки це безпосередньо впливає на умови використання належного їй будинку. Вона є потерпілою від стверджуваного порушення, відтак, має право на захист свого законного інтересу.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» встановлено: позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК, статтею 103 ЗК.

Позов може бути пред`явлено до особи, яка здійснила будівництво, як про зобов`язання знесення забудови, так і про знесення забудови за рішенням суду самим власником (користувачем) земельної ділянки за рахунок особи, яка здійснила самочинне будівництво, з одночасним відшкодуванням підтверджених витрат на його знесення.

Матеріалами справи підтверджується, що саме у незаконно здійсненій надбудові другого поверху, яка виходить фасадом на належну позивачам ділянку, ОСОБА_4 встановила вікна, з яких потрапляє на територію позивачів, що має своїм наслідком порушення недоторканості житла позивачів.

Факт влаштування на самочинній надбудові відеокамер порушує право позивачів на особисте життя.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно ст.32 Конституція України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла.

Згідно ч.1, ч.2, ч.3 ст. 301 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на особисте життя.

Відповідно до п.г ч.1 ст.91 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок зобов`язані: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Згідно ч.1, ч.2 ст.103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

За правилом ч.4 ст.376 УК України, яЯкщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Щодо заявленого представником відповідача питання про застосування позовної давності, суд зазначає.

За правилом ст.ст.256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У Постановах від 31 жовтня 2018 року у справі №367/6105/16-ц, від 22 травня 2018 року Справа № 369/6892/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків: відповідно до частини першої статті 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права.

При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, перебіг позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Також суд враховує, що згідно п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначено: враховуючи, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, строк позовної давності на вимоги про проведення перебудови самочинно збудованого чи такого, що будується, житлового будинку, прибудови до нього, будівлі, споруди чи іншого нерухомого майна, а також про знесення таких об`єктів не вважається пропущеним незалежно від тривалості часу, який минув після закінчення чи початку будівництва.

Матеріалами судової справи підтверджується, що порушення недоторканості житла було вчинено особисто ОСОБА_4 у 2019 році, на підтвердження чого до матеріалів справи надано Витяг з ЄРДР, а про факт проведення ОСОБА_4 самочинних будівельних робіт, якими порушено право позивачів, позивачі дізналися після проведення перевірок уповноваженими управліннями та департаментами Одеської міської ради у 2019 році.

Згідно ч.1 ст.268 ЦК України , позовна давність не поширюється: 1) на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав, крім випадків, встановлених законом.

При зазначених обставинах відсутні підстави для застосування строку позовної давності.

Відповідно до частини 1статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Частинами 1, 2, 3статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, суд доходить висновку, що позовні вимоги по суті є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.

За правилом ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує витрати у розмірі 26 761,42 грн., понесені позивачами на сплату судового збору (2976,4 грн.) та проведення судової експертизи (23785,02 грн.), що підтверджено наявними квитанціями та Актом №22-1713 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України:

квитанція від 10.07.2022 року на суму 23785,02 грн., оплата за проведення судової будівельно-технічної експертизи (т.4, аркуш справи 8); квитанція від 17.07.2020 року на суму 1681,60 грн., оплата судового збору (т.1, аркуш справи 10); квитанція від 07.08.2020 року на суму 840,80 грн., оплата судового збору (т.1 аркуш справи 93); квитанція від 29.01.2021 року на 454,00 грн., оплата судового збору.

Керуючись ст.ст.16, 375, 376, 386, 391 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати записи про державну реєстрацію права власності, здійснені державним реєстратором Одеської філії ДП «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравцем Олександром Леонідовичем 03.05.2017 року за індексним номером 35026976 про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на квартиру зальною площею 50,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , та індексним номером 35027315 про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на квартиру зальною площею 66,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 .

Припинити право власності ОСОБА_4 на квартиру зальною площею 50,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , та квартиру зальною площею 66,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 .

Зобов`язати ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно здійсненої надбудови другого поверху - квартири АДРЕСА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь позивачів ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) в рівних частках судові витрати у розмірі 26761 (двадцять шість тисяч сімсот шістдесят один),42 грн., що складаються з витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи на суму 23785 ( двадцять три тисячи сімсот вісімдесят п`ять),02 грн. та витрат на сплату судового збору на суму 2976 (дві тисячи дев`ятсот сімдесят шість),04 грн.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні при оголошенні рішення, зазначений строк обчислюється з моменту отримання копії рішення.

Суддя Ю.Б.Свячена