ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 201/10963/21

провадження № 61-14482св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду в складі колегії суддів: Єлізаренко І. А., Красвітної Т. П., Свистунової О. В. від 05 вересня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 було опубліковано та поширено відеозапис та допис (англійською мовою)під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка містить недостовірну інформацію щодо причетності ОСОБА_1 до вбивств бізнесменів та директора ринку, незаконного заволодіння, шляхом рейдерського захоплення, Дніпропетровським центральним ринком «Озерка», невиконання домовленостей по мировій угоді; про те, що позивач був завербований ФСБ російської федерації та виконував завдання особисто для путіна. Указує, що інформація, яка оприлюднена відповідачем, не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 не притягався до кримінальної відповідальності за вбивство людей, не був засновником чи власником юридичних осіб, яким належав ринок « ІНФОРМАЦІЯ_2 », брав активну участь у протидії збройній агресії російської федерації. Розповсюджена інформація чинить негативний вплив на репутацію позивача, як бізнесмена, добропорядної людини, громадського діяча, та ставить під сумнів його моральні якості та принижує його перед громадою м. Дніпра. Посилаючись на статті 23, 201, 275, 277, 279, 299 ЦК України, просив суд задовольнити позовні вимоги та визнати недостовірною та такою, що порушує права ОСОБА_1 на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію, що опублікована ІНФОРМАЦІЯ_3 на веб-сайті: ІНФОРМАЦІЯ_5 на сторінці публічної особи « ОСОБА_2 » у відеозаписі та дописі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ); зобов`язати ОСОБА_2 видалити з веб-сайту: ІНФОРМАЦІЯ_5 зі сторінки публічної особи « ОСОБА_2 », відеозапис та допис під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оприлюднені ІНФОРМАЦІЯ_3; зобов`язати ОСОБА_2 спростувати поширену щодо ОСОБА_1 недостовірну інформацію, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, шляхом опублікування на веб-сайті: ІНФОРМАЦІЯ_5 на сторінці публічної особи « ОСОБА_2 » повідомлення про ухвалене рішення по справі з публікацією його резолютивної частини впродовж десяти днів з моменту набрання ним законної сили без скорочень, редагування та коментування; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 162 000 грн та судові витрати по справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недостовірною та такою, що порушує права ОСОБА_1 на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію, що опублікована ІНФОРМАЦІЯ_3 на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 на сторінці публічної особи « ОСОБА_2 » у відеозаписі та дописі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Зобов`язано ОСОБА_2 видалити з веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_5 зі сторінки публічної особи « ОСОБА_2 », відеозапис та допис під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оприлюднені ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зобов`язано ОСОБА_2 спростувати поширену щодо ОСОБА_1 недостовірну інформацію, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію, шляхом опублікування на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 на сторінці публічної особи « ОСОБА_2 » повідомлення про ухвалене рішення по справі з публікацією його резолютивної частини впродовж десяти днів з моменту набрання ним законної сили без скорочень, редагування та коментування. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 100 000 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на те, що висловлювання ОСОБА_2 , щодо дій ОСОБА_1 є такими, що можуть бути перевірені на предмет їх правдивості, оскільки дії, про які заявляє ОСОБА_2 , підпадають під ознаки кримінально-карного діяння, що у свою чергу виключає віднесення його слів щодо дій ОСОБА_1 , до оціночних суджень чи критичних зауважень про його діяльність.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в позові.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що вжиті ОСОБА_2 в оспорюваній публікації висловлювання в формі суб`єктивних висновків та коментарів відеосюжету за участі позивача як публічної особи є оціночними судженнями, а тому не підлягають спростуванню або доведенню їх правдивості, тому висловлення відповідачем оціночних суджень виключає поширення ним недостовірної інформації, яка могла б бути спростована з урахуванням положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи вимог касаційної скарги

У жовтні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бевз М. О. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року, у якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 08 травня 2019 року в справі № 761/37180/17, від 01 березня 2021 року в справі № 577/4402/19-ц, від 22 березня 2021 року в справі № 482/1474/16-ц, від 07 липня 2021 року в справі № 537/3205/17, від 08 травня 2018 року в справі № 369/1052/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Узагальнені доводи відзивів на касаційну скаргу

У грудні 2023 року на адресу Верховного Суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому заявник просить зазначену касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційного суду без змін. Зазначає, що апеляційний суд дійшов до правильного висновку про те, що спірна інформація у відео-зверненнях містить оціночні судження, стосувалася публічної особи, інтерес до якої у суспільства є високим, а тому рівень критики цієї особи або суб`єктивні думки про неї є значно ширшими.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 27 жовтня 2023 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу № 201/10963/21 з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 о 18 год. 58 хв. на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 на сторінці « ОСОБА_2 » у загальному доступі опубліковано та поширено відеозапис та допис (англійською мовою) під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Указаний відеозапис і допис містить наступну інформацію:

- [відео 00:40] ОСОБА_1 за допомогою рейдерських прийомів, якими він володіє досконало, силовим способом, у 2006 році заручившись підтримкою міністра МВС ОСОБА_3, віджав центральний Дніпропетровський ринок «Озерка»;

- In 2006, ОСОБА_1 enlisted the support of ОСОБА_3 - the Minister of the Ministry of Internal Affairs, and took the CM Ozerka away with the help of raiding techniques, which he perfectly masters.

- [відео 08:32] Центральний ринок "Озерка" перейшов у власність спочатку з ізраїльським, а потім кіпрським громадянством сім"ї ОСОБА_1 ;

CM "Ozerka" passed completely into the ownership, first of Israeli and then Cypriot citizens, who are family members of Gennady ОСОБА_1.

- [відео 11:05] У наступних моїх зверненнях я розповім, коли ОСОБА_1 був завербований ФСБ російської федерації, які завдання він виконував особисто для путіна і яка на нього покладена місія Кремлем.

In my next appeals, I will tell you when ОСОБА_1 was recruited by the FSB of the Russian Federation, what tasks he fulfilled for ОСОБА_5 personally, what mission was entrusted to him by the Kremlin .

Факт опублікування на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 від імені облікового запису " ОСОБА_2 " вказаного відеозапису та допису вбачається зі звіту за результатами проведеної фіксації і дослідження веб-сторінки у мережі Інтернет №300/2021-3В від 18 серпня 2021 року ДП "Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет" Консорціуму "Український центр підтримки номерів і адрес" та цифрового носія типу DVD-R (серійний номер MFP642YH292044464).

Висновком експерта №056/215 від 09 вересня 2021 року, складеним за результатами проведення ДП "Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України" семантико-текстуальної експертизи, визначено, що відеоматеріал та текстовий матеріал англійською мовою виражений у формі тверджень та містить інформацію про те, що ОСОБА_1 "був завербований ФСБ Російської Федерації", "шляхом рейдерства привласнив центральний дніпровський ринок "Озерка", центральний дніпровський ринок "Озерка" перейшов у власність сім`ї ОСОБА_1 " (відповіді №1-6 висновку експерта №056/215 від 09 вересня 2021 року). З позицій лінгвістичної кваліфікації відеоматеріал та текстовий матеріал англійською мовою, що його супроводжує, наданий для експертизи, містять інформацію, яка може бути принизливою для честі й гідності ОСОБА_1 і завдавати шкоди його діловій репутації.

2.Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Водночас відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

У статті 201 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Главою 22 ЦК України визначено перелік особистих немайнових прав фізичної особи, серед яких право на повагу до гідності та честі (стаття 297 ЦК України) та право на недоторканність ділової репутації (стаття 299 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, ділової репутації фізичної та юридичної особи, а також про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин як: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації потрібно розуміти опублікування її у пресі, передання з використанням радіо, телебачення чи інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є така інформація фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Суд апеляційної інстанції оцінивши зміст кожного висловлювання, які позивач просив спростувати, зробив обґрунтований висновок, що спростовувана позивачем інформація є оціночними судженнями, а тому не підлягає спростуванню.

Таким чином, установивши, що вжиті в оскаржуваній публікації відповідачем висловлювання щодо позивача відображають лише власну оцінку реальних подій, висловлену у формі оціночних суджень, критичних зауважень, припущень, а тому не є недостовірною інформацією, що відповідно до статті 277 ЦК України підлягає спростуванню, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Верховний Суд зауважує, що хоча опублікована відповідачем спірна інформація хоч і містить елементи провокативного характеру, однак її не можна витлумачити як таку, що містить фактичні дані, оскільки вона є оцінкою дій і не містить ствердження про порушення позивачем законодавства чи моральних принципів, а лише дає можливість проаналізувати та сприйняти зміст інформації згідно з власними суб`єктивними переконаннями.

Апеляційний суд правильно виходив із того, що спірна стаття не містить будь-яких фактичних відомостей, тверджень чи звинувачень у вчиненні позивачем конкретних кримінальних правопорушень.

Також апеляційний суд обгрунтовано не взяв до уваги висновок експерта за результатами проведення судової лінгвістичної (сематико-текстуальної) експертизи № 056/215 від 09 вересня 2021 року, у якому надана правова оцінка висловленій відповідачем інформації, оскільки здійснення висновку щодо наявності в поширеній інформації оціночних суджень чи фактичних тверджень належить до виключної компетенції суду.

Висновки апеляційного суду не суперечать правовим позиціям Верховного Суду, які викладені у постанові, що зазначена заявником у касаційній скарзі.

Посилання ОСОБА_1 як на підставу касаційного оскарження на застосування норм права без урахування висновків у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 08 травня 2019 року в справі № 761/37180/17, від 01 березня 2021 року в справі № 577/4402/19-ц, від 22 березня 2021 року в справі № 482/1474/16-ц, від 07 липня 2021 року в справі № 537/3205/17, від 08 травня 2018 року в справі № 369/1052/16-ц не заслуговують на увагу з огляду на таке. Так, у зазначених справах суд касаційної інстанцій дійшов висновку, що за відсутності обвинувального вироку, який набрав законної сили, поширення особою відомостей про іншу особу, які мають обвинувальний нахил, є порушенням особистого немайнового права особи стосовно якої поширено ці відомості. Однак, хоча вимоги в цих справах і стосувалися захисту честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, проте обставини справи, зміст поширеної інформації та суб`єктний склад у вказаних справах є абсолютно різними порівняно зі справою, яка є предметом касаційного перегляду.

Доводи касаційної скарги про те, що статті, викладені на веб-сайті у мережі Інтернет містять фактичні дані, інформація у яких виражена у брутальній та принизливій для позивача формі, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами та не дають підстав для висновків щодо незаконності рішення, ухваленого апеляційним судом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун