ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/7117/23
Провадження № 2-з/210/71/23
У Х В А Л А

іменем України

25 грудня 2023 року

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є., розглянувши заяву адвоката Касьян Миколи Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2023 року адвокат Касьян Микола Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

В обґрунтування заяви представник заявника зазначив, що 27.06.2023 року Третьою Криворізькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_2 сестри заявниці, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час вивчення документів було встановлено, що після смерті батька заявниці та померлої ОСОБА_2 ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкову масу, яка складалась з квартири за адресою: АДРЕСА_1 було розподілено за законом в рівних частках між дружиною померлого ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_2 по частці.

Однак, на момент смерті ОСОБА_3 заявниця проживала та була зареєстрована разом з померлим, фактично прийняла спадщину і частки спадкоємців повинні складати по 1/3, замість визначених . У подальшому, після смерті матері заявниці ОСОБА_5 , ОСОБА_1 разом з померлою сестрою отримали у спадщину по частці з часток, які належали померлій на момент смерті.

Таким чином, частка у праві власності ОСОБА_1 визначена не правильно та врегулювання даного питання можливе лише в судовому порядку, для чого є необхідним встановлення кола спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , яке ОСОБА_6 не відоме.

Оскільки в зазначеній справі відсутня можливість самостійного отримання інформації, необхідної для подання позову та забезпечення доказів по суті, просить суд про витребування у державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Ситник Оксани Олександрівни копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 .

Суддя, дослідивши матеріали справи, доходить до наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та(або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Основною складовою обґрунтованості заяви про забезпечення доказів є необхідність доведення обставин, що існують достатні підстави вважати, що такі докази будуть втрачені у подальшому.

Водночас, загальні вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення доказів визначені статтею 117 ЦПК України.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Таким чином, процесуальний механізм забезпечення доказів, шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед, - спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати має ґрунтуватись на об`єктивних фактах і тільки у сукупності усіх наведених умов, суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Такий правовий висновок щодо забезпечення доказів висловлений в постановах Великої Палати Верховного Суду від: 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18; 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19; 11 березня 2020 року у справі № 9901/608/19, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19).

Проте, в порушення вимог ЦПК України, заявником жодного обґрунтування можливості втрати доказів, утруднення їх збирання та подання у подальшому, не зазначено, тобто заявник помилково ототожнює інститут забезпечення доказів з витребуванням доказів.

Також п.4 ч. 1 ст. 117 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається докази, забезпечення яких є необхідним та обставини, для доказування яких вони необхідні.

Однак, із змісту заяви про забезпечення доказів вбачається, що представником заявника належно не обґрунтовані підстави, які давали б можливість припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Вказана норма статті ЦПК України є імперативною і положень щодо правомочності суду на залишення заяви без руху не містить.

З урахуванням викладеного, заява про забезпечення доказів підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 116, 117, 258-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Касьян Миколи Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви - повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Р. Є. Скотар