Справа №345/1678/23
Провадження № 2/345/576/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

29.06.2023 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Миговича О.М.

секретаря судового засідання Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші в порядку спрощеного позовного провадження справу без повідомлення (виклику) сторін за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Дзіковського Максима Романовича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

що позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що 18.11.2021 між ОСОБА_3 та відповідачем укладеного Договір позики № 181121-2. 18.04.2022 між відповідачем і позивачем укладено Додаткову угоду про зміну та доповнення умов Договору позики № 181121-2 від 18.04.2022. Відповідно до п. 1 Угоди, позикодавець передає у власність позичальнику, а позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 202702,50 грн., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» на день укладення цієї угоди еквівалентно 6750,00 доларів США, в свою чергу позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк та згідно із визначеними цим договором умови сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку, передбаченому цим Договором, буде відповідати еквіваленту 6750,00 дол. США, за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» на дату здійснення платежу, не пізніше, ніж через п`ять місяців з моменту укладення даного Договору, тобто до 18.09.2022.

Згідно п.5.5 Угоди позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві суму позики, визначену в п.1 даного Договору, відповідно до графіку повернення позичальником грошових коштів, а саме:

8108,10 грн., що еквівалентно 270 доларів США до 18.05.2022 включно;

8108,10 грн., що еквівалентно 270 доларів США до 18.06.2022 включно;

8108,10 грн., що еквівалентно 270 доларів США до 18.07.2022 включно;

8108,10 грн., що еквівалентно 270 доларів США до 18.08.2022 включно;

170270,10 грн., що еквівалентно 5670,00 доларів США до 18.09.2022 включно.

Позивач свої зобов`язання за Договором позики № 181121-2 виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти у розмірі та в строки, встановлені договором.

На підтвердження виконання істотних умов Договору позики від 18.11.2021 та Додаткової угоди від 18.04.2022, відповідно до власного вільного волевиявлення, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, відповідачем 18.04.2022 була власноручно складена та написана розписка, згідно якої відповідач підтвердила, що отримала позику від позивача, та зобов`язувався повернути цю суму до 18.09.2022.

Свої зобов`язання повернути грошові кошти відповідач виконала частково, зокрема здійснила платежі, передбачені п.5.5 Угоди та повернула грошові кошти в розмірі, що на дату здійснення платежів сукупно еквівалентний 746,00 доларів США.

Решту суми згідно договору позики відповідач не повернула, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі, еквівалентному 6004,00 долари США, а саме 226651,00 грн. (за офіційним курсом продажу доларів США в АТ КБ «Приватбанк» на день звернення до суду 1 долар США= 37,75 грн.).

Позивачем неодноразово пропонувалось відповідачу добровільно повернути грошові

кошти та виконати свої зобов`язання перед ним, однак це не дало ніяких результатів.

Тому просить стягнути з відповідача в його користь вище вказану суму заборгованості за договором позики, а також судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2266,51 грн. та витрати за надання правової допомоги в розмірі 90660,40 грн.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.04.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, в даному випадку - розписки позичальника.

Ст. 527 ЦК України передбачено зобов`язання боржника виконати свій обов`язок, а кредитора прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов`язанні вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В ст. 610 Цивільного Кодексу України зазначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За вимогами ст. 1046 ЦК України за договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором.

За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009р. №11 "Про судове рішення у цивільній справі" роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Судом встановлено, що 18.11.2021 між ОСОБА_3 та відповідачем укладено Договір позики № 181121-2. Також 18.04.2022 між відповідачем і позивачем укладено Додаткову угоду про зміну та доповнення умов Договору позики № 181121-2 від 18.11.2021. Відповідно до п. 1 Угоди, позикодавець передає у власність позичальнику, а позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 202702,50 грн., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» на день укладення цієї угоди еквівалентно 6750,00 доларів США; в свою чергу позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк та згідно із визначеними цим договором умовами сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку, передбаченому цим Договором, буде відповідати еквіваленту 6750,00 дол. США, за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» на дату здійснення платежу, не пізніше, ніж через п`ять місяців з моменту укладення даного Договору, тобто до 18.09.2022 (а.с.25-26,27-28).

Згідно п.5.5 Угоди позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві суму позики, визначену в п.1 даного Договору, відповідно до графіку повернення позичальником грошових коштів, а саме:

8108,10 грн., що еквівалентно 270 доларів США до 18.05.2022 включно;

8108,10 грн., що еквівалентно 270 доларів США до 18.06.2022 включно;

8108,10 грн., що еквівалентно 270 доларів США до 18.07.2022 включно;

8108,10 грн., що еквівалентно 270 доларів США до 18.08.2022 включно;

170270,10 грн., що еквівалентно 5670,00 доларів США до 18.09.2022 включно.

Позивач свої зобов`язання за Договором позики № 181121-2 від 18.11.2021 виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти у розмірі та в строки, встановлені договором.

На підтвердження виконання істотних умов Договору позики від 18.11.2021 та Додаткової угоди від 18.04.2022, відповідачем 18.04.2022 була власноручно складена та написана розписка, згідно якої відповідач підтвердила, що отримала позику від позивача, та зобов`язувалася повернути цю суму до 18.04.2022 (а.с.29).

Свої зобов`язання повернути грошові кошти відповідач виконала частково, зокрема здійснила платежі, передбачені п.5.5 Угоди та повернула грошові кошти в розмірі, що на дату здійснення платежів сукупно еквівалентний 746,00 доларів США.

В подальшому відповідач ухилилася від повернення грошових коштів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 226651,00 грн., що еквівалентно 6004,00 доларів США. За офіційним курсом продажу доларів США станом на 30.03.2023 в АТ КБ «Приватбанк» 1 долар США= 37,75 грн., що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.30).

Також п.12 Договору позики № 181121-2 від 18.11.2021 визначено, що у разі невиконання Позичальником зобов`язання за даним договором, даний договір може бути поданий Позикодавцем до стягнення. Звернення стягнення за даним договором здійснюється в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса або в судовому порядку (а.с.25).

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 226651,00 грн., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» еквівалентно 6004,00 доларів США основна сума заборгованості за Договором позики № 181121-2 від 18.11.2021.

Що стосується стягнення витрат судових витрат та витрат на правничу допомогу, то суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.

Представництво інтересів позивача у даній справі здійснював адвокат Дзіковський М.Р. на підставі ордеру (а.с.10).

На підтвердження судових витрат на правничу допомогу представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Дзіковський М.Р. надав суду копію Договору доручення № 04-2021 про надання правової (правничої) допомоги від 14.05.2021р. (а.с.12-14), копію додаткової угоди про внесення змін до договору-доручення про надання правової (правничої) допомоги (Додаток № 2) та Додаток № 3 до договору-доручення про надання правової (правничої) допомоги (а.с.15-18), відповідно до яких розмір винагороди за надання правової допомоги ОСОБА_1 з питань стягнення заборгованості за договором позики складає 40% від суми основної заборгованості.

Як зазначається в позовній заяві ОСОБА_1 очікує понести, але ще фактично не поніс процесуальні витрати, які складаються із витрат на правову допомогу в розмірі 90660,40 грн. Однак, позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Враховуючи те, що справа, по якій адвокатом надано послуги, є справою незначної складності, суд зазначає, що складання адвокатом у рамках даної цивільної справи документів, такі послуги не є послугами значного обсягу.

Крім того, справа слухалась у порядку спрощеного провадження без виклику сторін, отже представництво інтересів у судовому засіданні не потребувало витрат часу.

Тому, враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути і сплачений судовий збір в розмірі 2266,51 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.8-9).

Керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.509, 526, 530, 549, 599, 612, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.12,13,81,89,133,137,141, 178, 247,259,263,264-265,273, 274-279, 280-289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Дзіковського Максима Романовича до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 226 651,00 (Двісті двадцять шість тисяч шістсот п`ятдесят одну) грн. заборгованості за договором позики № 181121-2 від 18.11.2021.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму сплаченого судового збору в розмірі 2266,51 грн. та 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: