Справа № 161/192/23
Провадження № 6/161/210/23
У Х В А Л А

30 червня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заявуОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відстрочку виконання судового рішення в цивільній справі за позовом Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.06.2023 року в цивільній справі № 161/192/23 позовні вимоги ДКП «Луцьктепло» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості були задоволені у повному обсязі; з відповідачів на користь позивача стягнуто заборгованості за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 40234 грн. 74 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1240 грн. 50 коп. з кожного (а.с. 62-63).

19.06.2023 року відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду зі спільною заявою на обгрунтування якої зазначили, що на даний час у них існують обставини, які унеможливлють добровільне виконання вищевказаного судового рішення. Вказують, що ОСОБА_1 працевлаштований у ТзОВ «Фемелі Торг», де отримує мінімальну заробітну плату, а на утриманні ОСОБА_2 перебуває неповнолітня дитина. Таким чином, повна оплата стягнутої заборгованості фактично позбавить їх засобів для існування. Натомість, вони стведжують, що у разі застосування відстрочки виконання судового рішення, заборгованість за надані послуги по теплопостачанню ними буде сплачуватися частинами протягом усього строку такої відстрочки. На підставі наведеного, просять суд відстрочити їм виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.06.2023 року в цивільній справі № 161/192/23 строком на 1 рік, до 13.06.2024 року (а.с. 66-67, 74).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, до його початку подала до канцелярії суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, заяву просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та представник ДКП «Луцьктепло» в судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходили.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені в ст. 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

У своїй Постанові від 21.02.2019 року Верховний Суд при розгляді справи № 2-54/08, азначив, що відстрочка виконання рішення суду це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Поряд з цим, згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Водночас, відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 04 06.2019 року у справі № 916/190/18.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як було встановлено судом в ході розгляду цивільної справи № 161/192/23, за адресою: АДРЕСА_1 , по особовому рахунку якої виникла заборгованість за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 40234 грн. 74 коп., зареєстровані відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як вбачається із довідки про доходи № 1 від 13.06.2023 року, ОСОБА_1 працює на посаді експедитора транспортних засобів у ТзОВ «Фемелі Торг» де отримує заробітну плату в розмірі 7500 грн., що, виходячи із положення ЗУ «Про Державний бюджет на 2023 рік», в незначному розмірі перевищує мінімальну заробітну плату (а.с. 71).

У свою чергу, на утриманні ОСОБА_2 перебуває її малолітня дитина донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить відповідне свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 72).

На переконання суду, повна оплата стягнутої заборгованості за судовим рішенням в цивільній справі № 161/192/23 може поставити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також малолітню доньку останньої, в скрутне матеріальне становище, що буде не виправданим нагальною суспільною необхідністю і пропорційністю визначеній законній меті.

Проаналізувавши всі обставини справи, враховуючи бажання боржників повернути стягувану заборгованість стягувачу добровільно, шляхом відстрочення виконання судового рішення, суд вважає за можливе відстрочити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.06.2023 року в цивільній справі № 161/192/23 строком на 1 рік, до 13.06.2024 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 258-261, 353, 354, 435 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відстрочку виконання судового рішення задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.06.2023 року в цивільній справі № 161/192/23 за позовом Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості строком на 1 рік до 13 червня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 30 червня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська