Справа № 199/782/13- ц
УХВАЛА

25.12.2023

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 щвернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики (справа №199/782/13- ц (2/199/1365/13)), ухваленим судом 17.05.2013 р. рішенням по якій на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 стягнуто боргу в розмірі 48 800,00 грн.

Учасники справи не скористалися правом брати участь у судових засіданнях.

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2013 р. позов ОСОБА_1 задоволено повністю: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 27.01.2009 р. в розмірі 48 800,00 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 48800,00 грн. Судове рішення набрало законної сили, виконавчий лист, виданий судом, був пред`явлений стягувачем до виконання до відділу державної виконавчої служби та виконавцем вчинювалися виконавчі дії (ВП №59508076), що підтверджується постановами державного виконавця та відповіддю начальника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.10.2023 р. вих. №54811. Постановою від 20.12.2019 р. виконавчий лист повернутий стягувачу з передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» підстави, втім, стягувачем він не був отриманий. Вказаний довід державним виконавцем не спростований: доказів отримання заявником поштових відправлень, в яких знаходилися оригінали виконавчих листів, суду не надано.

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції ґарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно з п.п. 17.4 п. 17 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала

Як встановлено судом виконавчий лист, виданий у справі №199/782/13-ц, про стягнення зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики на адресу стягувача не надходив.

Водночас зазначений виконавчий лист не знаходиться на виконанні у виконавчій службі.

Строк для пред`явлення зазначеного виконавчого листа до виконання сплинув.

Сукупність цих обставин свідчить про втрату виконавчого листа, що в силу п.п. 17.4 п. 17 Перехідних положень ЦПК України, є підставою для видачі його дублікату за умови, якщо тягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки зазначений строк сплинув, для суду наявні підстави для відмови в задоволенні заяви стягувача.

Керуючись ч. .1 та ч. 3 ст. 3, ст.ст. 260-261, ст. 18, п. 17.4 п. 17 Перехідних положень ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа відмовити повністю.

Дата підписання ухвали 25.12.2023 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Спаї