Провадження № 2/337/674/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року позивач Концерн «Міські теплові мережі» (далі Концерн «МТМ») звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії №74202821 від 01.11.2021р. у нежитлові приміщення №46а та 60а в буд. АДРЕСА_1 за період з листопада 2021р. по січень 2023р. в загальній сумі 33980,40 грн. Позов мотивує тим, що Концерн «Міські теплові мережі» (теплопостачальна організація) є виконавцем послуг з виробництва теплової енергії, розподілення тепловодої енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ та організації та її збут. Відповідачка ОСОБА_2 є споживачем цих послуг, оскільки є власником нежитлових приміщення №46а та АДРЕСА_2 , до яких позивачем відпускалась теплова енергія. 02.10.2021р. на виконання вимог ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договорі з виконавцем комунальної послуги. Станом на 01.11.2021р. індивідуальний договір №74202821 про надання послуги з постачання теплової енергії у нежитлові приміщення №46а та 60а в будинку АДРЕСА_1 , між Концерном «Міські теплові мережі» та ОСОБА_2 є укладеним. Житловий будинок АДРЕСА_1 оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії. Обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень визначається за показаннями вузла комерційного обліку та зазначений в рахунках. Позивач, виконуючи свої зобов`язання, у період з листопада 2021р. по січень 2023р. поставив відповідачці у вказані нежитлові приміщення теплову енергію на суму 33980,40 грн., яку відповідачка не оплатила, у зв`язку з чим утворилась заборгованість на вказану суму.

Просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованість та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2023р. вказану справу передано на розгляд судді Хортицького районного суду міста Запоріжжя Кучерук І.Г.

Ухвалою судді Хортицького районного суду міста Запоріжжя Кучерук І.Г. від 29.03.2023р. у даній справі заявлено самовідвід.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2023р. вказану справу передано на розгляд судді Хортицького районного суду міста Запоріжжя Сидоровій М.В.

Ухвалою судді Хортицького районного суду міста Запоріжжя Сидорової М.В. від 30.03.2023р. позовну заяву Концерну «МТМ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії прийнято до судового розгляду та відкрито у справі спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін.

Цією ж ухвалою від 30.03.2023р. сторонам встановлені строки для подання заяв по суті спору, відповідачу роз`яснено право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали. Також роз`яснено, що якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк із поважних причин.

29.05.2023р. відповідач ОСОБА_2 подала заяву про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.05.2023р. заяву відповідачки ОСОБА_2 про розгляд цивільної справи за позовом Концерну «МТМ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надання послуги з постачання теплової енергії за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 21.11.2023р. судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідачки ОСОБА_2 про витребування доказів.

Відзив на позовну заяву від відповідачки ОСОБА_2 до суду не надходив. Водночас, 21.11.2023р. відповідачкою подано письмові пояснення по справі, в яких вона зазначила, що позов Концерну «МТМ» не містить викладення обставин та доказів на їх підтвердження, зокрема відсутні акти обстеження позивачем її приміщень на предмет встановлення фактичних розмірів опалювальної площі та розміру фактично спожитої теплоенергії за відсутності в її допоміжних спорудах стояків та батарей теплопостачання. У позові відсутні обґрунтування порядку здійснення нарахувань щомісячної оплати наданих послуг, розрахунку заявленої до стягнення суми із зазначенням обсягів (кількості) наданих послуг у спірний період, застосованих показників та методики нарахування. Не додано до позову доказів направлення їй актів приймання-передачі спірного обсягу теплової енергії та оформлених рахунків на оплату послуг за спірний період до просила відмовити у задоволенні позову. Позивачем не доведений факт укладання між сторонами індивідуального договору, на який він посилається на обґрунтування своїх вимог. Заборгованість нарахована у тому числі за неопалювальні приміщення. Позов поданий без попередніх претензійних вимог, у період воєнного стану в Україні, з урахуванням незаконного підвищення тарифів обчислення боргу та застосуванням двоставкового тарифу. У зв`язку з цим просила у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник позивача Концерну «МТМ» - Прокоп`єва Т.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заві та письмових поясненнях, просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що у період з листопада 2021 року по грудень 2022 року відповідачці ОСОБА_2 по нежитловому приміщенню АДРЕСА_2 оплата за послуги з постачання теплової енергії нараховувалась з урахуванням площі приміщення 38,4 кв.м., проте у січні 2023 року, після отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, що вказане приміщення має площу 38,3 кв.м., за вказаний період було здійснено перерахунок вже з урахування правильної площі, що відображено у рахунку за січень 2023 року.

Відповідачка ОСОБА_2 , після неодноразових відкладень та перерв в судових засіданнях, в дане судове засідання не прибула, причини неприбуття не повідомила, при цьому про дату, час та місце судового засідання була повідомлена завчасно та належним чином.

Суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутність відповідачки.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі за такими підставами.

Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами ч.4 ст.319, ч.1 ст.322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.610-611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Тобто внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається так як вказане призведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2189-VIII від 09.11.2017р., який введено в дію з 01.05.2019р., житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (п.3 ч. 2 ст. 6 Закону).

Згідно з п.1 ч.2 ст.7, п.5 ч.2 ст.7, ч.1 ст.9 вказаного Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 8 Закону, виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до положень ч.2, ч. 3 ст. 21 Закону, виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період.

Згідно з ч.7 ст.14 Закону, до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Частиною 5 ст.13 даного Закону встановлено, що в разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Згідно п.32 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019р., плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду) та умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Пунктом 34 Правил визначено, що рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання. Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором.

Пунктом 35 цих Правил визначено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Опалювана площа (об`єм) приміщення - загальна площа (об`єм) приміщення без урахування площі лоджій, балконів, терас (п.2 Правил).

Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» (теплопостачальна організація) є виконавцем послуг з виробництва теплової енергії, розподілення тепловодої енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ та організації та її збут.

Відповідачка ОСОБА_2 є власником нежитлових приміщень №46а, загальною площею 40,4 кв.м., та №60а, загальною площею 38,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (арк.13-14) та споживачем послуг позивача.

02.10.2021р. Концерном «Міські теплові мережі» оприлюднено на офіційному сайті Типовий індивідуальний договір на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (далі-Договір), що є публічним договором приєднання (арк.15-16).

Відповідно до п. 1, п. 2, п. 4 Договору, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України .

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на сайті Концерну «Міські теплові мережі».

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.

Згідно з п.5 Договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Згідно з п.17 Договору зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії здійснюється виконавцем щомісяця.

Споживач відповідно до п.30 Договору вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем. У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії, плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року)

У п.32 Договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця.

За умовами п.34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Згідно з пп. 3 п. 41 Типового індивідуального договору споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

За умовами п.51, п.52 цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строку.

Крім того, відповідно до п. 11 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018р. № 315 (далі Методика розподілу).

Вказана Методика розподілу встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг (п.1 Методики).

У зв`язку з відсутністю рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-деного строку з моменту опублікування позивачем відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання (02.10.2021), з 01.11.2021р. Концерном «Міські теплові мережі» з ОСОБА_2 укладено індивідуальний договір № 74202821 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення №46а та 60а.

Житловий будинок АДРЕСА_1 оснащений приладом комерційного обліку теплової енергії CALMEX NE.POLLUTHERME POLL, заводський №6SEN51 04055020, відповідно, обсяг спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень визначається за показаннями вузла комерційного обліку.

Нежитлові приміщення відповідачки не оснащені розподільчим (індивідуальним) приладом обліку теплової енергії.

При цьому, нежитлові приміщення відповідачки є невід`ємною частиною житлового будинку. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку.

Відповідно до визначення, передбаченого Методикою, опалюване приміщення це приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря (п.2 Методики).

Факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою будинок АДРЕСА_1 , в якому знаходяться нежитлові приміщення відповідачки, підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону 2021-2022 та 2022-2023 років, зокрема, від 23.10.2021р. №382, від 29.03.2022р. №126, від 31.10.2022р. №410 (арк.52-54), які розміщені в загальному доступі в мережі Інтернет на офіційному сайті Запорізької міської ради та відповідно до яких позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі.

У період з 01 листопада 2021 року по січень 2023 року (включно) позивач надав відповідачці послугу з постачання теплової енергії на загальну суму 33980,40 грн.

Позивачем були сформовані та направлені споживачу ОСОБА_2 рахунки на оплату спожитої послуги з постачання теплової енергії №74202821 за кожний місяць з листопада 2021 року по січень 2023 включно на суму 33980,40 грн., які серед іншого містять площу опалювальних приміщень у будинку, площу приміщення відповідачки (арк.19-51).

Для здійснення перевірки нарахувань позивачем надано всі необхідні дані, що містяться в рахунках, зокрема покази приладу обліку, тарифи, що діяли в розрахунковому періоді (арк.178-181).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідачка за вказаний період послуги з постачання теплової енергії на суму 33980,40 грн. не оплатила (арк.18).

Оцінивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів в їх взаємозв`язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає, що відповідачка ОСОБА_2 як власник нежитлових приміщень №46а, загальною площею 40,4 кв.м. та №60а, загальною площею 38,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , і відповідно споживач комунальних послуг, в порушення вищенаведених норм діючого законодавства, належним чином не виконала свої зобов`язання щодо оплати спожитої теплової енергії, у зв`язку з чим за період з листопада 2021 року по січень 2023 року (включно) утворилась заборгованість, яку позивач має право вимагати в судовому порядку.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за спірний період складений з чітким зазначенням нарахованих і сплачених сум, окремо вказані суми заборгованості за кожен місяць. Вказаний розрахунок проведений у відповідності до вищевикладених вимог діючого законодавства, узгоджується з рахунками на постачання теплової енергії за вказаний період, проведений з урахуванням показів приладу обліку, площі опалювальних приміщень у будинку, площі приміщень відповідачки (у тому числі з урахуванням перерахунку у січні 2023 року по нежитловому приміщенню №60а, площею 38,3 км.м), тарифів, що діяли в розрахунковому періоді.

Доказів, які б спростовували цей розрахунок, суду не надано, тому суд приймає його за основу при винесенні судового рішення та приходить до висновку, що вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Наведеним вище спростовуються доводи відповідачки щодо того, що позивачем не доведено факту надання послуг за спірний період, їх обсягу, вартості, а також відсутність у відповідачки обов`язку виконання грошових зобов`язань з оплати таких послуг.

При цьому, враховуючи знаходження належних відповідачці приміщень в багатоквартирному будинку, відсутність належних документів на підтвердження правомірного відключення від мережі опалення, суд вважає, що вказані приміщення є опалювальними.

Система опалення приміщень відповідачки є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання будинку, в якому воно розташовано. Теплова енергія передається в опалювальні приміщення за рахунок теплопровідності, випромінювання в конвекції, і поширюється не тільки від радіаторів, але й від інших елементів системи опалення (трубопроводів, стояки, підводки тощо). Внутрішньобудинкова система опалення проектується таким чином, щоб забезпечити нормативну температуру повітря у всіх приміщеннях будинку. Теплова енергія подається в житловий будинок через приєднану мережу і розподіляється по всьому будинку по внутрішньобудинковій системі теплопостачання, що складається із стояків, нагрівальних елементів, а також іншого обладнання розташованого на цих мережах.

Судом при ухваленні рішення враховується факт того, що опалення - це послуга, яка надається для нормування температури повітря у приміщеннях.

Для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги споживач повинен не лише не мати відповідного договору та фактично не користуватися послугами, а відмовитися в установленому порядку від їх отримання.

На підтвердження належності приміщення відповідачки до категорії окремого приміщення з транзитними мережами опалення, в якому відсутні опалювальні прилади відповідно до проекту будівлі/будинку, останньою відповідних документів також не надано.

Щодо надання відповідачкою суду в обґрунтування своїх заперечень копії договору №406320 від 01.10.2010р. купівлі-продажу енергії в гарячій воді з додатковою угодою №4 від 22.10.2015р., якою визначені обсяги та порядок постачання теплової енергії, то суд зазначає, що такий договір втратив чинність у зв`язку з внесенням змін до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та набуттям чинності новим договором, враховуючи, що мешканці будинку АДРЕСА_1 окремий договір з Концерном «МТМ» не підписали, тому вважається, що кожен із споживачів будинку приєднався до нового договору, тож ОСОБА_2 так само приєдналася до цього договору, як співвласник будинку та власник нежитлових приміщень.

Тому доводи відповідачки про необхідність нарахування оплати за надані послуги за старим договором, є безпідставними, оскільки останній втратив чинність.

Щодо нарахувань за послугу постачання теплової енергії у неопалювальному періоді, то суд враховує, що Концерном «МТМ» протягом 2021-2022 років розраховано двоставкові тарифи на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії, які затверджені рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 11.10.2021р. №374 та включають, зокрема, плату за абонентське обслуговування, яка нараховується щомісяця та не залежить від обсягів послуг.

Також суд враховує, що наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату, оскільки такий обов`язок виникає на підставі договору, а не на підставі рахунку. Таку правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду № 920/1343/21 у спорі про оплату спожитої послуги.

На підстав всього вищевикладеного суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю.

При цьому суд враховує, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», №63566/00).

Крім того, згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Керуючись ст.15, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 633 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,258,263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов Концерну «Міські теплові мережі» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд.137, , р/р НОМЕР_2 у філії АТ «Укрексімбанк» у м.Києві, МФО 322313) заборгованість за індивідуальним договором про надання комунальної послуги з постачання теплової енергії №74202821 від 01.11.2021р. за період з листопада 2021 року по січень 2023 року в сумі 33980 (тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 )на користь Концерну «Міські теплові мережі» (місцезнаходження: м.Запоріжжя, бул.Гвардійський, буд.137, , р/р НОМЕР_3 в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478) судові витрати по сплаті судового збору 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 грудня 2023 року.

Суддя М.В. Сидорова