Справа№592/9538/23
Провадження №2/592/2159/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді Катрич О.М.,за участю секретаря судового засідання - Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Максименко Елеонори Павлівни до ОСОБА_2 , третя особа: Управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що вона 14.02.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від даного шлюбу подружжя має спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 23.04.2020 року у справі №592/2972/20 шлюб між ними було розірвано. Істотне значення для справи є те що ОСОБА_4 є малолітньою дитиною і потребує материнського піклування. Після розірвання шлюбу, ОСОБА_4 проживав разом із мамою та татом окремо, по черзі, відповідач не мав жодних перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. Наразі справа по визначенню місця проживання дитини знаходиться на розгляді у Ковпаківському районному суді за № 591/4229/20, рішення по справі не прийнято. Так, після введення на території України воєнного стану 25 лютого 2022 року, маючи громадянство Республіки Ірак, скориставшись становищем в Україні умисно без відома позивача та дозволу ОСОБА_2 вивіз дитину за межі України у невідомому для позивача напрямку. Всі спроби з`ясувати місцезнаходження дитини ігноруються її колишнім чоловіком, тобто відповідачем і до цього часу позивачка не має жодної уяви в якій країні і в яких умовах знаходиться її син. Також вона постійно запитує у відповідача надати будь-які реквізити для перерахування коштів на утримання, навчання та виховання спільної дитини, але не отримує жодної відповіді. Також не знаючи місцезнаходження своєї дитини, позивач не має можливості привітати сина зі святами, днем народження власного сина подарунками та речами. Останнім часом вона взагалі не може навіть поспілкуватися з власною дитиною більше тижня, а те спілкування, що відбувається зрідка, триває не більше хвилини. Відповідач забирає у дитини телефон і на цьому спілкування завершується. Позивач збиралася відвідати дитину (поїхати за місцезнаходженням дитини, має таку можливість), але її колишній чоловік не надає інформації про адресу їх місцезнаходження. З цього приводу позивач зверталася до правоохоронних органів 16.03.2022р та 30.11.2022р. На даний час є єдиний за номером телефону у Whatsapp колишнього чоловіка ( НОМЕР_1 ). Позивач зазначає, що вона виконує і надалі бажає виконувати свої батьківські обов`язки, бажає безперешкодно спілкуватися з дитиною, систематично бачити сина, мати можливість спільного відпочинку та брати участь у його вихованні. Тому просить суд:

1) Зобов`язати ОСОБА_2 , не чинити перешкоди ОСОБА_1 спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,встановивши ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, такі способи участі:

- систематичних побачень (зустрічей) ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 один тиждень на два календарних місяці за місцем проживання дитини на час дії воєнного стану в країні;

2) щорічного спільного відпочинку ОСОБА_1 під час її щорічної відпуски з її сином ОСОБА_5 з правом вивозу його за державний кордон України, тривалістю не менше ніж 21 день/доба та відсутності будь-яких уповноважених ним осіб;

3) безперешкодного щоденного спілкування за допомогою засобів зв`язку (мобільний телефон, програма «Скайп», Whatsapp, у мережі Інтернет, тощо) ОСОБА_1 з її сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

4) безперешкодного відвідування ОСОБА_1 її сина у разі захворювання у будь-якому місці його перебування. Судові витрати покласти на Відповідача.

Позивач та її представник адвокат Максименко Е.П.позов підтримали і просять його задовольнити, надавши заяву та просять розглядати справу без їх участі.

12.09.2023 року від представника відповідача адвоката Якименко О.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона вказує, що відповідач позовні вимоги позивача визнає частково, розуміє та погоджується, що позивачка як мати їх сина має право на визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином, але вважають, що необхідно встановити такі способи участі позивачки у спілкуванні сином, що можуть бути реально виконанні станом на сьогоднішній день. Щодо позовної вимоги про усунення перешкод у спілкуванні з малолітнім сином заперечують, адже відповідач не чинить перешкод у спілкуванні позивачки з сином. 24.02.2022 зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан. Через можливу загрозу життю і здоров`ю, відповідач з сином, були вимушені виїхати з м. Суми. Відповідач займається вихованням та утриманням сина, турбується про його фізична і духовний розвиток. Батьки та бабуся відповідача допомагають йому з вихованням сина. На теперішній час дитина проживає з відповідачем, розвивається, ходить до школи, має друзів, його люблять всі члени родини. Дитина щаслива та має стабільний психо-емоційний стан. Відповідач не чинить перешкод позивачці у спілкуванні з сином, навпаки розуміючи необхідність спілкування сина з матір`ю, сприяє їх спілкуванню мобільними засобам зв`язку, але позивачка не знаходить часу для спілкування з сином. Позивачкою не надано жодного доказу, що відповідач чинить їй перешкоди у спілкуванні сином. Тому просить, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Визначити спосіб та порядок участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 , з її сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: Необмежене спілкування з дитиною, засобами: телефонного, поштового, електронного та іншого способу зв`язку (Viber, Skype, Telegram тощо). Стягнути із Позивача на користь Відповідача усі витрати понесені ним із розглядом даної справи. (а.с. 38-40)

Від представника відповідача (а.с.60) надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та представника, відзив підтримують.

Представник третьої особи надала висновок від 22.12.2023 з приводу розв`язання спору. (а.с. 68-69)

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2013 року по 23.04.2020 року, який розірваний рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми, після чого їх син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав по черзі у одного із батьків. Спору щодо місця проживання дитини не було. (а.с.9-11)

Однак станом на день подачі позову до суду між сторонами більше не досягнуто згоди щодо участі позивача у вихованні дитини.

16.03.2022 р. та 30.11.2022 р. ОСОБА_1 зверталася до Сумського РУП ГУНП в Сумській області з заявами про вивезення дитини без згоди матері з території України в невідому напрямку. (а.с. 13-14)

До служби у справах дітей Сумської міської ради ОСОБА_1 зверталася з приводу врегулювання участі матері у вихованні дитини, однак це результатів не дало, що підтверджується копією листа від 02.02.2023 року.(а.с.15)

На розгляді у Ковпаківському районному суді м. Суми перебуває цивільна справа за № 591/4229/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом з цього ж приводу, остаточне рішення по справі не прийнято. (а.с.34-36)

Так, відповідач у відзиві не заперечує, що він разом із сином вимушено виїхали з м. Суми у зв`язку із введенням воєнного стану на території України і що син на час розгляду справи проживає з ним. При цьому, не зазначає суду дату виїзду, країну, в якій на даний час проживає із малолітньою дитиною, не надає на підтвердження своїх доводів жодних доказів.

Як убачається із копії посвідки на постійне проживання на території України, ОСОБА_2 є громадянином іншої країни Ираку, був зареєстрований з 03.09.2019 року у АДРЕСА_1 , однак із інформації на запит Сумська територіальна громада відповіла, що станом на 04.07.2023 року місце реєстрації відповідача по м. Суми не зареєстроване. Місце реєстрації його невідомо. (а.с.42-43, 20)

Ці встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про відсутність домовленості батьків щодо виховання та спілкування дитини ОСОБА_6 , якому 9-ть з половиною років, а саме мати позбавлена можливості бачити сина, спілкуватися з ним та виховувати його тощо.

Служба у справах дітей Сумської міської ради надала висновок від 22.12.2023 року № 1977/27.1-26, в якому вважає за можливе визначити наступний порядок участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_7 : систематичних побачень один тиждень на два календарних місяці за місцем проживання дитини на час дії воєнного стану в країні; щорічного спільного відпочинку під час її щорічної відпустки з її сином з правом вивозу його за державний кордон України, тривалістю не менше ніж 21 день/доба та відсутності будь-яких уповноважених осіб; безперешкодного щоденного спілкування за допомогою засобів зв`язку; безперешкодного відвідування ОСОБА_1 її сина у разі захворювання у будь-якому місці його перебування. Тобто повністю погодилися із вимогами позивачки і суд вважає його цілком логічним та обгрунтованим. (а.с. 68-69)

Із встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини є сімейними і врегульовані ст.ст. 153, 155, 157-159 СК України, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», Декларацією прав дитини, Конвенцією ООН «Про права дитини», ст.ст. 270, 271, 291 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.91 р. №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Способи участі одного з батьків у вихованні дитини можуть бути встановлені судом.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Інтереси дитини мають також істотне значення. Дитина, насамперед, людина. Вона має право на розвиток своєї особистості, на своє здоров`я і життя, приватне життя. Дитина має право на виховання і навчання, зокрема у гуртках, дошкільних і шкільних закладах, що потребує певного часу, підготовки, відпочинку тощо. Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, побачення з дитиною матері, батька, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Враховуючи наведене, позивачка як мати дитини має право на захист прав на участь у вихованні та спілкуванні з сином, тому перешкоди, які наявні з боку відповідача слід усунути та встановити систематичні побачення з дитиною в межах заявлених позовних вимог.

Ті доводи, на які посилається відповідач з приводу того, що він не чинить перешкод позивачці у спілкуванні з сином, а навпаки розуміє необхідність спілкування сина з матір`ю, сприяє їх спілкуванню мобільними засобам зв`язку, але позивачка не знаходить часу для спілкування з сином, не підтверджується наданим відеозаписом, який суд безпосередньо дослідив у судовому засіданні, так як на ньому відсутня будь-яка інформація.(а.с.37) Суд не погоджується із запропонованим представником відповідача способом та порядком участі матері у житті дитини, таких як лише необмежене спілкування з дитиною, засобами: телефонного, поштової електронного та іншого способу зв`язку (Viber, Skype, Telegram тощо), оскільки вважає його явно обмеженим, несправедливим, дистанційним, під час якого дитина, враховуючи її вік, буде під наглядом батька, що викличе дискомфорт у спілкуванні між ними і взагалі позбавить мати на прямий контакт з сином, що буде суперечити найкращим інтересам та розвитку дитини. Дистанційний порядок зустрічей може стати підгрунтям для зловживань з боку батька, який може продовжувати перешкоджати матері в налагодженні близьких відносин з сином, в результаті чого може виникнути повна відсутність емоційного зв`язку з дитиною, яка навпаки потребує також і материнського піклування.

Суду не надано жодних вагомих доказів того, що мати якимось чином негативно вплине на дитину в ході безпосереднього їх побачення та спілкування, що вік дитини є перешкодою у цьому, а також що психоемоційний та фізичний стан дитини якось може негативно змінитися, і до всього вищепереліченого впливає воєнний стан в Україні. Тому враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги положення чинного законодавства, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивачкою були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1073 грн. 40 коп., які на підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 141, 263, 265 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Максименко Елеонори Павлівни задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 , не чинити перешкоди ОСОБА_1 спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,встановивши ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, такі способи участі:

- систематичних побачень (зустрічей) ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 один тиждень на два календарних місяці за місцем проживання дитини на час дії воєнного стану в країні;

2) щорічного спільного відпочинку ОСОБА_1 під час її щорічної відпуски з її сином ОСОБА_5 з правом вивозу його за державний кордон України, тривалістю не менше ніж 21 день/доба та відсутності будь-яких уповноважених ним осіб;

3) безперешкодного щоденного спілкування за допомогою засобів зв`язку (мобільний телефон, програма «Скайп», Whatsapp, у мережі Інтернет, тощо) ОСОБА_1 з її сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

4) безперешкодного відвідування ОСОБА_1 її сина у разі захворювання у будь-якому місці його перебування.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073 грн. 40 коп судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Катрич