Провадження № 2/686/6467/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючої судді Салоїд Н.М.,

при секретареві Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 28 листопада .2021 року між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір № 971807502.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 6 Кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін.

Відповідно до п. 1.1 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 22 000 грн. Згідно умов договору (пункт 1.2) кредит надається строком на 14 днів.

Відповідно до п.1.9.1 виключно на період строку, визначеного пунктом 1.7. Договору проценти за користування кредитом складають 722,7 % річних, що становить 1.98% від суми кредиту за кожен день користування ним.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118 відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги згідно реєстру. Прав вимоги.

Відповідно до реєстру прав вимоги №169 від 18.01.2022 року до Договору факторингу №20102022, укладеного між ТОВ «Манівео швидка допомога» та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» перейшло право грошової допомоги до відповідача за кредитним договором № 28/1118-91 до «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача.

20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022 відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги ТОВ «ЄАПБ».

Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 заборгованості по основному боргу 22 000,00 грн. та заборгованості по відсотках 53 957,20 грн., а всього 75 957,20 грн. Просить задовольнити позов та стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Подав відзив на позову, в якому посилається на те, що позивачем не доведено факту укладання кредитного договору, первісним кредитором з відповідачем..

Позивачем не доведено руху коштів, загального розміру заборгованості та її складових.

Крім того, відповідач є військовослужбовцем і перебуває на військовій службі з 28.02.2022 по даний час, тому відсотки не повинні нараховуватись згідно п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців і членів їх сімей».

У наданій позивачем копії договору та паспорті споживчого кредиту зазначено, що кредитний ліміт становить 22 000 грн., строк кредитування 14 днів, з 12.12.2021, загальна орієнтовна вартість кредиту становить 7 621,20 грн.

Позивач ні в якій формі не погоджував сплату відсотків понад 30 днів, тому просить відмовити у задоволенні позову..

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 20.10.2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

19.12.2023 року ухвалено рішення у справі.

Перевіривши доводи позивача, викладені у позовній заяві, заперечення відповідача викладені у відзиві на позов, дослідивши матеріали справи доказами, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

28 листопада .2021 року між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір № 971807502.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 6 Кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін.

Відповідно до п. 1.1 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 22 000 грн. є максимальною сумою кредиту протягом строку дії кредитного договору Згідно умов договору (пункт 1.2) кредит надається строком на 14 днів з 28.11.2021 року до дати повернення кредиту 12.12.2021 р.

Перерахування означеної суми кредиту підтверджується платіжними дорученнями: від 28.11.2021 на загальну суму 22 000 грн.

Відповідно до п.1.9.1 виключно на період строку, визначеного пунктом 1.7. Договору проценти за користування кредитом складають 722,7 % річних, що становить 1.98% від суми кредиту за кожен день користування ним.

Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7 Договору строк Дисконтного періоду, відповідно строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118 відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги згідно реєстру. Прав вимоги.

Відповідно до реєстру прав вимоги №169 від 18.01.2022 року до Договору факторингу №20102022, укладеного між ТОВ «Манівео швидка допомога» та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» перейшло право грошової допомоги до відповідача за кредитним договором № 28/1118-91 до «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача.

20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022 відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги ТОВ «ЄАПБ».

Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 заборгованості по основному боргу 22 000,00 грн. та заборгованості по відсотках 53 957,20 грн., а всього 75 957,20 грн..

Згідно п.4.1 Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 грошові вимоги до відповідача перейшли в сумі 75 957,20 грн., з яких 22 000,00 грн. сума заборгованості по основному боргу, 53 957,20 грн. сума заборгованості за відсотками.

Суд, перевіривши надані докази сторонами вважає, що позиція позивача стосовно нарахування процентів за договором є хибними.

Так, доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені зокрема платіжними дорученнями від 28.11.2023, якими підтверджується перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника ОСОБА_1 первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на загальну суму 22 000 грн. Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

У разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Позивачем ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» такі докази на підтвердження зарахування кредитних коштів надав згідно кредитного договору на рахунок відповідача.

До матеріалів справи надані докази відкриття відповідачем відповідного кредитного рахунку (кредитної картки) на виконання умов кредитних договорів та зарахування вказаних коштів на ці кредитні рахунки.

Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа 755/18920/18, провадження 61-17205ск19.

Додані до позовної заяви копію кредитного договору, копії факторингових договорів, роздрукований розрахунок заборгованості за кредитними договорами, копії платіжних доручень свідчать про отримання відповідачем кредитних коштів.

Суд вважає, що позивач довів факт перерахування кредитних коштів виконання умов вищезазначеного кредитного договору, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, тому є підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту. Разом із тим, слід зазначити, що стягнення відсотків за користування підлягають стягненню за період користування кредитними коштами з 28.11.2021 року 12.12.2021 р. в межах строку кредитування.

Разом із тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч. 2 ст. 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.

Тобто, право кредитодавця нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 13.06.2021 року, а тому, починаючи із зазначеної дати, нарахування процентів за користування кредитом не відповідає вимогам закону. Нарахування відсотків поза межами строку кредитування не допускається, поряд із цим позивач має право на нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.

За таких обставин суд дійшов висновку, що із відповідача підлягає стягненню саме узгоджений сторонами кредитного договору розмір процентів - 5 944.60 грн., тіла кредиту 22 000 грн..

Норми права застосовані судом і мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до умов договору, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Матеріалами справи встановлено, що 28.11.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено договір кредитної лінії за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 22 000 грн. (п. 1.1 договору) на строк 14 днів до 28.11.2021 (п.п. 1.3, 1.4 договору) зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,98% на добу.

Тому, саме таке право вимоги у зазначеному розмірі перейшло і до його правонаступників, з цих підстав позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з ОСОБА_1 коштів на загальну суму 27 944.60 грн.

Натомість, посилання відповідача на відсутність підстав для задоволення позову є неприйнятними, позаяк доведені належними та допустимим доказами.

Водночас, суд зауважує, що позиція відповідача стосовно безпідставності позову взагалі не відповідає вимогам закону, адже відповідач до початку військової служби отримав кредитні кошти, користувався ними, погодив строк кредитування та розмір відсоткової ставки та мав його сплатити до початку військової агресії та несення ним військової служби. На спростування цих обставин відповідач доказів не надав.

Дійсно, відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їхнього призову, які під час дії особливого періоду брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами й організаціями всіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Як убачається із довідки наданої відповідачем в/ч НОМЕР_1 за № 1786 від 21.11.2023 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 28.02.2022 року.

Кредитні відносини між первісним кредитором та відповідачем виникли 28.11.2021 року терміном 14 днів до 12.12.2021 року, тому названий Закон до таких правовідносин застосований бути не може.

Відповідно до ст. 141 ЦПК стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог також підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 810.0 грн. (29 357.5 х 2 684,00 грн. : 97 269.81 грн. = 810.00 грн.),оскільки позовні вимоги задоволені судом частково.

Судові витрати.

Відповідно до вимог частини 2 статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 987,4 грн.. (27 944,60 х 2684,00 : 75957.20 грн. = 987.4 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.2,5,7,10,12,13,17,18,81,141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст.258, ч. 1 ст.259, ч. 6,8ст.259, ст. ст.263 - 267, ч. 6,7ст.268, ч. 1,2ст.273, ч. вим1 ст.352, ст.354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за договором кредитної лінії № 971807502 від 28.11.2021 р. 27 944.60 грн., з них 22 000.00 грн. (Двадцять дві тисячі грн.) заборгованість за кредитом 5 944.60 грн. (П`ять тисяч дев`ятсот сорок чотири грн. 60 коп.) процентів за користування кредитом та в межах строку кредитування та судовий збір в сумі 987,4 грн.;

У задоволенні решти вимог відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Хмельницькому апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повергнення боргів», місце знаходження, 01032 м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: