КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», треті особи: ПН Дніпровського МНО Кобельницький С.І., ПВ ВО Чернігівської області Приходько Ю.М. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. У поданій позовній заяві ставилось питання щодо розподілу судових витрат, та зазначались орієнтовні витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн (т. 1 а.с. 1-12).

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2022 позов задоволено. Визнано виконавчий напис, вчинений 04.09.2021 ПН Дніпровського МНО Кобельницьким С.І., зареєстрований в реєстрі за № 2864, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», заборгованості за кредитним договором № 81/П/22/2008/840 від 05.03.2008 в розмірі 3 133 746,55 грн та витрат за вчинення виконавчого напису в розмірі 1 700,00 грн таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 362,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 25000,00 грн (т. 1 а.с. 128-134).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.07.2023 заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2022, ухваленого у цивільній справі № 361/10658/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», треті особи: ПН Дніпровського МНО Кобельницький С.І., ПВ ВО Чернігівської області Приходько Ю.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, залишено без задоволення (т. 1 а.с. 215-217).

В апеляційній скарзі, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати заочне рішення в частині розподілу судових витрат та ухвалити нове рішення про відмову у стягненні з товариства на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн. Вказує, що при розгляді питання щодо розподілу судових витрат, суд першої інстанції не врахував те, що визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не відноситься до категорії справ значної складності; справа не підпадає під визначення складної неординарної справи, яка потребує самостійного, з боку адвоката, напрацювання відповідних примірників документів; обсяги матеріалів у справі є незначними; кількість підготовлених процесуальних документів є незначною. Отже, заявлений позивачем розмір витрат є завищеним та неспівмірним із складністю цієї справи та обсягом виконаних адвокатом робіт. Окрім зазначеного, звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази як на підтвердження надсилання заяви про відшкодування правничої допомоги товариству, так і її отримання відповідачем (т. 1 а.с. 221-224зв.).

15.11.2023 на електронну адресу апеляційного суду представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що відповідач на власний ризик не подав до суду відзив на позовну заяву та не подав заяву про зменшення розміру витрат позивача на правову допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача, будучи обізнаним про розмір витрат на правову допомогу, який буде заявлений позивачем до стягнення. Окрім того, відповідач не надав жодного доказу неспівмірності витрат на правову допомогу в рамках даної справи під час подання заяви про перегляд заочного рішення, так само як і не надав таких доказів при поданні апеляційної скарги з обґрунтуванням неможливості подати такі докази в суд першої інстанції (т. 2 а.с. 1-6).

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заперечував проти поданої апеляційної скарги та просив її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Заочне рішення суду оскаржується в частині розподілу понесених витрат на надання правничої допомоги, в іншій частині судове рішення не оскаржується, тому апеляційним судом не переглядається.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 було заявлено попередній (орієнтовний) розмір розрахунку суми судових витрат у розмірі 25 000,00 грн. На підтвердження заявленого розміру позивачем надано:

копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 6538/10 від 23.03.2018 (т. 1 а.с. 37);

копію договору про надання правничої допомоги від 05.11.2021 (т. 1 а.с. 38-39);

копія ордеру серії КС № 866118 від 26.22.2021 (т. 1 а.с. 40).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.01.2022 відкрито провадження у справі, роз`яснено відповідачу право подання відзиву на позовну заяву (т. 1 а.с. 77).

Згідно зворотного повідомлення, представником товариства було отримано копію ухвали суду про відкриття провадження та копію позовної заяви - 12.09.2022 (т. 1 а.с. 107).

Наступна судова повістка про виклик до суду у судове засідання призначене на 08.11.2022 було отримано представником товариства 31.10.2022, що підтверджується зворотнім повідомленням (т. 1 а.с. 125).

Однак, як до ухвалення заочного рішення, так і до заяви про перегляд заочного рішення товариством не надано жодних доказів на спростування заявленого розміру понесених позивачем витрат на надання правничої допомоги.

В подальшому, представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на електронну адресу суд було подано заяву про стягнення витрат на правову допомогу. До заяви було надано:

додаток № 1 від 05.11.2021 до договору № 05-11 від 05.11.2021 (т. 1 а.с. 95);

звіт відповідно до додатку № 1 від 05.11.2021 до договору № 05-11 від 05.11.2021 (т. 1 а.с. 96).

Інформації щодо направлення поданої заяви учасникам матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Так, згідно положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до частин 2, 3 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката.

Тобто, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду 13.03.2019 у справі № 826/7806/17, 20.12.2018 у справі № 316/4923/16-а, 01.10.2018 у справі № 815/4619/17, 02.09.2019 у справі № 520/3939/19, від 17.12.2020 у справі № 922/3708/19, а також у справі № 607/14338/19-ц від 01.10.2021.

З огляду на те, що відповідач був обізнаний про заявлений орієнтовний розмір понесених витрат на правничу допомогу, однак, ним не було подано жодних заперечень, як то передбачено ч. 6 ст. 137 ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вимогу про стягнення витрат за надання правничої допомоги у розмірі 25 000,00 грн.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судових засіданнях доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесені витрати у розмірі 25 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а заочне рішення суду підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» залишити без задоволення.

Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2022 року залишено без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 21 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома