Провадження №: 2-п/336/71/2023
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про скасування заочного рішення суду

22.12.2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді: Карабак Л.Г. за участю секретаря судових засідань: Колесника Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в залі судових засідань заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2023 року розглянуто позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, постановлено: стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.07.2023 і до досягнення дитини повноліття.

15.11.2023 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення, яку обґрунтував тим, що копію рішення суду він не отримував, про дату і час розгляду справи належним чином повідомлений. Крім того, підстав для задоволення вказаного позову не було, не погодився із розміром аліментів, просив заочне рішення скасувати та призначити новий розгляд справи по суті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник наполягали на задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, оскільки він страждає на ряд хронічних хвороб, має на утримання мати інваліда 2 ї групи, та не може сплачувати аліменти у встановленому рішенням розмірі, просить зменшити розмір аліментів до 1/8 частини заробітку.

ОСОБА_2 проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення заперечувала.

Дослідивши доводи заяви та відзиву, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності з ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

ЦПК України прямо не містить обов`язку відповідача цікавитися рухом справи та датами судових засідань, проте такий обов`язок на думку суду є складовою належної процесуальної поведінки.

Крім того, згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з її обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).

Відповідно до статті 157 ЦПК України цивільні справи мають бути розглянуті протягом розумного строку. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторона має вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учаснику справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Варто зазначити, що Європейський суд з прав людини вихідним пунктом для оцінки розумності строку розгляду справ, в сенсі частини 1 статті 6 Конвенції, визначає обставини справи. При цьому звертає увагу на те, що держава несе відповідальність лише за дії органів. На неї не може бути покладена відповідальність за затягування розгляду справи, викликане використанням сторонами в цивільному процесі всіх наявних процесуальних прав, наданих національним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем вказаних вимог при обґрунтування підстав для скасування заочного рішення у сукупності визначених у ч. 1 ст. 288 ЦПК України обставин не належного повідомлення відповідача наведено не було, оскільки про час судового розгляду у справі було повідомлено відповідача шляхом направлення повісток про виклик його до суду на відому адресу інформація про слухання справи вчасно розміщувалася на вебресурсі суду: https://sh.zp.court.gov.ua/sud0827/, який є загальним та доступним.

При чому у судовому засіданні, у якому розглядалася заява про перегляд заочного рішення відповідач був присутній, доказів, які б вплинули на висновок суду ним надано не було.

Неповідомлення відповідача про час та місце слухання справи не є єдиною підставою для перегляду заочного рішення. Відсутність сторони за місцем свого проживання є достань тою умовою для розгляду справи у заочному порядку.

Інші наведені відповідачем у вказаній заяві про скасування заочного рішення обставини для скасування заочного рішення не є такими, які б безумовно вплинули розгляді справи по суті.

Доводи відповідача фактично зводяться до того, що він просить зменшити розмір аліментів на дитину через неможливість їх сплати або через те, що змінилися його доходи. Проте, ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, враховуючи, що обставини, на які він посилається, зокрема оформлення догляду за особою з інвалідністю виникли вже після постановлення рішення про стягнення аліментів.

Оскільки, відповідач не вмотивував усі в сукупності підстави для скасування заочного рішення, заява представника відповідача про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 287-289, 353 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, однак відповідач вправі оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя, шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30-ти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Вказаний строк обраховується з дати винесення вказаної ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: