Справа № 2-2476/10
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 червня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого Джуги С.Д.

суддів Фазикош Г.В., Куштана Б.П.

з участю секретаря судового засідання: Сливки С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 березня 2023 року у складі судді Хамник М.М., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

23.02.2023 представник АТ КБ «Приватбанк» адвокат Наконечна А.В. звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою, в якій просить виправити описку у судовому рішенні у справі №2п-2476/09, допущену у другому абзаці резолютивної частини рішення та доповнити таке пропущеними словами про заборгованість за договором кредиту «в розмірі 2162, 86 дол. США».

Подану заяву мотивовано тим, що судове рішення у справі №2п-2476/09 на даний час не виконано. При цьому допущена у рішенні описка унеможливлює його виконання. Заявник також посилається на те, що суд при ухваленні рішення у даній справі дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості в розмірі 2162, 86 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ станом на 23.07.2009 становить 16 574,46 грн., однак в другому абзаці резолютивної частини рішення пропустив слова про розмір заборгованості по кредитному договору у сумі 2162, 86 дол. США.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 березня 2023 року виправлено допущену описку у резолютивній частині рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.09.2010 №2п-2476/09, а саме другий абзац резолютивної частини рішення суду викладено в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» , заборгованість за кредитним договором в розмірі 2162, 86 дол.США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 22.07.2009 становить 16 574, 46 гривень, та сплачене позивачем державне мито в сумі 165, 74 гривень і витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00грн.».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , просить скасувати ухвалу суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви про виправлення описки відмовити, посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що внесення в судове рішення під видом описки валюти кредиту не може вважатися опискою. Подавши заяву про виправлення описки позивач намагається додатково отримати кошти виходячи з курсової різниці долара США до української гривні. Окрім того, апелянт вказує на те, що при зверненні з позовом до суду позивач обрав спосіб захисту порушеного права зазначив суму заборгованості по кредитних договорах у гривнях з якою суд погодився, на примусове виконання ним видано виконавчий лист. Розрив у часі з ухваленням рішення та постановлениям ухвали склав понад 13 (тринадцять) років.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Гриниха Т.Ю. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість. Зокрема, вказує на те, що оскільки позовні вимоги банку задоволено в повному обсязі та мотивувальна частина рішення не може по суті відрізнятися від резолютивної частини, суд вірно прийшов до висновку про необхідність внесення виправлення (описки) в текст резолютивної частини рішення.

У письмових поясненнях на апеляційну скаргу представник апелянта ОСОБА_1 ОСОБА_2 зазначає, що виконавчий лист на примусове виконання рішення від 22 вересня 2010 року виконувався у межах ВП №70306408. У період з 04.10.2016 р. по 09.12.2021 р. виконавчий лист виконувався у межах ВП №52531010. Вказане свідчить про те, що позивач погодився із вказаним рішенням суду, на підставі якого неодноразово пред`являв виконавчий лист до виконання.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Гриниха Т.Ю. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача та представника апелянта (відповідача), перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 вересня 2010 року у справі №2п-2476/09 позов Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 16 574, 46 гривень суми боргу, та сплачене позивачем державне мито в сумі 165, 74 гривень і витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120, 00 грн.

На підставі зазначеного рішення Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 29.10.2010 року видано виконавчий лист №2п-2476/09 (а.с.172).

Зокрема, у виконавчому листі зазначено, що суд вирішив: «Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 16 574, 46 гривень суми боргу, та сплачене позивачем державне мито в сумі 165, 74 гривень і витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120, 00 грн.» Рішення набрало законної сили 04.10.2010 року.

В подальшому на підставі вказаного виконавчого листа 04.10.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52531010.

09.12.2021 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у ВП №52531010.

Отже, судом встановлено, що в період з 04.10.2016 р. по 09.12.2021 р. виконавчий лист, який виданий на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.10.2010 року виконувався у межах виконавчого провадження ВП №52531010.

31.05.2023 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №70306408 у зв`язку з фактичним повним виконанням виконавчого документа за виконавчим листом №2п-2476/09 виданим 29.10.2010.

23.02.2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про виправлення описки у судовому рішенні у справі №2п-2476/09 у другому абзаці резолютивної частини рішення та доповнити словами про заборгованість за договором кредиту «в розмірі 2162, 86 дол. США».

Обгрунтовуючи подану заяву позивач вказує на те, що при ухваленні рішення у даній справі суд в мотивувальній частині дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості в розмірі 2162, 86 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ станом на 23.07.2009 становить 16 574,46 грн., однак в другому абзаці резолютивної частини рішення пропустив слова про розмір заборгованості по кредитному договору у сумі 2162, 86 дол. США. При цьому, допущена у рішенні описка унеможливлює його виконання.

Так, згідно з ч.ч.1-3, ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», при вирішенні питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 521/1074/17 від 21.07.2020 року.

Постановляючи ухвалу про виправлення описки у резолютивній частині рішення, судом першої інстанції відповідно до положень ст.269 ЦПК України не виправлено описку в рішенні, а фактично змінено зміст резолютивної частини рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 вересня 2010 року на підставі якого видано виконавчий лист №2п-2476/09 та яке виконувалось боржником в період з 04.10.2016 р. по 09.12.2021 р. у межах виконавчого провадження ВП №52531010, і в подальшому 31.05.2023 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №70306408 у зв`язку з фактичним повним виконанням виконавчого документа за виконавчим листом №2п-2476/09.

Таким чином, матеріалами справи стверджується, що виконавчий лист №2п-2476/09, виданий на підставі ухваленого рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 вересня 2010 року неодноразово пред`являвся позивачем до примусового виконання. Вказане свідчить про те, що позивач фактично погодився із рішенням суду від 22 вересня 2010 року, яким стягнуто з боржника заборгованість у валюті гривні України, і саме така сума заборгованості у примусовому порядку в межах виконавчого провадження сплачувалась боржником.

Разом з тим, 23.02.2023 року (тринадцять років після ухвалення рішення) позивач звернувся із заявою про виправлення описки в рішенні, в якій фактично просить змінити зміст резолютивної частини рішення, що свідчить про недобросовісність дій позивача та суперечить принципу правової визначеності, який є одним із базових елементів верховенства права.

Суд першої інстанції не врахував вищенаведені фактичні обставини справи та вимоги закону, неправомірно задовольнив подану заяву.

Відповідно до приписів ч.1 п.4 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про виправлення описки в судовому рішенні.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 269, 367, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 березня 2023 року скасувати.

У задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про виправлення описки в судовому рішенні відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 30 червня 2023 року.

Головуючий:

Судді: