Справа № 279/1111/19
Провадження № 2/279/812/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/1111/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином,

В С Т А Н О В И В:

До суду відповідно до ухвали Житомирського апеляційного суду від 23.02.2023 року надійшло кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.1 ст.286 КК України для вирішення питання щодо цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином,

Позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 26.06.2018 року близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем «ІVЕСO» білого кольору реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухався на в`їзді в м.Коростень зі сторони с.Купчари Коростенського району, на лівосторонньому закругленні дорого вияви неувагу до дорожніх обставин та їх змін, не переконався в безпеці своїх дій, при проїзді вказаного відрізку дороги не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійнив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку. В результаті зіткнення водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому четвертого ребра справа, які згідно висновку судово-медичного експерта №299 від 24.09.2018 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я. З приводу отриманих тілесних ушкоджень він перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі "Коростенська центральна районна лікарня" в період з 26.06.2018 по 05.07.2018 (виписний епікриз №2291 від 05.07.2018). Витрати на обстеження лікування склали 1545,90 грн., що підтверджується виписним епікризом, фіксальними чеками на придбання медпрепаратів, протоколами обстежень в діагностичних центрах "БІНМЕД" та "Медіімпульс" та квитанціями про оплату обстежень. Також під час ДТП було пошкоджено належний йому автомобіль ВАЗ21063 державний номерний знак НОМЕР_3 , де відповіно до висноку експерта №10 від 17.01.2019 за результатами судово авто товарознавчої експертизи вартість відновлюваного ресонту складає 11468,80 грн., вартість вузлів та деталей, які підлягають заміні складає 64278,17 грн., вартість матеріалів 1285,56, а всього на суму 77032,53 грн. Таким чином загальна сума заподіяної матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на лікування та вартості ремонту матеріалів складає 78 578,43 грн. Окрім того було завдано йому немайнових витрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, а саме з нанесенням тілесних ушкоджень йому було завдано фізичних страждань та болю, тривалий час у зв`язку переломом ребер він не міг повноцінно пересуватися, змушений пройти тривалий період реабілітації під час якого він не міг вести звичайний спосіб життя, втрати можливість. Крім того поніс процесуальні витрати пов`язані із залученням судового експерта для проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 3700 грн., які відповідно до ст.124 КПК підлягають стяненню з винної сторони.

За таких обставин просить стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., матеріальну шкоду у розмірі 78 578,43 грн. та процесульні витрати у розмірі 3700 грн.

Враховуючи положення ст.274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (направлення судових повісток за місцем реєстрації, розміщення оголошення на сайті суду), відзив на позов та інших заяв не подав.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність його задоволення з наступних підстав:

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.08.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі з позбвленням права керувати транспортними засобоми строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 1 рік. Застосованням ст.76 КК України. Цивільний позов було задоволено.

Відповідно до ухвали Житомирського апеляційного суду від 23.02.2023 року в справі №279/1111/19 (провадження №1-кп/279/89/21) вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.08.2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.1 ст.286 КК України змінено. На підставі ст.49,74 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_2 від призначеного основного та додаткового покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки та позбавлення права керування транспортним засобом на строк 1 рік у зв`язку із спливом строків давності. В порядку ст.404 КПК України вирок в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 скасувано та призначено новий розгляд цивільного позову в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1177 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 97/1330/14-ц від 20.02.2021 причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати у справі № 204/2626/21 від 23.06.2022 у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілої сторони можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст.284 КПК, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Суд вважає, що кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.286 КК України, ОСОБА_2 було заподіяно матеріальну шкоду ОСОБА_1 .. Звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49,74 КК України та звільнення від покарання у зв`язку із спливом строків давності, не звільняє відповідача від обов`язку компенсації заподіяної його діями матеріальної шкоди, яка спричинена ОСОБА_1 у зв`язку з нанесенням відповідачем тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я позивача.

У спростування зазначених позивачем доводів стосовно стягнення компенсації матеріальної шкоди, відповідачем будь яких доказів не надано.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 належним чином підтвердив понесені ним витрати у розмірі 78578,43 грн. на придбанням необхідних лікарських засобів для лікуванняу зв`язку з нанесенням йому відповідачем тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я та понесений процесуальних витрат в розмірі 3700 грн.

Відповідно до ст.56 Конституції України, ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (далі - ППВСУ №4 від 31.03.1995) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків, в тому числі смерті. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з п.5 ППВСУ №4 від 31.03.1995 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви (п.9 ППВСУ №4 від 31.03.1995).

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №464/3789/17 від 10.04.2019).

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц від 15.12.2020 визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Суд вважає, що кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.286 КК України, ОСОБА_2 було заподіяно моральну шкоду ОСОБА_1 , що полягала у фізичному болю та душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров` , оскільки ОСОБА_1 було завдавно страждання та біль, тривалий час у зв`язку з переломом ребер не міг повноцінно пересуватися, змушений пройти тривалий період реабілітації, завдана травма призвела до порушення звичного порядку організації життя, врезультаті втратив можливість працювати.

Звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49,74 КК України та звільнення від покарання у зв`язку із спливом строків давності, не звільняє відповідача від обов`язку компенсації заподіяної його діями моральної шкоди, яка спричинена ОСОБА_1 у зв`язку з нанесенням відповідачем тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я позивача.

У спростування зазначених позивачем доводів стосовно стягнення компенсації моральної шкоди, відповідачем будь яких доказів не надано.

Аналізуючи вимоги закону, обставини цієї справи щодо заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, суд вважає, що розумним і справедливим розміром відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 , який є потерпілим від вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, є 10000,00 грн.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути компенсацію понесеної позивачем матеріальної шкоди в розмірі 78 578 грн., компенсацію моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. та процесуальні витрати в розмірі 3700 грн.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1536,80 грн. (за звернення позивачем до суду з двома вимогами майнового характеру, за які ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п.п. 2, 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.89, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 компенсацію матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 78 578 (сімдесят вісім тисяч п`ятсот сімдесят вісім) грн. 43 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 компенсацію моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесенні процесуальні витрати у розмірі 3700 (три тисячі сімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість), 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: 11500, м. Коростень, Житомирська область, РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_6 від 11.05.2013 року.

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом