Провадження №2/523/6105/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Хмельницького університету управління та права ім. Леоніда Юзькова до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату навчання у розмірі 22356,42 грн.

УСТАНОВИВ:

03 жовтня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Хмельницького університету управління та права ім. Леоніда Юзькова до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг у розмірі 20450 грн, інфляційних втрат у розмірі 1336,62 грн., 3% річних у розмірі 569,80 грн, а також судового збору у розмірі 2684 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що у 2020 році відповідача зараховано до аспірантури Хмельницького університету управління та права імені ОСОБА_2 за заочною формою навчання, між сторонами укладено договір про підготовку вищої освіти ступеня доктора філософії в аспірантурі, за умовами якого позивач зобов`язаний був надати відповідачу освітню послугу за рахунок коштів аспіранта, який у свою чергу зобов`язався своєчасно вносити плату у розмірі і строки, передбачені договором. У зв`язку з порушенням умов договору у частині оплати навчання відповідача відраховано зі складу здобувачів освіти університету, за 2021-2022 роки навчання утворилася заборгованість у розмірі 20450 грн. У добровільному порядку сплатити заборгованість відповідач не бажає. За нормами ст. 625 ЦК України позивач на суму заборгованості нарахував інфляційні втрати на суму 1336,62 грн та 3% річних - 569,80 грн, які позивач просить стягнути на його користь разом із понесеними судовими витратами.

04 жовтня 2023 року суддя Приморського районного суду м. Одеси своєю ухвалою направила справу за підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси.

08 листопада 2023 року суддя Суворовського районного суду м. Одеси Середа І.В. прийняла справу до свого провадження та призначила її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлялися належним чином.

19 грудня 2023 року на електронну пошту суду надійшло клопотання представника позивача про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності, в якій також не заперечував проти заочного розгляду справи.

Судова повістка на ім`я відповідача направлялася за зареєстрованою адресою проживання, проте повернулася до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» «Адресат відсутній за вказаною адресою», тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 та абз. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України він вважається повідомленим належним чином, із клопотаннями до суду не звертався, причини неявки суду не повідомляв.

Судом враховується також, що на зазначений у матеріалах справи номер телефону відповідача доставлено судову повістку про виклик у судове засідання у вигляді смс-повідомлення.

Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Наказом ректора Хмельницького університету управління та права імені ОСОБА_2 від 30 вересня 2020 року № 515/20 ОСОБА_1 зараховано до аспірантури Хмельницького університету управління та права імені ОСОБА_2 на заочну форму навчання за спеціальністю 072 «Фінанси, банківська справа та страхування». 01 жовтня 2020 року сторони уклали Договір № 24/20 про підготовку здобувача вищої освіти ступеня доктора філософії в аспірантурі Хмельницького університету управління та права імені ОСОБА_2 за рахунок коштів фізичної особи.

За умовами договору Університет взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів аспіранта надати одержувачу освітню послугу, а саме: навчання в аспірантурі для здобуття ступеня доктора філософії за спеціальністю 072 «Фінанси, банківська справа та страхування» за заочною формою навчання на факультеті управління та економіки.

Відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до п.п. 4.2., 4.3 договору розмір плати за підготовку встановлюється Університетом на підставі розрахунку фактичних витрат на підготовку аспіранта та офіційного встановленого індексу інфляції, плата за перший рік підготовки вноситься аспірантом з попереднім авансуванням І та II семестру в сумі 19000 грн протягом 10 днів з моменту підписання договору.

У порушення взятих на себе зобов`язань відповідач не вніс плату за навчання в аспірантурі.

На підставі п. 6.2.5 договору наказом ректора Університету № 504/22 від 28 вересня 2022 року ОСОБА_1 відрахований зі складу здобувачів освіти за порушення умов договору.

На дату підписання наказу про відрахування нарахована плата за навчання за другий рік підготовки з урахуванням встановленого рівня індексу інфляції у розмірі 20450 грн.

Станом на 01 вересня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 не погашена та складає 20450 грн за 2021-2022 навчальний рік, що підтверджується довідкою № 0936/23 від 25 вересня 2023 року.

Позивач вживав заходів щодо досудового врегулювання спору шляхом направлення повідомлень про сплату заборгованості засобами поштового, електронного та телефонного зв`язку, проте вимоги позивача ОСОБА_1 не виконав.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною другою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною другою ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК Українивизначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом цієї норми закону нарахування суми боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржників за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 01.10.2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018року у справі №686/21962/15-ц.

Правовий аналіз положень статей 526,599,611,625 ЦК Українидає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення грошових коштів, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбаченихстаттею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 04.06. 2019 року у справі № 916/190/18.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 року у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 сформульовано висновки про те, що нарахування 3% річних відповідно достатті 625 ЦК Україниє мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Відповідно до вимог п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан в Україні, і наступними Указами воєнний стан був продовжений, а Указом Президента № 254/2023 від 01.05.2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб , а Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб

Таким чином, враховуючи вказану норму, вимога про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат не підлягає задоволенню, оскільки не підлягають стягненню в період дії воєнного стану.

Аналізуючи вказані норми та встановлені судом обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 20450 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 2684 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 258-259, 263-265, 273, 279, 280-282, 354-355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Хмельницького університету управління та права ім. Леоніда Юзькова до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату навчання у розмірі 22356,42 грн задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Хмельницького університету управління та права ім. Леоніда Юзькова (, місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, 8, м. Хмельницький, 29013) заборгованість за договором про надання освітніх послуг у розмірі 20450 грн, а також судовий збір у розмірі 2684 грн.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 22грудня 2023 року.

Суддя