Провадження № 4-с/752/153/23
У Х В А Л А

Іменем України

08.11.2023 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Ящука Д.О.,

представника заявника адвоката Олійник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Савчука Костянтина Петровича; стягувач: ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 05.06.2023 р. звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Савчука Костянтина Петровича, відповідно до якої просить:

-визнати бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савчука К.П. щодо не зняття арешту з заробітної плати боржника - протиправною;

-визнати дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Савчука К.П. щодо списання 100% розміру заробітної плати боржника незаконними;

-скасувати арешт коштів боржника, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк».

Скарга обґрунтована тим, що в провадженні головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Савчука К.П. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м.Києва від 28.11.2007 р. в справі № 2-5424/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини до її повноліття.

28.03.2023 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.03.04.2023 р. ОСОБА_1 направив державному виконавцю заяву про зняття арешту з заробітної банківської карти, оскільки такий рахунок має спеціальний режим використання, відкритий для виплати заробітної плати, однак відповідь на таку заяву не отримав.

Заявник зазначає, що він служить в ЗСУ і на банківську картку, відкриту в АТ «ПриватБанк» нараховується заробітна плата військовослужбовця.

Державному виконавцю були надані всі документи на підтвердження зазначених обставин з заявою від 03.05.2023 р., однак арешт знято на було.

28.04.2023 р. державний виконавець витребував виписку по особовому рахунку та відомості щодо проходження служби, такі дані були надіслані 02.05.2023 р. на електронну пошту, натомість того ж дня 02.05.2023 р.з карткового рахунку боржника списано всі наявні кошти.

Зазначені незаконні дії позбавляють права заявника на належне утримання себе та членів своєї родини, в зв`язку з чим він просить скаргу задовольнити.

06.06.2023 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження за поданою скаргою.

Представник заявника підтримали заявлені вимоги, просила скаргу задовольнити, оскільки державним виконавцем був накладений арешт на рахунок заявника, який проходить службу в ЗСУ, що має спеціальний режим використання, а саме для отримання заробітної плати, а в подальшому всі кошти з рахунку були списані, що позбавило його сім`ю належного утримання.

Суб`єкт оскарження та заінтересована особа в судове засідання не з`явились. Про місце і час розгляду скарги повідомлялись належним чином, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути скаргу у їх відсутність.

Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у м.Києві перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5424/10 від 28.11.2007 р., що виданий Голосіївським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частина до її повноліття.

Станом на 31.01.2023 р. державним виконавцем була обчислена заборгованість по сплаті аліментів, яка становила 368451 гривень.

28.03.2023 р. державним виконавцем з метою забезпечення виконання рішення суду накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті, в суму 424019,63 гривні.

04.04.2023 р. на адресу Відділу надійшла заява боржника про зняття арешту з рахунку та наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також довідка про доходи, після чого державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості, яка станом на 31.01.2023 р. становила 405178,62 гривні.

02.05.2023 р. державник виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, копія якої надіслана до ВЧ НОМЕР_1 за місцем проходження служби боржника.

Того ж дня з рахунку боржника на депозитний рахунок Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Києві списано кошти в сумі 19837,53 гривні.

05.05.2023 р. на особистому прийомі боржнику роз`яснено про відсутність підстав для скасування арешту з рахунку в банку.

Відповідно до положень статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд зауважує, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі № 2608/20647/12.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Як вбачається з матеріалів скарги 05.06.2023 р. заявник звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку боржника та списання з нього грошових коштів.

Про наявність постанови державного виконавця від 28.03.2023 р. про арешт коштів боржника останньому було відомо ще 28.04.2023 р., оскільки він з`явився на особистий прийом до державного виконавця.

Крім того, боржник був обізнаний зі списанням коштів ще 05.05.2023 р., коли також з`явився на особистий прийом до державного виконавця.

Тобто, ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця після закінчення строків на оскарження таких дій та не заявляв клопотання про їх поновлення. Будь-яких поважних причин для пропуску строку на оскарження дій державного виконавця судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Савчука Костянтина Петровича; стягувач: ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя