ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1069/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/1774/15-ц Категорія: 305010000 Романенко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.

учасники справи:

позивач (скаржник) - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 28.04.2023 (повний текст складено 28.04.2023, суддя в суді першої інстанції Романенко В.А.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

у лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила, після подальших уточнень, зокрема від 04.06.2015 (а.с.60), просила стягнути з відповідачів на її користь 147049,48 грн. як відшкодування матеріальної шкоди (інфляційні, 3% річних за період з 11.11.2011 по 30.04.2015 згідно з ст. 509, 510, 525, 530, 625, 626, 631, 1046, 1049 ЦК України, ст. 27, 31 ЦПК України, ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки»), мотивуючи про те, що вона визнана цивільним позивачем та потерпілою від дій колишніх керівників кредитної спілки «Берегиня». Вироком від 11.11.2011 по кримінальній справі № 1-17/11 (Соснівський райсуд м. Черкаси) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 присуджено сплатити їй 123096,87 грн., однак жодних коштів сплачено не було, від спілкування з позивачем ОСОБА_2 ухиляється. За період з 11.11.2011 року по теперішній час ніякі угоди між нею та відповідачами не укладались. Строк повернення коштів, вказаний в договорах, закінчився в 2008 році.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 28.04.2023 позовні вимоги у справі задоволено частково та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати від інфляції в розмірі 43598,54 грн., 3% річних в розмірі 11089,00 грн., за період з 16.02.2012 по 16.02.2015, а всього 54687,54 грн.

Суд першої інстанції погодився про наявність прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачами у справі, а також застосував наслідки спливу строків позовної давності щодо частини заявлених позовних вимог.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач 06.06.2023 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду, просить рішення суду першої інстанції скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суддів, застосувати до відповідача ОСОБА_2 заходи впливу за введення суду в оману, при перевірці розрахунків застосовувати методику станом на 2015 рік.

Зазначає, що суд викликав позивача на розгляд справи по телефону та не надавав вчасно документи на ознайомлення. Рішення суду не направлялося на адресу позивача, а отримувалося нею в приміщенні суду. Суддя розглянув справу за відсутності сторін, однак не ухвалив заочне рішення. Судом відмовлено у витребуванні доказів щодо оскарження виконавчого провадження про стягнення коштів з відповідача. Це дало б змогу суду встановити брехню ОСОБА_2 про необізнаність з попереднім заочним рішенням у справі. Розрахунок заборгованості, виконаний боржником, є необґрунтованим. Суд невірно здійснив розрахунки заборгованості.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення коштів в сумі 147049,48 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.11.2011 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 202, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України та призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки, з конфіскацією коштів або іншого майна, отриманого злочинним шляхом, та з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. Визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 202, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України та призначено покарання у вигляді 10 років 1 місяць позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки, з конфіскацією коштів або іншого майна, отриманого злочинним шляхом, та з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Стягнуто із засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в сумі 123096,87 грн.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 18.06.2014 перекваліфіковані дії засуджених, в іншій частині вирок залишено без змін.

Згідно з ч. 6, 7 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Державна виконавча служба стягує з ОСОБА_2 вищевказаний борг на користь позивача та станом на 21.03.2023 утримано кошти в сумі 18 632, 20 грн.

Оскільки на час подання позову боржниками не виконано їх грошову зобов`язання перед відповідачем, вона пред`явила вимоги в цій справі про стягнення нарахованих за ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат.

Правовідносини, які виникли між сторонами справи на підставі викладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Законодавець у частині першій статті 509 ЦК України визначив зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Крім того, зобов`язання можуть виникати з рішень судів - ч. 5 ст. 11 ЦК України.

У силу положення статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та три проценти річних від простроченої суми.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Вказані правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 та від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3 % річних або інший розмір процентів входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові.

Згідно зі статтею 1 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) - це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Позивач зазначає, що несплата відповідачами коштів, стягнутих судовим рішенням (вироком від 11.11.2011) є підставою для нарахування та стягнення на її користь згідно приписів ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат за період з 11.11.2011 (з моменту винесення вироку) по 30.04.2015.

Відповідачем подано суду заяву про застосування наслідків впливу строків позовної давності.

Відповідно до положень ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.ч.1, 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Частиною 4 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відтак, враховуючи застосування наслідків спливу строків позовної давності, про що заявлено відповідачем щодо солідарних зобов`язань боржників, та уточнення позовних вимог від 04.06.2015, з відповідачів солідарно на користь позивача слід стягнути 3% річних та інфляційні втрати за період часу з 05.06.2012 по 04.06.2015 включно.

Сума невиконаного грошового зобов`язання становить 123096,87 грн.

Таким чином сума інфляційних втрат, враховуючи законодавчо визначений індекс інфляції, за вказаний період часу складає 92094,00 грн., а сума 3% річних складає 11072,92 грн.

Відтак з відповідачів на користь позивача слід стягнути загальну суму боргу в розмірі 103166,92 грн.

При цьому апеляційний суд відхиляє посилання скаржника на те, що суд першої інстанції викликав її на розгляд справи по телефону, не надавав вчасно документи на ознайомлення, рішення суду не направлялося на адресу позивача, а отримувалося нею в приміщенні суду, адже вказані обставини не свідчать про те, що вищезазначені висновки суду по суті спору є помилковими чи про те, що права скаржника були порушені внаслідок чого не було належним чином забезпечено її право на доступ до правосуддя.

Доводи скаржника про те, що суддя розглянув справу за відсутності сторін, однак не ухвалив заочне рішення слід відхилити, адже, попори свою неявку, один із відповідачів надав відзив на позовну заяву та навів обґрунтування заперечень проти позовних вимог у справі, відтак визначених процесуальним законодавством підстав для ухвалення заочного рішення не виникало.

Посилання скаржника на те, що судом відмовлено у витребуванні доказів щодо оскарження виконавчого провадження про стягнення коштів з відповідача, що дало б змогу суду встановити брехню ОСОБА_2 про необізнаність з попереднім заочним рішенням у справі, апеляційним судом оцінюються критично, адже вони стосуються наявності підстав для скасування попереднього заочного рішення у цій справі, а не щодо обґрунтованості висновків суду по суті спору, що є предметом перевірки за поданою апеляційною скаргою позивача.

Міркування скаржника про те, що розрахунок заборгованості, виконаний боржником, є необґрунтованим та про те, що суд першої інстанції невірно здійснив розрахунки заборгованості, враховуючи виконання апеляційним судом власних розрахунків суми боргу, на правильність вирішення спору у справі не впливають.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Отже рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 28.04.2023 у даній справі слід змінити в частині визначення суми боргу та періоду часу, за який він нараховується, вказавши, що з відповідачів солідарно на користь позивача за період часу з 05.06.2012 по 04.06.2015 включно стягується 92094,00 грн. інфляційних втрат та 11072,92 грн. 3% річних, а всього 103166,92 грн., а також в частині вирішення питання про стягнення судових витрат у виді судового збору.

Таким чином апеляційна скарга позивача підлягає до часткового задоволення.

На підставі положень ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 як особу з інвалідністю ІІ групи, з кожного з відповідачів до державного бюджету слід стягнути по 515,83 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та по 773,74 грн. судового збору за апеляційний перегляд справи.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 28.04.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів- змінити, в частині визначення суми боргу та періоду часу, за який він нараховується, вказавши, що з відповідачів солідарно на користь позивача за період часу з 05.06.2012 по 04.06.2015 включно стягується 92094,00 грн. інфляційних втрат та 11072,92 грн. 3% річних, а всього 103166,92 грн., а також в частині вирішення питання про стягнення судових витрат у виді судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 та з ОСОБА_3 на користь державного бюджету по 515,83 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

У решті рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 28.04.2023 у даній справі - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 та з ОСОБА_3 на користь державного бюджету по 773,74 грн. судового збору за апеляційний перегляд справи.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 28.06. 2023.

Суддя-доповідач

Судді