ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7614/23 Справа № 210/4305/20 Суддя у 1-й інстанції - Наумова О.С. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Барильської А.П., Демченко Е.Л.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2023 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2020 року акціонерне товариство Таскобанк, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07 червня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого, товариство надає грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 33 078, 84 грн., строком користування - 24 місяці, річні проценти - 0,01 відсотків, щомісячні проценти - 3 % від суми кредиту. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби.

Позичальник ознайомився з умовами кредитного договору до його укладення і погодився з усіма його умовами, примірник Заяви і Паспорта отримав; умови отримання кредитів, погодився отримати шляхом роздрукування з веб-сайту.

Позичальник зобов`язався виконувати кредитний договір і регулярно ознайомлюватися з його змінами на веб-сайті (п. 2 Заяви № від 07 червня 2018 року).

Кредит відповідачкою отриманий шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі (п.4.), що підтверджується відповідною випискою.

07 червня 2018 року відповідачка письмово повідомлена про те, що права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року.

Відповідно до умов цього договору і Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 07 червня 2018 року з усіма наступними додатками та змінами.

Позивач вказує, що умови кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуті.

Згідно із розрахунком заборгованості і виписками станом на 20 січня 2020 року заборгованість позичальника за кредитним договором № від 07 червня 2018 року становить 51 352,78 грн., у т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. Прострочена) 33 078,84 грн., заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) 4,87 грн., заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 8 666,70 грн., сума пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості 6 252,37 грн.; сума нарахованої неустойки 3 850,00 грн..

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором № від 07 червня 2018 року в загальній сумі 51 352,78 грн..

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності заявлених позовних вимог.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що безпідставним є посилання суду першої інстанції на відсутність оригіналу Реєстру прав вимоги або повного реєстру прав вимог, оскільки суд такі докази не витребував. Крім того, апелянт вказує, що відповідно до умов договору факторингу, товариство набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до відповідачки.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 07 червня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір.

Згідно із наданими стороною позивача доказами, ОСОБА_1 07 червня 2018 року підписала заяву № на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», у якій зазначила свої персональні дані, які є достовірними. Згідно із прийнятими позивальником умовами кредитного договору, зазначено, що підписаний нею паспорт кредиту № 2711920 від 07 червня 2018 року містить умови укладеного нею кредитного договору та заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» - становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та мною як позичальником. Умови кредитного договору, зокрема, умови про сукупну вартість кредиту/кредитів, роз`яснені та зрозумілі. Ознайомилася з кредитним договором до його укладення і згодна з усіма його умовами; свій примірник цієї заяви і паспорт кредиту - отримала, умови отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР» - згодна отримати шляхом роздрукування з веб-сайта кредитодавця www.kreditmarket.ua. Посвідчує, що повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, передбачені ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ч. 4 ст. 6, ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», та їх зміст, а також про всі інші умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України обов`язується виконувати кредитний договір і регулярно ознайомлюватися з його змінами на зазначеному веб-сайті.

Крім того, заява містить доручення ТОВ «ФК «ЦФР» виплатити/сплатити за рахунок отримуваного кредиту суму грошових коштів в розмірі 28 998,96 грн. на рахунок отримувача ТОВ «Епіцентр К», за рахунок кредиту ОСОБА_1 , від 07 червня 2018 року.

Також відповідачка підписала Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», якою ознайомившись з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК "ЦФР", засвідчила своє волевиявлення на приєднання до зазначених умов. Зазначила свої персональні дані, надала згоду на обробку персональних даних.

З Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 2711920, вбачається, що сума/ліміт кредиту становить 33 078,84 грн., строк, на який надається кредит - 24, спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору. Процентні ставки: сукупна - початковий процент 0,00%; 25 грн/м від суми кредиту 600 грн., щомісячні проценти 3,00 % від суми кредиту - згідно з графіком платежів, річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором - згідно з графіком платежів, чергова частина кредиту - згідно з графіком платежів.

Реальна річна процентна ставка становить 36,81 % річних.

Паспорт містить графік погашення кредиту.

Згідно із паспортом кредиту пеня встановлена на рівні подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15% від суми прострочення, - за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів. Неустойку - у разі тривалого прострочення позичальником зобов`язань за кредитним договором, позичальник за кожний календарний місяць, протягом якого було допущене таке прострочення, сплачує неустойку: у разі прострочення від 7 до 30 днів включно - 100 грн. 00 коп.; у разі прострочення від 31 дня до 60 днів включно - у розмірі 150 грн. 00 коп.; у разі прострочення від 61 дня до 90 днів включно - у розмірі 250 грн. 00 коп.; у разі прострочення понад 90 днів - у розмірі 350 грн. 00 коп. (а.с. 16 т. 2).

07 червня 2018 року ОСОБА_1 повідомлена про та, що права вимоги за кредитним договором будуть відступлені на користь АТ «Таскомбанк» згідно із договором про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року.

Встановлено, що 07 жовтня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, відповідно до якого АТ «Таскомбанк» (первісний кредитор) передає ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (новому кредитору) свої права вимоги до позичальників. У п. 2.2. сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати ці права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимог (зразок якого наведений у Додатку 1 до цього Договору) із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні Реєстрі прав вимог є невід`ємною частиною цього договору. Передача кредитних справ та іншої документації за кредитом регламентується окремим договором зберігання, що укладається між сторонами.

Розмір заборгованостей позичальників, права вимоги до яких відступається згідно реєстру прав вимог, вказується у кожному окремому Реєстрі до цього договору. Реєстр прав вимог складається сторонами в паперовому та електронному вигляді (у форматі .xls). Реєстр прав вимог на паперовому носії (з основною інформацією за Кредитними договорами) підписуєте уповноваженими представниками сторін і скріплюється печатками сторін. Реєстр прав вимог на електронному носії (з додатковою інформацією за кредитними договорами) передається Первісним кредитором Новому кредитору і повинен повністю відповідати Реєстру прав вимог на паперовому носії - в частині основної інформації за Кредитними договорами, підписаному сторонами.

Відповідно до п. 3.4. договору право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог та зарахування коштів у розмірі Ціни договору на рахунок Первісного кредитора, після чого Новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до Позичальників стосовно їх Заборгованостей по Кредитним договорам, а також по відношенню до Поручителів стосовно їх зобов`язань за Договорами забезпечення. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно п. 1.8. договору Реєстр прав вимог - погоджена сторонами форма реєстру прав вимог, що передаються за цим договором з переліком Кредитних договорів і договорів забезпечення, інформації щодо позичальників, поручителів, розміру зобов`язань кожного з позичальників із зазначенням сум заборгованостей. Зразок реєстру наведений в Додатку № 1 до цього Договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2021 року залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача АТ «ТаскомБанк» - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», оскільки 29 липня 2020 року між АТ «ТаскомБанк» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №б/н, за яким відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора.

З матеріалів справи вбачається, що Реєстр прав вимог до Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, який було укладено між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і АТ «Таскомбанк» та який долучений до позовної заяви, містить лише печатки та підписи первісного та нового кредиторів, інша інформація відсутня.

Крім того, між новим кредитором АТ «Таскомбанк» підписано та завірено печаткою Реєстр права вимоги до Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 11 червня 2018 року, а не від 07 жовтня 2016 року.

Натомість договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 11 червня 2018 року позивач позивачем надано не було.

Встановивши відсутність належних доказів, які б підтвердили у позивача право вимоги за кредитним договором № від 07 червня 2018 року, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, так як він є недоведеним.

Доводи апелянта в скарзі про безпідставність посилання суду першої інстанції на відсутність оригіналу Реєстру прав вимоги або повного реєстру прав вимог, оскільки суд такі докази не витребував, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що вони зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи та спрямовані на переоцінку доказів у справі.

Твердження апелянта про те, що відповідно до умов договору факторингу, товариство набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до відповідачки, колегія суддів також вважає безпідставними, так як вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказів наявності у позивача права вимоги за кредитним договором № від 07 червня 2018 року, останнім ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції надано не було.

Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку колегії суддів про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді А.П. Барильська

Е.Л. Демченко