Провадження №2/523/4127/23
У Х В А Л А

"28" червня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, яким просить:

1) Визнати за нею як спадкоємицею за законом після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності в порядку спадкування на 1/6 частку земельної ділянки за кадастровим № :02:001:0514, площею 1064 кв.м., яка дорівнює 177 кв.м. (1064 кв.м. : 6 = 177 кв.м.), та виділити ці метри в натурі, визначив межі належної її земельної ділянки як зазначено на плані пропонованого проекту виділу в натурі 1/6 частки (ДОДАТОК до позову №18), а саме: Х-У-^-С) ділянку за №2 площею 177 кв.м., де межа Х-У співпадає з межею раніше нотаріально оформленою успадкованої мною ділянки, зазначеної за №3. (ДОДАТОК до позову №19);

2) Визнати житловий будинок який в цілому складається з : житловий будинок - літ. «А»; прибудова - літ. «а» ; напівпідвал - літ. «нпда»; напівпідвал - літ. «нпдА»; напівпідвал - літ. «нпдаї»; комора - літ. «Б»; навіс - літ. «В»; №1,3 - ворота; №2 хвіртка; №4 - огорожа; №5 - стінка підпірна; та збудований на земельній ділянці за кадастровим №:02:001:0514, площею 1064 кв.м. спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/6 частку цього житлового будинку, загальною площею 278,60 кв.м., житловою 63,80 кв.м., що дорівнює 46,43 кв.м. загальної площі житлового будинку (яка складається з 10,63 кв.м. житлової площі та 35,80 кв.м. корисної площі) розташованого на вищезазначеній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

3) Виділити в користування окрему житлову кімнату за АДРЕСА_2 , однаково зазначену в технічному паспорті від 30.11.2015 та в технічному паспорті від 09.11.2018 (ДОДАТОК 13, ДОДАТОК 16), площею 10,60 кв.м., розташовану на другому поверсі спірного будинку, яка за площею відповідає 1/6 частці житлової площі будинку (63,8 кв.м. : 6 =10,63 кв.м.) та залишити у загальному користуванні 1/6 частку всіх інших (крім житлових кімнат) приміщень спірного будинку.

Отже, цей позов по суті виник з приводу спадкового майна, а саме земельної ділянки та житлового будинку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що згідно адміністративно-територіального поділу відноситься до Одеського (Комінтернівського) району Одеської області.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 не підсудна Суворовському районному суду м. Одеси, виходячи з такого.

Згідно з положеннями ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року №3, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, а саме серед іншого, про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.07.2012 №6-47/0/9-12 - позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають із приводу нерухомого майна. Листом Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна.

За наведених обставин, подана позовна заява не підсудна Суворовському районного суду м. Одеси в порядку ч.1 ст.30 ЦПК України, оскільки місцезнаходженням спірної земельної ділянки та об`єкту нерухомого майна являється Одеський (Комінтернівський) район Одеської області.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що дану справу слід передати до Комінтернівського районного суду Одеської області, тобто до суду за місцезнаходженням земельної ділянки та об`єкту нерухомого майна, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що згідно адміністративно-територіального поділу Одеської області відноситься до Одеського (Комінтернівського) району Одеської області.

Відповідно до ст.124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування їхніх функцій, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Причому юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, тобто юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з конституційними положеннями, у Законі України «Про судоустрій і статус суддів» визначено правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні, систему судів загальної юрисдикції і загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів. Цим Законом, зокрема, закріплено положення щодо права на повноважний суд, відповідно до якого ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма з`явилась саме завдяки впливу ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Питання підсудності регулюються відповідними процесуальними кодексами. Зокрема, підсудність цивільних справ визначається відповідно до статей 26-32 ЦПК України. Встановивши загальні правила підсудності, законодавець, разом з тим, передбачив обставини, за яких участь судді у справі, віднесеної до компетенції, недопустима, зважаючи на неможливість забезпечити неупередженість суду. Отже, принцип законного судді є фундаментом правил підсудності, він являє собою суттєву гарантію правосуддя, забезпечення прав і свобод людини, відіграє роль судоустрійної засади, через його реалізацію досягається виконання завдань судочинства.

Зазначене розуміння принципу законного судді охоплюється також положеннями права на повноважний суд та включається до закріпленої у міжнародно-правових актах засади здійснення правосуддя судом, встановленим законом. Таким чином, є всі підстави розглядати як принцип організації судової влади і судочинства в Україні - здійснення правосуддя судом, встановленим законом. Вимога розгляду справи судом, встановленим законом, передбачає здійснення правосуддя спеціально створеним згідно з законом юрисдикційним органом - судом, який уповноважений на підставі норм вирішувати питання у межах його компетенції.

Таким чином, комплексне поняття «належний суд» включає в себе дві складові: суд як орган судової системи та суд як суддя чи декілька суддів, що становлять його склад. Тобто, належний суд у розумінні належного судового органу може бути позначений поняттям «компетентний суд», що використовується у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, чи поняттям «повноважний суд», що застосовується Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Враховуючи те, що поняття «компетенція» є більш широким, доцільнішим є використання терміну «компетентний суд», під яким розуміється суд, наділений компетенцією розглянути ту чи іншу справу, яка підсудна даному суду, відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, компетентний суд є не окремим абстрактним поняттям, а набуває свого значення лише стосовно розгляду та вирішення певної справи чи категорії справ, підсудних цьому судові, саме тих справ, на які поширюється юрисдикція цього суду. Отже, компетентним судом є орган судової системи держави, наділений компетенцією здійснювати правосуддя (юрисдикцією) у справах, що відповідно до закону йому підсудні. Відповідно правом особи на компетентний суд є її нічим не обмежене та безумовне право звернутися до того суду судової системи держави, який наділений відповідною компетенцією щодо розгляду підсудної йому справи.

Системний аналіз наведеного свідчить про те, що розгляд справи судом з порушенням правил підсудності, свідчить про те, що справа розглянута некомпетентним (неповноважним) судом.

Розгляд і вирішення справи неповноважним судом є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана ст. 32 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суддя дійшла висновку, що справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, не підсудна Суворовському районному суду міста Одеси, у зв`язку з чим її необхідно передати на розгляд Комінтернівському районному суду Одеської області.

Керуючись статтями30,31,32,187,353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Комінтернівського районного суду Одеської області.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складання.

Ухвала складена 28.06.2023року.

Суддя: