Справа № 553/524/23
№ 2/183/2937/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі секретаря судового засідання Моісєєва К. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суми заборгованості:

- за кредитним договором № 12753-08/2021 від 20 серпня 2021 року в розмірі 20480,00 гри, з яких: 8000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12480,00 грн сума заборгованості за відсотками;

- за Договором позики № від 24 серпня 2021 року в розмірі 44564,45 гри, з яких: 4229,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 40335,45 грн сума заборгованості за відсотками,

а всього 65044,45 грн,

В С Т А Н О В И В:

у березні 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач «ТОВ ФК «ЄАПБ») звернулось до Ленінського районного суду м. Полтави з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі первісний кредитор-1, ТОВ «ФК «Інвеструм») та ОСОБА_1 (далі відповідач, позичальник) укладено кредитний договір № 12753-08/2021 (далі Кредитний договір № 12753-08/2021), підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору № 12753-08/2021, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору № 12753-08/2021, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Також, за п.п. 1.7. п. 1 Кредитного договору № 12753-08/2021 Клієнт підтверджує, що усвідомлює, що на правовідносини за цим Договором не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з п.п. 2.3. п.2 Кредитного договору № 12753-08/2021 обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору № 12753-08/2021, невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://www.zecredit.com.ua. Приймаючи умови Кредитного Договору, Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

18 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 18022022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм»» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 18022022 від 18 лютого 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 480,00 грн, з яких: 8 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 480,00 грн сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача. а саме з 18 лютого 2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 12753-08/2021 в розмірі 20 480,00 грн.

Також, 24 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» (далі первісний кредитор-2, ТОВ «Інфінанс») та ОСОБА_1 укладено договір позики № (далі Договір позики № ), підписаний шляхом підписання відповідачем Акцепту оферти від 24 серпня 2021 року на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 24 серпня 2021 року та отримання кредиту згідно з Заявкою-анкетою та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. Згідно з Договором позики № , в тому числі на умовах фінансового кредиту, Основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії Договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору. Підписуючи Договір позики № позичальник підтвердив, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Товариством йому надана. Акцептуючи оферту, позичальник підтвердив отримання пояснень Товариства з метою забезпечення позичальнику можливості оцінити, чи адаптовано Договір до йогопотреб та фінансового стану. До того ж, відповідно до Договору позики № позичальник підтвердив, що самостійно перед укладанням Договору повністю ознайомився з Правилами, викладеними на веб-сайті Товариства, Проектом Договору, який відповідає умовам даного Договору, та погоджується з ними. Акцептуючи оферту позичальник підтвердив, що уклав цей Договір на сприятливих для себе умовах, у тому числі з отриманням повної інформації від Товариства, достатньої та необхідної для прийняття ним рішення щодо укладення цього Договору, що відповідає його внутрішній волі.

24 листопада 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 24/11-22/2, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 24 листопада року до Договору факторингу № 24/11-22/2 від 24 листопада 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимог до відповідача в сумі 44 564,45 грн, з яких: 4 229,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 40 335,45 грн сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24 листопада 2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Таким чином ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики № в розмірі 44564,45 грн.

Постановленою суддею Ленінського районного суду м. Полтави ухвалою від 29 березня 2023 року позовну заяву передано за підсудністю до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Постановленою суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ухвалою від 05 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

16 червня 2023 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання визнала факт укладення нею Кредитного договору від 20 серпня 2021 року № 12753-08/2021 та Договору позики від 24 серпня 2021 року № , у задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву вказала, що позивачем не надано пояснення стосовно суми заборгованості за кредитними договорами. Відповідно до наданих розрахунків позивача, вбачається порушення позивачем положень Закону України «Про споживче кредитування», а саме: «Кредитор не повинен налічувати штраф або пеню в розмірі, більше, ніж в два рази перевищує облікову ставку Нацбанку, або 15% від суми платежу.» Інших належних розрахунків, які б узгоджувались з матеріалами справи, умовами кредитних договорів, позивач не подав. Надані позивачем виписка та розрахунки заборгованості за кредитами, підготовлені робітниками банку є відображеннями односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум, не є доказами безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Зазначає, що сама позовна заява не містить таких даних, а лише вказує на наявність недоведених розмірів всіх сум непогашених кредитів. Матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача за кредитними договорами у вказаних позивачем розмірах. Вказує на відсутність доказів на підтвердження видачі відповідачу кредитних коштів.

Щодо дотримання форми при укладенні кредитних договорів відповідач зазначає, що позивачем не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами договорів в належній формі та отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, що в сукупності із Заявою свідчило б про укладені у належній формі договорів про надання банківських послуг між сторонами. Оскільки за умовами кредитних договорів, кредитний договір разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а долучений позивачем до матеріалів позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містить підпису позичальника, то позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника відповідач була ознайомлена саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг. Щодо нарахування відсотків за кредитними договорами указує, що роздруківка із сайту позивача не є належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та Правила банківських послуг. Відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Надані позивачем Умови та Правила про надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже, на думку відповідача, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді пені та комісії за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

19 червня 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що Кредитний договір № 12753-08/2021 та Договір позики № укладені в електронному вигляді, підписані електронними підписами відповідача, відтвореними шляхом використання відповідачем одноразових ідентифікаторів, які надіслано на номер мобільного телефону, вказаний відповідачем при укладанні Кредитних договорів. Посилаючись на положення Законодавства України та практику Верховного Суду позивач указує, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Таким чином оспорювані Договори підписані відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому укладання між сторонами спірних правочинів підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісних кредиторів за допомогою логіну особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між Відповідачем та Первісними кредиторами не були б укладені. Сторони досягли згоди, узгодивши розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення таких Договорів на вказаних умовах, шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Доказів протилежного відповідачем не надано.

Щодо нарахування відсотків за кредитними договорами позивач зазначає, що відповідно до умов кожного з укладених Кредитних договорів передбачено строки нарахування відсотків на користування кредитними коштами. Отже сторони, при укладенні оспорюваних Кредитних договорів узгодили всі істотні їх умови, зокрема, щодо сплати відсотків за користування кредитним коштами.

Щодо тверджень відповідача про ненадання позивачем первинних бухгалтерських документів на підтвердження перерахування кредитних коштів, позивач зазначає, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними з ТОВ «Інвеструм», ТОВ «Інфінанс», кредитних договорів, щодо яких виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором, а ці документи відповідно до п.35 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Також до відповіді на відзив позивачем долучено докази у виді детальних розрахунків заборгованості за Кредитними договорами та Квитанцій на сплату, в яких зазначено номери транзакції, дати та суми перерахування коштів, а також номер банківської картки НОМЕР_1 , на яку здійснено перерахування коштів.

Щодо розрахунків заборгованості за оспорюваними кредитними договорами позивач указує, що відповідач не заявив клопотання про призначення та не провів з власної ініціативи спеціальну експертизу для отримання висновку з цього питання. Також відповідач не позбавлений права подати до суду власний розрахунок заборгованості. Однак таких доказів відповідачем не надано. Кредитні договори, укладені між відповідачем та первісними кредиторами, Договори факторингу, укладені між первісними кредиторами та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому законом порядку недійсними не визнані, тобто, в силу ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності правочину. Позивач вважає, що оціночні судження відповідача не підтверджені фактичними доказами та побудовані на концепції негативного доказу.

Постановленою судом ухвалою від 26 вересня 2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Білого І. М. про проведення судових засідань в справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів поза межами приміщення суду відмовлено.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, заперечення на відповідь на відзив станом на дату розгляду справи від відповідача до суду не надходило. 12 грудня 2023 року на електронну адресу суду, від імені відповідача, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, однак, у зв`язку з тим, що воно не підписано електронним цифровим підписом, суд повертає його без розгляду. З урахуванням поданого відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними в справі матеріалами.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом установлено, що 20 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 12753-08/2021, підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору. Відповідно до п.п. 1.1. Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 8 000,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п.1.2. Кредитного договору кредит надається строком на 14 днів, тобто до 02 вересня 2021 року. Згідно з п.1.3. Кредитного договору за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 547,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,50% (процентів) на добу. Відповідно до п.1.6. Кредитного договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Також, за п.1.7. Кредитного договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства https://www.zecredit.com.ua /а.с.7-9, 11/. Також, відповідачем підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора Графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, про що свідчить розділ «Реквізити та підписи Сторін» /а.с.10/.

18 лютого 2022 року між TОB «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 18022022, відповідно до умов якого TОB «Фінансова компанія «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні TОB «Фінансова компанія «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників /а.с.12-14/.

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 18022022 від 18 лютого 2022 року та витягу з реєстру боржників до цього договору факторингу, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 20 480,00 грн, з яких: 8 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 480,00 грн сума заборгованості за відсотками /а.с.15, 16/.

Крім того, 24 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № , шляхом підписання Акцепту оферти від 24 серпня 2021 року на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 24 серпня 2021 року та отримання кредиту згідно Заявки-анкети № 3787166 від 24 серпня 2021 року. Кредитний договір підписано шляхом використання одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. Згідно з Договору позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, Основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту 4 229,00 грн; строк користування кредитом 14 днів; строк дії Договору 3 роки; відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов Договору за відсутності пролонгації; річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації; реальна річна процентна ставка за кредитом 30183,90%, за умови належного виконання умов Договору та відсутності пролонгації; загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору. Підписуючи Договір позики позичальник підтвердив, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Товариством йому надана. Акцептуючи оферту, позичальник підтвердив отримання пояснень Товариства з метою забезпечення позичальнику можливості оцінити, чи адаптовано Договір до йогопотреб та фінансового стану. Також відповідно до Договору позики, позичальник підтвердив, що самостійно перед укладанням Договору повністю ознайомився з Правилами, викладеними на веб-сайті Товариства, Проектом Договору, який відповідає умовам даного Договору, та погоджується з ними. Акцептуючи оферту позичальник підтвердив, що уклав цей Договір на сприятливих для себе умовах, у тому числі з отриманням повної інформації від Товариства, достатньої та необхідної для прийняття ним рішення щодо укладення цього Договору, що відповідає його внутрішній волі /а.с.22, 23, 24, 25/.

24 листопада 2022 року між TОB «Інфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 24/11-22/2, відповідно до умов якого TОB «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні TОB «Інфінанс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників /а.с.29-30/.

Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 24/11-22/2 від 24 листопада 2022 року та витягу з реєстру боржників до цього договору факторингу, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 44 564,45 грн, з яких: 4 229,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 40 335,45 грн сума заборгованості за відсотками /а.с.31, 32/.

Кредитодавці взяті на себе зобов`язання за спірними кредитними договорами виконали та надали грошові кошти відповідачеві у вищевказаних розмірах, що підтверджується наданими стороною позивача доказами /а.с.99, 103/, тобто виконали зі своєї сторони умови договорів, відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України.

Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно зі ст. 652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» (далі Закон) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону).

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним Кредитором не було б укладено.

Наведене узгоджується з правовим висновком, сформованим у постановах Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18.

Із матеріалів справи судом установлено, що вищевказані Кредитні договори підписані за допомогою електронних підписів одноразовим ідентифікатором.

Отже, враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що договір, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, а відтак вважається таким, що укладений у письмовій формі відповідно до ст. 205, 207 ЦК України.

Разом із тим, аналіз змісту умов Кредитного договору № 12753-08/2021 та Договору позики № засвідчує, що останні містять усі істотні умови для відповідного виду договору, з яких сторони досягли згоди, а відтак доводи відповідача щодо недотримання форми договору суд оцінює критично та не бере до уваги, адже такі спростовані встановленими обставинами.

Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини та відносини позики, які регулюються параграфами 1 (позика) та 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Так, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за Кредитним договором від 20 серпня 2021 року № 12753-08/2021, станом на 31 січня 2023 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 20 480,00 грн, з яких: 8 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 480,00 грн сума заборгованості за відсотками /а.с.17/.

Також відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором позики від 24 серпня 2021 року № , станом на 31 січня 2023 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 44 564,45 грн, з яких: 4 229,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 40 335,45 грн сума заборгованості за відсотками /а.с.33/.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача про не ознайомлення відповідача з порядком нарахування відсотків, оскільки розміри процентних ставок за відсотками вказані безпосередньо в самих договорах (п.1.3, 1.4, 2.3 Кредитного договору № 12753-08/2021, абз. 4, 8, 12, 13 Договору позики № ) та розмір заборгованості зі сплати відсотків може бути перевірений шляхом простого арифметичного розрахунку.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відзиві на позову заяву позивач указує, що надані відповідачем розрахунки заборгованості за вищевказаними кредитними договорами є відображеннями односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не можуть слугувати доказами безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Однак, як установлено судом, будь-яких доказів на спростування розрахунків долучених позивачем, відповідачем не надано, такі не оскаржувались, а відтак є чинними, а тому приймаються судом до уваги.

Також доводи відповідача щодо нарахування позивачем штрафу та пені за вищевказаними договорами суд не приймає до уваги, адже такі дані спростовуються наданими позивачем розрахунками заборгованості, оскільки останні містять відомості про загальний залишок заборгованості за тілом кредиту та за нарахованими відсотками.

Щодо аргументів відповідача про внесення позивачем в односторонньому порядку змін в Умови та Правила споживчого кредитування, суд вважає, що такі доводи суперечать встановленим у цій справі обставинам та положенням укладених кредитних договорів.

Таким чином, у суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів надані позивачем розрахунки заборгованості за кожним зі спірних кредитних договорів. Стороною відповідача в ході розгляду справи такі розрахунки в жодній мірі не спростовані, клопотання про проведення судової економічної експертизи на їх (розрахунків) спростування ані відповідачем, ані її представником в ході розгляду справи заявлено не було.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач, зокрема, зазначає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціни договорів, які встановлені у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача відсотків у вказаних розмірах. Однак, досліджуючи зміст наданих стороною позивача кредитних договорів, судом установлено, що у кожному зі спірних правочинів визначено всі істотні їх умови, в тому числі, передбачено розмір та порядок сплати відсотків за користування кредитом. Жоден з них відповідачем не оспорювався та в судовому порядку не скасовувався повністю чи окремі їх положення. Таким чином, суд вважає доведеним, що сторони узгодили розмір кредиту (позики), грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі ОСОБА_1 для укладення Кредитного договору від 20 серпня 2021 року № 12753-08/2021 та Договору позики від 24 серпня 2021 року № на відповідних умовах, шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а тому доводи сторони відповідача, зокрема про те, що відповідач не ознайомлена з умовами та правилами до кредитних договорів, є безпідставними.

За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, а також враховуючи те, що відповідач не належно виконує свої зобов`язання за укладеними кредитними договорами, не надала суду доказів на спростування доводів позивача, суд приходить висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, позивач набув внаслідок укладення договорів факторингу та відступлення права вимоги права вимоги до відповідача від первісних кредиторів, суд убачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором від 20 серпня 2021 року № 12753-08/2021 та за Договором позики від 24 серпня 2021 року № .

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 263-265, 282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за Кредитним договором від 20 серпня 2021 року № 12753-08/2021, яка утворилась станом на 31 січня 2023 року у розмірі 20 480 (двадцять тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок, з яких: 8 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 12 480,00 грн сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за Договором позики від 24 серпня 2021 року № , яка утворилась станом на 31 січня 2023 року у розмірі 44 564 (сорок чотири тисяч п`ятсот шістдесят чотири) гривні 45 копійок, з яких: 4 229,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 40 335,45 грн сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 13 грудня 2023 року.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , ІBАN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк»; місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Д. О. Парфьонов