ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/4681/22 Головуючий суддя І інстанції Орос О. В.
Провадження № 22-ц/818/468/23 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: інших видів кредиту
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Тичкової О.Ю.,

у порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 листопада 2022 року по справі № 638/4681/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2022 року було задоволено позов.

Ухвалою цього ж суду від 05.12.2022 року у вищевказаному рішенні було виправлено описку.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 06 січня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подано до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу .

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 січня 2023 року справу витребувано із суду першої інстанції та 07 лютого 2023 року справа надійшла до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року апеляційну скаргу було залишено без руху для виправлення скарги та приведення апеляційної скарги у відповідність до вимог ст.356 ЦПК України, а саме для надання копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи -2 примірника, для сплати судового збору у розмірі 1488 грн 60 коп., та для звернення до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Копії вказаної ухвали судді неодноразово направлялись на адресу ОСОБА_1 , зокрема, 08 лютого 2023 року, 23 березня 2023 та 10 травня 2023 року, та конверти з копією ухвали судді повернулися до Харківського апеляційного суду з довідкою Укрпошти «Причина повернення: за закінченням терміну зберігання» (а.с.64,67).

Станом на 29 червня 2023 року зазначені недоліки апелянтом не усунуто.

Будь-яких клопотань, пов`язаних з апеляційною скаргою, зокрема, надання додаткового строку для усунення недоліків або заяви про усунення недоліків скарги та квитанції про сплату судового збору від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989р. у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на доступ до суду та ухваленого за аналогічних обставин справи в контексті дотримання права на доступ до суду рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95), - сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету сплати судового збору. Аналогічне за змістом роз`яснення судам викладено у п. 1 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах.

У цьому контексті у п. п. 55, 64-67 зазначеного рішення Страсбурзького суду «Креуз проти Польщі» вказано, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

У даному випадку вимога суду апеляційної інстанції сплатити судовий збір, за відсутності у апелянта доводів та вимог щодо його неплатоспроможності, - вимоги суду апеляційної інстанції не становлять для апелянта надмірний процесуальний тягар, який перешкоджає йому доступу до суду апеляційної інстанції. Наразі апелянт вибрав шлях процесуальної суперечки, що є очевидним затягуванням розгляду питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі та порушує принцип правової визначеності стосовно оскаржуваного рішення, що є зловживанням процесуальним правом і тому відповідно до ст. 44 ЦПК України така процесуальна поведінка є неприпустимою.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу.

Принцип юридичної визначеності як складова частина конституційного принципу верховенства права зобов`язує апелянта самостійно цікавитися перебігом розгляду його скарги в суді апеляційної інстанції. Тривала відсутність такого інтересу з боку апелянта свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляцію.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне визнати апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 листопада 2022 року неподаною та повернути її апелянту, а справу направити до суду першої інстанції.

Апелянту роз`яснюється, що відповідно до ч.2 ст.357, ч.7 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Керуючись ч.3 ст.185, ст.357 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 25 листопада 2022 року по справі № 638/4681/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,вважати неподаною та повернути ОСОБА_1 .

Вилучити з матеріалів справи і повернути ОСОБА_1 оригінал апеляційної скарги (а.с.43-53), долучити до матеріалів справи її копію.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

О.Ю.Тичкова.