ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/151/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2023 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Кулика С.В., при секретарі Скобіоли О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонько Миколи Миколайовича, боржник: ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До дарницького районного суду м. Києва звернувся представник АТ «СК «ІНГО» зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонько М.М. В обгрунутвання скарги зазначено, що на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25.05.2020 року було видано виконавчий лист №753/2164/20 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО України». Виконавчий документ було пред`явлено на примусове виконання до Приватного виконавця Солонько М.М., та сплачено авансовий внесок на проведення виконавчих дій в сумі 1476,20 грн., та авансовий внесок на проведення виконавчих дій в сумі 1558,24 грн. 16.09.2020 року приватний виконавець повернув вищевказаний виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання. Оскільки виконавчий документ приватним виконавцем не було прийнято до виконання, виконавче провадження не відкривалося, виконавчі дії не проводились, витрати на проведення виконавчих дій приватним виконавцем не здійснювались, авансовий внесок, сплачений стягувачем, підлягає поверненню. Представником АТ «СК «ІНГО», 28.11.2022 року було направлено приватному виконавцю Солонько М.М. заяву про повернення сплаченого авансового внеску в сумі 1476,20 грн., та в сумі 1558,24 грн., однак приватний виконавець кошти авансового внеску до цього часу не повернув, письмову відповідь на звернення про проведення повернення авансового внеску не надав. З телефонної розмови приватний виконавець повідомив, що кошти авансового внеску повертати не буде, отже авансовий внесок сплачений АТ «СК «ІНГО» по виконавчому документу № 753/2164/20 з незрозумілих причин приватним виконавцем незаконно утримується на його рахунках.

Скаржник надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав в повному обсязі, наполягав на її задоволенні.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлявся в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, відзиву на скаргу не надав.

Боржник в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлявся в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, до суду заперечення проти скарги не подала.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25.05.2020 року видано виконавчий лист № 753/2164/20 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» матеріальної шкоди в порядку регресу в сумі 73708,00 грн., та судові витрати в розмірі 2102,00 грн.

Вказаний виконавчий документ було пред`явлено на примусове виконання до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонько М.М. та сплачено авансовий внесок в сумі 1476,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 13170 від 19.08.2020 року та у сумі 1558,24 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 19103 від 06.09.2021 року

16.09.2020 року приватний виконавець Солонько М.М., повернув виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, що підтверджується повідомленням про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання.

28.11.2022 року представником АТ «СК «ІНГО» було направлено приватному виконавцю заяву про повернення сплаченого авансовий внесок.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Пунктом 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок (ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Приписами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначені права та обов`язки виконавців, закріплена обов`язковість вимог виконавців.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (ч. 2 статті 42 Закону України «Про виконавче провадження»).

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів (ч. 3 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 3 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5 авансові внески стягувачів використовуються виконавцем для здійснення витрат виконавчого провадження в порядку, визначеному п. 17 розділу VII цієї Інструкції.

Про використання авансового внеску виконавець готує звіт, в якому наводить перелік витрат виконавчого провадження, здійснених за рахунок авансового внеску, із зазначенням сум коштів, сплачених на фінансування кожної з витрат. Звіт про використання авансового внеску підписується виконавцем та залишається в матеріалах виконавчого провадження.

Приватний виконавець несе за свої рішення, дії чи бездіяльність та завдану третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну чи кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, установлених законом, а також дисциплінарну відповідальність у порядку, встановленому цим Законом (ст. 37 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Відповідно до наказу №512/5 від 02.04.2012 року Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень, авансові внески стягувачів використовуються виконавцем для здійснення витрат виконавчого провадження в порядку, визначеному пунктом 17розділу VII цієї Інструкції.

Авансові внески стягувачів перераховуються на окремий не бюджетний рахунок, відкритий Міністерством юстиції України, міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування та державних банках, приватним виконавцем в банках (далі - рахунок авансових внесків).

У разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа невикористаний авансовий внесок повертається стягувачу не пізніше трьох робочих днів з дня винесення відповідної постанови.

За змістом ч.1 ст.4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; обов`язковості виконання рішень; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон № 1403-VIII) визначено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 31 Закону №1403-VIII винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч. 7 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що АТ «СК «ІНГО» було сплачено на рахунок приватного виконавця авансовий внесок виконавчий документ було повернуто стягувачу без прийняття до виконання, виконавчі дії приватним виконавцем не проводилися, тому дії приватного виконавця щодо не повернення сплаченого авансового внеску є незаконнми, а вказаний внесок підлягає поверненню.

Тому на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що скарга АТ «Страхова компанія «ІНГО» на дії та бездіяльність приватного виконавця є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11-13, 89, 95, 223, 247, 258, 260-261, 351-354, 447-453 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонько Миколи Миколайовича, боржник: ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька Миколи Миколайовича незаконними. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька Миколи Миколайовича, посвідчення № 0112, повернути невикористані кошти авансового внеску в сумі 1476,20 грн., сплачені відповідно до платіжної інструкції № 13170 від 19.08.2020 року, та грошові кошти в сумі 1558,24 грн., сплачені відповідно до платіжної інструкції № 19103 від 06.09.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.В. Кулик