ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9555/23 Справа № 173/2484/21 Суддя у 1-й інстанції - Єдаменко С.В. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.

суддів - Барильської А.П., Городничої В.С.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Воронько Олени Олександрівни на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

30 листопада 2021 року ОСОБА_2 звернулась до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2022 року вищевказану позовну заяву було передано за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 17 вересня 2011 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 11 лютого 2022 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано згідно рішення суду. Дитина проживає разом з позивачкою. Посилаючись на це позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 4 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви. та до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні 20 січня 2023 року за участю представника позивачки та відповідача було ухвалено прийняти уточнену позовну заяву та відкласти розгляд справи на 02 лютого 2023 року, в якій позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 6 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Кіровського районного м. Дніпропетровська від 02 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 стягнення аліментів на утримання дитини задоволені частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. щомісячно починаючи з 30 листопада 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представника ОСОБА_1 адвокат Воронько О.О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи з ухваленням апеляційним судом нового рішення у частині розміру аліментів з огляду на нижчевикладене, просить рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру стягнених аліментів, зазначивши про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 2510,00 грн. щомісячно починаючи з 30 листопада 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування апеляційної скарги, посилається на те,що позивач не надала до суду належного обґрунтування заявленої суми з відповідним розрахунком витрат на сина та доказів можливості оплачувати мною аліменти у зазначених позивачем розмірах.

Судом першої інстанції не в повній мірі досліджено майновий стан апелянта та можливість оплачувати аліменти саме в розмірі, зазначеному судом, оскільки судом було досліджено копію листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області та встановлено, що він є фізичною особою-підприємцем. З податкових декларацій, слідує, що за 2021 рік обсяг доходу складає 288218,20 грн., за перший квартал 2022 року обсяг доходу складає 36000 грн., за квітень 2022 року обсяг доходу складає 12000 грн. (а.с.122). Отже, вказане свідчить про те, що його доходи з 2021 року значно зменшились. Підприємницьку діяльність він не здійснює і стабільного доходу не має.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2023 року залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначено для розгляду малозначних справ, до яких віднесено справи про стягнення аліментів (п.3 ч.6, п.1 ч.4 ст.19 ЦПК України).

За частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Як вбачається, з матеріалів справи, сторони з 17 вересня 2011 року перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 сторони мають спільну малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2022 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Малолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією рішення про затвердження висновку Верхньодніпровської міської ради № 26 від 02 лютого 2022 року про визначення місця проживання ОСОБА_3 разом з матір`ю та копіями товарних чеків та квитанцій.

Згідно довідки, виданої 25 січня 2022 року ФОП ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , 2012 року народження, відвідує платні курси англійської мови з 01 вересня 2021 року, кошти за які сплачує мати дитини.

З копії листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, він надавав податкові декларації з яких слідує, що за 2021 рік обсяг його доходу складає 288 218,20 грн., за перший квартал 2022 року обсяг доходу складає 36 000 грн., за квітень 2022 року обсяг доходу складає 12 000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 4 000 грн. суд першої інстанції врахував відомості про доходи відповідача як фізичної особи-підприємця, що складали 288 218 грн. 20 коп. за 2021 рік, 36 000 грн. 00 коп. за І квартал 2022 року, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 4 000 грн. щомісячно, що складає 48 000 грн. 00 коп. на рік і є співмірним з доходами відповідача.

Колегія суддів уважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та вони в повній мірі відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З копії листа ГУ ДПС у Дніпропетровській області встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, він надавав податкові декларації з яких слідує, що за 2021 рік обсяг його доходу складає 288 218,20 грн., за перший квартал 2022 року обсяг доходу складає 36 000 грн., за квітень 2022 року обсяг доходу складає 12 000 грн.

На спростування зазначеного відповідачем не надано жодного доказу.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів визнає такими, що не заслуговують на увагу, остільки встановлений судом розмір аліментів на утримання дитини узгоджується з положеннями ст. 182 ЦК України, а також доказами наявними в матеріалах справи, які відповідачем не спростовані.

У відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням обставин справи та змісту заявлених вимог, колегія суддів вважає ухвалене по справі рішення законним та обґрунтованим.

Визначений судом першої інстанції розмір аліментів не є завеликим, з огляду на принцип рівності прав і обов`язків обох батьків, а також потреб дітей виходячи їх вік і відсутності даних щодо її особливих потреб. А тому з урахуванням принципів законності, справедливості, рівності, а також з урахуванням прав та інтересів дітей колегія суддів не вбачає підстав до зменшення розміру аліментів, як на тому наполягає відповідач.

Таким чином, апеляційна скарга не містить жодних доводів стосовно помилковості висновку суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог ст.ст.12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування за наведених доводів апеляційної скарги відсутні.

Крім того за ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зменшення визначеного районним судом розміру аліментів, з огляду на відсутність доказів, які підтверджували б не можливість сплачувати таку суму.

Відповідно до пункту 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права й підстав для його скасування, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 274, 275, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Воронько Олени Олександрівни - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: А.П. Барильська

В.С. Городнича