ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25 грудня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Городничої В.С., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Новомосковської міської ради, третя особа Новомосковська товарна біржа, про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказана цивільна справа 21.12.2023 року була розподілена колегії суддів Дніпровського апеляційного суду у складі головуючого судді: Красвітної Т.П., суддів: Петешенкової М.Ю., Городничої В.С.

Разом з тим, при ознайомлені з матеріалами справи було встановлено, що колегією суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі: головуючого судді Городничої В.С., суддів: Лаченкової О.В., Свистунової О.В., розглядалися апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року у даній справі.

Так, постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року скасовано.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Новомосковської міської ради, за участю третьої особи Новомосковської товарної біржі, про визнання права власності на нерухоме майно (т.3 а.с.36-39).

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що предметом спору, зокрема, є визнання права власності на нерухоме майно, а саме спірної квартири АДРЕСА_1 , власником якого є на цей час апелянт ОСОБА_1 , визнано за ОСОБА_3 право власності на спірну квартиру, чим суд порушив право ОСОБА_1 як власника майна. Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення суду, не встановив дійсних власників квартири АДРЕСА_1 , не залучив до участі у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 листопада 2022 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.5 а.с.57-65).

Верховний Суд вказав, що апеляційний суд переглядаючи рішення за апеляційними скаргами осіб, які не брали участі у розгляді справи проте вважали, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, не з`ясував чи стосувалося рішення суду першої інстанції прав та інтересів ОСОБА_1 як покупця квартири, оскільки вказана квартира ним була придбана 28 грудня 2016 року, тобто після ухвалення рішення судом першої інстанції, а саме 09 грудня 2016 року. Суду апеляційної інстанції слід надати оцінку договору купівлі-продажу від 20 березня 2003 року, укладеному між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т.1 а.с.8), на предмет відповідності напису на ньому про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 , оскільки із наданої КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» довідки від 16 серпня 2016 року № 200 вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 грудня 2002 року (т.1 а.с.21). Судом також не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи квитанціям про сплату комунальних послуг від імені ОСОБА_4 за 2017 рік, тобто вже після його смерті (т.2 а.с. 44-47), адже позивач стверджувала, що проживає у квартирі з 2003 року, однак квитанції про утримання квартири є тільки за 2017 рік, і платником на всіх, крім однієї, є покійний ОСОБА_4 . Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову.

Згідно з ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком суддів.

Відповідно до положень частини третьої статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» вказано, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Виходячи з викладеного, встановивши, що при розгляді справи № 183/3701/16 постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 березня 2021 року, що ухвалена колегією суддів у складі: головуючого судді Городничої В.С., суддів: Лаченкової О.В., Свистунової О.В., в подальшому було скасовано судом касаційної інстанції, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, враховуючи недопустимість повторної участі судді в розгляді справи, що передбачена статтею 37 ЦПК України, з метою виключення можливих сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості суду, вважаю за необхідне взяти самовідвід.

Керуючись ст. ст. 33, 36-41 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Взяти самовідвід по справі №183/5701/16, апеляційне провадження №22-ц/803/10402/23, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Новомосковської міської ради, третя особа Новомосковська товарна біржа, про визнання права власності на нерухоме майно.

Справу передати до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для виконання вимог, передбачених статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Городнича