У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Рибалка Ю.В., розглянувши заяву представника заявника про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 758/10924/14-ц за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ансу», Подільський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Телявський Анатолій Миколайович про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, у якій просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий 02 березня 2016 року Подільським районним судом міста Києва на виконання заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 грудня 2014 року у справі №758/10924/14-ц за позовом ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 про стягнення 132244,06 грн. заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з постановленою ухвалою, адвокатом Дербеньовою С.В. в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просила ухвалу скасувати, заяву задовольнити.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задоволено, ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий 02 березня 2016 року Подільським районним судом міста Києва на виконання заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 грудня 2014 року у справі №758/10924/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 про стягнення 132244,06 грн. заборгованості за кредитним договором.

Представником ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення в частині стягнення із товариства судових витрат - витрат на правничу допомогу.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи убачається, що предметом розгляду була заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Вирішення питання про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, унормовано статтею 432 ЦПК України, яка віднесена до Розділу VІ, який врегульовує процесуальні питання, пов`язані з виконання судових рішень у цивільних справа та рішень інших органів (посадових осіб).

У цивільному судочинстві поряд із провадженнями, у межах яких відбувається реалізація матеріальних охоронюваних правовідносин або які безпосередньо тим чи іншим чином пов`язані з матеріальними правовідносинами, існують певні судові процедури, тобто сукупність процесуальних дій, спрямованих на вирішення суто процесуальних питань. Їх функціонування породжується ініціативою заінтересованих осіб.

При цьому, під провадженням слід розуміти порядок розгляду певної категорії справ. За загальним правилом, виділяється три види провадження: позовне, наказне й окреме. Інші процесуальні дії у межах цивільної процесуальної форми не є самостійними видами цивільного судочинства.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень у цивільних справах та рішень інших органів, не вимагають вчинення процесуальних дій, спрямованих на вирішення спору про суб`єктивні права та обов`язки. При цьому цивільна процесуальна форма завжди обов`язково має нормативний і системний характер.

З урахуванням обов`язковості дотримання цивільної процесуальної форми як гарантії законності суд має послідовно вирішувати процесуальні питання, пов`язані із виконанням судових рішень.

Статтею 141 ЦПК України унормовано розподіл судових витрат між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Цивільним процесуальним законом не передбачено відшкодування судових витрат при вирішення процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судового рішення.

З огляду на викладене вище, оскільки розгляд заяви в порядку статті 432 ЦПК України не спрямований на вирішення спору про суб`єктивні права та обов`язки, відсутні підстави для вирішення питання компенсації судових витрат заявникові за рахунок інших учасників справи.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового судового рішення у справі щодо судових витрат (витрат на правничу допомогу).

Керуючись ст.ст. 259, 268, 270, 381-384, 390 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяЮ. В. Рибалка