1Справа № 335/7565/22 2/335/381/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Якимової О.С., представника позивача - адвоката Кукурудз Р.О., представника відповідача адвоката Лишенка С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Фісун Богдани Володимирівни, до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики та договором завдатку,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики та договором завдатку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 неодноразово за Договорами позики передавав позичальнику ОСОБА_2 у власність грошові кошти, про що, при отриманні грошових коштів, були складені розписки.

01.08.2019 за договором позики позивач передав відповідачу у власність 40 000 доларів США та 40 000 євро, що на день складання позовної заяви за офіційним курсом НБУ (за 1 євро 36,2194 грн., 1 долар США 36,5686 грн.) всього складає 2 911 520 грн. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником була надана боргова розписка від 01.08.2019, відповідно до якої ОСОБА_2 зобов`язувався повернути грошові кошти ОСОБА_1 до 01.02.2020. У зазначений термін відповідач свої зобов`язання не виконав.

27.12.2019 за договором позики позивач передав позичальнику у власність 40 000 євро, що на день складання позовної заяви за офіційним курсом НБУ (за 1 євро 36,2194 грн.) складає 1 448 776 грн. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником була надана боргова розписка від 27.12.2019, відповідно до якої ОСОБА_2 зобов`язувався повернути грошові кошти ОСОБА_1 до 01.07.2020. У зазначений термін відповідач свої зобов`язання не виконав.

03.08.2020 за договором позики позивач передав відповідачу у власність 40 000 доларів США та 40 000 євро, що на день складання позовної заяви за офіційним курсом НБУ (за 1 євро 36,2194 грн., 1 долар США 36,5686 грн.) всього складає 2 911 520 грн. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником була надана боргова розписка від 03.08.2020, відповідно до якої ОСОБА_2 зобов`язувався повернути грошові кошти ОСОБА_1 до 03.02.2021. У зазначений термін відповідач свої зобов`язання не виконав.

24.12.2020 за договором позики позивач передав позичальнику у власність 50 000 доларів США, що на день складання позовної заяви за офіційним курсом НБУ (за 1 долар США 36,5686 грн.) складає 1 828 430 грн. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником була надана боргова розписка від 24.12.2020, відповідно до якої ОСОБА_2 зобов`язувався повернути грошові кошти ОСОБА_1 до 24.08.2021. У зазначений термін відповідач свої зобов`язання не виконав.

22.12.2021 за договором позики позивач передав відповідачу у власність 40 000 доларів США та 80 000 євро, що на день складання позовної заяви за офіційним курсом НБУ (за 1 євро 36,2194 грн., 1 долар США 36,5686 грн.) всього складає 4 360 296 грн. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником була надана боргова розписка від 22.12.2021, відповідно до якої ОСОБА_2 зобов`язувався повернути грошові кошти ОСОБА_1 до 22.12.2022. У зазначений термін відповідач свої зобов`язання не виконав.

Посилаючись на те, що відповідач у встановлений розписками строк грошові кошти не повернув, позивач просив стягнути з нього заборгованість за договорами позики з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, а саме, стягнути з відповідача на користь позивача борг:

-за договором позики від 01.08.2019 в загальному розмірі 5 157 079,29 грн.;

-за договором позики від 27.12.2019 в загальному розмірі 2 424 159,99 грн.;

-за договором позики від 03.08.2020 в загальному розмірі 4 683 861,20 грн.;

-за договором позики від 24.12.2020 в загальному розмірі 2 770 363, 90 грн.;

-за договором позики від 22.12.2021 в загальному розмірі 4 360 296 грн.

Крім того, як зазначає позивач у позові, відповідно до розписки від 15.01.2020 ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 завдаток за автомобіль Toyota Land Cruiser НОМЕР_1 у розмірі 31 600 доларів США, проте автомобіль не переоформив, у зв`язку із чим просив стягнути з відповідача на свою користь 63 200 доларів США, що становить 2 311 135,52 грн., завдатку та компенсації, відповідно до ст. 571 ЦК України.

Ухвалою судді від 21.11.2022 витребувано у Національної соціальної сервісної служби України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб щодо відповідача ОСОБА_2 .

Згідно відповіді Національної соціальної сервісної служби України від 29.11.2022 та від 02.12.2022, інформація про ОСОБА_2 у Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб відсутня.

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області та Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що адреса місця проживання відповідача ОСОБА_2 знаходиться у межах територіальної юрисдикції Куйбишевського районного суду Запорізької області, який на даний час не здійснює свою діяльність, з урахуванням розпорядження голови ВС № 49/0/9-22 від 14.09.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області» зазначена справа підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.

Ухвалою судді від 16.12.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

13.02.2023 від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Лишенка С.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування відзиву зазначено, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта індексації не підлягає, у зв`язку із чим в цій частині позовні вимоги не обґрунтовані. Крім того, як зазначає представник відповідача, ОСОБА_2 перебуває на тимчасово окупованій території, а тому не має можливості виконати зобов`язання, а тому прострочення виконання зобов`язання сталося не з його вини. Щодо розписки за автомобіль, то дана розписка не є підставою для стягнення боргу за договором позики, має інше правову природу та регулюється іншими правовідносинами, а тому має розглядатися в іншому провадженні.

Інших заяв по суті справи не надійшло.

Ухвалою суду від 09.03.2023 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, які викладені у позові.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, які викладі у відзиві на позов.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, та надані суду оригінали боргових документів розписок, суд встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 01.08.2019 ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у власність грошові кошти в сумі 40 000 доларів США та 40 000 євро, що на день складання позовної заяви за офіційним курсом НБУ (за 1 євро 36,2194 грн., 1 долар США 36,5686 грн.) всього складає 2 911 520 грн., на підтвердження чого відповідач склав розписку від 01.08.2019 на ім`я позивача, відповідно до якої ОСОБА_2 зобов`язався повернути грошові кошти ОСОБА_1 до 01.02.2020

27.12.2019 ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у власність грошові кошти в сумі 40 000 євро, що на день складання позовної заяви за офіційним курсом НБУ (за 1 євро 36,2194 грн.) складає 1 448 776 грн., на підтвердження чого відповідач склав розписку від 27.12.2019, відповідно до якої ОСОБА_2 зобов`язався повернути грошові кошти ОСОБА_1 до 01.07.2020.

03.08.2020 ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у власність грошові кошти в сумі 40 000 доларів США та 40 000 євро, що на день складання позовної заяви за офіційним курсом НБУ (за 1 євро 36,2194 грн., 1 долар США 36,5686 грн.) всього складає 2 911 520 грн., на підтвердження чого відповідач склав розписку від 03.08.2020, відповідно до якої ОСОБА_2 зобов`язався повернути грошові кошти ОСОБА_1 до 03.02.2021.

24.12.2020 ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у власність грошові кошти в сумі 50 000 доларів США, що на день складання позовної заяви за офіційним курсом НБУ (за 1 долар США 36,5686 грн.) складає 1 828 430 грн., на підтвердження чого відповідач склав розписку від 24.12.2020, відповідно до якої ОСОБА_2 зобов`язався повернути грошові кошти ОСОБА_1 до 24.08.2021. У зазначений термін відповідач свої зобов`язання не виконав.

22.12.2021 ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у власність грошові кошти в сумі 40 000 доларів США та 80 000 євро, що на день складання позовної заяви за офіційним курсом НБУ (за 1 євро 36,2194 грн., 1 долар США 36,5686 грн.) всього складає 4 360 296 грн., на підтвердження чого відповідач склав розписку від 22.12.2021, відповідно до якої ОСОБА_2 зобов`язався повернути грошові кошти ОСОБА_1 до 22.12.2022.

Станом на час розгляду справи судом, борг за договорами позики боржником позивачу не повернутий, що підтвердив у судовому засіданні представник відповідача адвокат Лишенко С.С., оригінали розписок і наразі перебувають у розпорядженні позивача.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підставі ч. 2 ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Враховуючи те, що відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами доводи позивача щодо невиконання боржником своїх зобов`язань за договорами позики від 01.08.2019, від 27.12.2019, від 03.08.2020, від 24.12.2020 та від 22.12.2021, неповернення ним боргу у строки визначені договорами, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами позики, в еквіваленті іноземною валюти до національної станом на час звернення до суду з позовом, є законним та обґрунтованими.

Крім того, у своєму позові ОСОБА_3 просив суд стягнути з ОСОБА_2 суму боргу за кожною із розпискою з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Відповідна правова позиція викладена у постанові КЦС ВС від 3 березня 2021 року у справі №130/2604/18, згідно якої:

За змістом статті 1 Закону «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Разом із тим у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другою статті 625 ЦК інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.

Таких висновків у подібних правовідносинах дійшов і Верховний Суд України у постанові від 1 березня 2017 року у справі № 6-284цс17».

З огляду на ті обставини, що позивачем були надані у позику відповідачу грошові кошти, в іноземній валюті, то сума боргу відповідача індексації не підлягає, а відтак у цій частині позовні вимоги не можуть бути задоволені.

Разом із тим, з відповідача підлягає сума боргу за договорами позики з урахуванням 3 відсотків річних, яка розраховується за кожною розпискою окремо, за такою формулою:

сума боргу помножена на кількість днів прострочення помножена на 3% та поділена на 365 днів.

За розрахунком суду:

- за договором позики від 01.08.2019, 3% річних становлять 244 806 грн. 98 коп. (2 911 520х1023х3%:365);

- за договором позики від 27.12.2019, 3% річних становлять 103 835 грн. 56 коп. (1 448 776х872х3%:365);

- за договором позики від 03.08.2020, 3% річних становлять 156 743 грн. 47 коп. (2 911 520х655х3%:365);

- за договором позики від 24.12.2020, 3% річних становлять 68 077 грн. 71 коп. ( 1828 430х4533х3%:365).

З огляду на викладені обставини з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягнення заборгованість, з урахуванням трьох відсотків річних, за договором позики від 01.08.2019 у розмірі 3 156 326 грн. 98 коп., за договором позики від 27.12.2019 у розмірі 1 552 611 грн. 56 коп., за договором позики від 03.08.2020 у розмірі 3 068 263 грв. 47 коп., за договором позики від 24.12.2020 у розмірі 1 896 507 грн. 71 коп., за договором позики від 22.12.2021 у розмірі 4 360 296 грн.

Крім того, як встановлено судом, 15.01.2020 ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 31 600 доларів США в якості завдатку за продаж транспортного засобу Toyota Land Cruiser НОМЕР_1 . Проте, автомобіль станом на час розгляду справи судом так і не був переоформлений на позивача у справі, що не заперечував представник відповідача.

Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Статтею 571 ЦК України передбачені правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком.

Так, згідно вказаної норми , якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Враховуючи ті обставини, що відповідач ОСОБА_2 не виконав свого зобов`язання щодо передачі у власність позивача транспортного засобу, що було забезпечено завдатком, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сама сума завдатку у розмірі 31 600 доларів США, та додатково сума у розмірі 31 600 доларів США за невиконання зобов`язання щодо переоформлення транспортного засобу Toyota Land Cruiser НОМЕР_1 на позивача, а всього 63 200 доларів США, що станом на час подання позовної заяви становить 2 311 135,52 грн.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , на загальну суму 16 345 141 грн. 24 коп.

На підставі положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 9 340 грн. 88 коп., сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Фісун Богдани Володимирівни, до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики та договором завдатку задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 01.08.2019 у розмірі 3 156 326 (три мільйони сто п`ятдесят шість тисяч триста двадцять шість) гривень 98 (дев`яносто вісім) копійок, за договором позики від 27.12.2019 у розмірі 1 552 611 (один мільйон п`ятсот п`ятдесят дві тисячі шістсот одинадцять) гривень 56 (п`ятдесят шість) копійок, за договором позики від 03.08.2020 у розмірі 3 068 263 (три мільйони шістдесят вісім тисяч двісті шістдесят три) гривні 47 (сорок сім) копійок, за договором позики від 24.12.2020 у розмірі 1 896 507 (один мільйон вісімсот дев`яносто шість тисяч п`ятсот сім) гривень 71 (сімдесят одну) копійку, за договором позики від 22.12.2021 у розмірі 4 360 296 (чотири мільйони триста шістдесят тисяч двісті дев`яносто шість) гривень, за договором завдатку у розмірі 2 311 135 (два мільйони триста одинадцять тисяч сто тридцять п`ять) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійки, а всього стягнути 16 345 141 (шістнадцять мільйонів триста сорок п`ять тисяч сто сорок одну) гривню 24 (двадцять чотири копійки).

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 340 (дев`ять тисяч триста сорок) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 19 червня 2023 року.

Повне судове рішення складене 28 червня 2023 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя К.В. Гашук