Справа № 712/4084/23
Провадження № 2о/712/157/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

Головуючої- судді Троян Т.Є.,

Присяжних Рудніцької Т.С.

Альбердієв М.Х.

за участі секретаря П`ятун Я.О., розглянувшиу відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради, ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м.Черкаси із заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним та призначення її опікуном останнього.

Зазначає, що вона з сім`єю проживає в АДРЕСА_1 .

Посилалась на те, що у її рідного брата, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено психічне захворювання, яке виникло внаслідок нервового зриву та психічного навантаження. Він лікувався приватно у лікаря-психіатра ОСОБА_3 в м.Харків. Двічі на рік проходив стабілізаційний курс, для коригування психіки та емоційного стану, плюс було прописано домашнє медикаментозне підтримання нервової системи. Враховуючи психічне захворювання та емоційний стан, його здоров`я після обшуку у травні 2021 року суттєво загострився. Було багато нервових зривів, які привели здоров`я ОСОБА_2 у важкий стан. 30.09.2021 року в екстреному порядку був прооперований, після цього проявилося безсоння і ще більший тривожний стан.

Відповідно до консультативного висновку лікаря-невролога від 03.11.2021 ОСОБА_2 за самозверненням встановлено діагноз: вертеброгенна цервікоторакалгія з помірним м`язово-тонічним синдромом; астено-невротичний синдром; інсомнія з порушенням засинання та підтримки сну. Рекомендоване медикаментозне лікування масаж шийно-комірцевої ділянки АДРЕСА_2 , фізична активність.

Крім того, ОСОБА_2 проходив лікування у ТОВ «Медичний центр «Санрайз» у м. Київ. Там йому був поставлений діагноз: F41.1 виражений обсесивно-фобічний синдром. Та у зв`язку із психічним станом, вираженістю патопсихологічної симптоматики призначено лікування, а також щоденний контроль та огляд лікаря-психіатра. Даний факт підтверджується Довідкою № 28/1/17/12/21 ТОВ «Медичний центр «Санрайз» від 17.12.2021 року.

25.02.2023 року року лікарем-психіатром ОСОБА_3 була проведена співбесіда з ОСОБА_2 , внаслідок якої останньому було поставлено діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад (F 23.1). Даний факт підтверджується консультативним висновком № 29 лікаря психіатра ОСОБА_3 від 25.02.2023. Надані рекомендації по лікарських призначеннях та рекомендовано уникати керування транспортними засобами та роботу з механізмами.

Отже, у зв`язку з вищезазначеними обставинами, на сьогодні, виникла необхідність у встановленні опіки над ОСОБА_2 .

Оскільки її батьки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є літніми людьми та мають проблеми із здоров`ям, вона є єдиним родичем ОСОБА_2 , що має бажання та можливість доглядати за ним та бути його опікуном.

Даний факт підтверджується наступними доказами: копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 серія НОМЕР_1 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 серія НОМЕР_2 , копією свідоцтвом про шлюб, виданим Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 3340 від 29.12.2019, копія паспорта ОСОБА_4 серія НОМЕР_3 , копія паспорта ОСОБА_5 серія НОМЕР_4 .

Також заявник має постійне місце роботи та стабільний дохід, що підтверджується копією договору від 02.11.2022 року та позитивною характеристикою з місця роботи. За медичною наркологічною допомогою не зверталась, відповідно до копії довідки від Черкаського обласного психоневрологічного диспансеру Черкаської обласної ради від 18.04.2023 року.

Зазначила, що нею подані документи до Черкаської опікунської ради, щодо визначення її як опікуна ОСОБА_2 .

За таких обставин просить заяву задовольнити, постановити рішення яким визнати ОСОБА_2 недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши її опікуном останнього.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Сененко К.В. підтримала заяву, просила задовольнити. Вказувала, що психічний стан ОСОБА_2 змінився у 2015 році, коли на фоні психоемоційного перенавантаження втратив сон, з`явилася тривога, страхи, став стверджувати, що за ним слідкують, намагається отруїти. Тоді вперше звернувся до лікаря-психіатра в приватному порядку в м. Харків, куди їздив самостійно та отримував лікування. Проходив стабілізаційний курс. З початком війни (лютий 2022)та після проведення в його житлі обшуків (травень 2021 року) по кримінальному провадженню психічний стан пацієнта суттєво погіршився: поводить себе агресивно, імпульсивний, втратив зв`язок з рідними, від прийому ліків категорично відмовляється. Висловлює маячні ідеї впливу, переслідування на адресу оточуючих та рідних. Консультувався в приватному порядку з лікарем в м. Харків. Після цього, втратив зв`язок з реальністю, не впізнає рідних, виказує маячні ідеї, стверджує що він інопланетянин, в поведінці непередбачуваний. Наразі ОСОБА_2 на підставі Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.05.2023 проходить примусове лікування в умовах психіатричного стаціонару КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради.

Представник Органу опіки та піклування Черкаської міської ради Чуйко В.В. скерував до суду заяву про проведення засідання без його участі, заяву просив задовольнити.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.06.2023 вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами окремого провадження.

27.06.2023 Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси в задоволенні клопотання заявника про призначення судово-психіатричної експертизи у справі відмовлено.

Заслухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, суд приходить до наступного.

Статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

У відповідних положеннях підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції зазначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: ...(e) законне затримання … психічнохворих ....

Відповідно до Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; кожен має право на повагу до його гідності; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 21, частина друга статті 22, частина перша статті 28, частина перша статті 29, частини перша, друга статті 55 Конституції України).

Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.

Так, судом встановлено, що відповідно до відповіді №88639 від 26.05.2023 року є Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 28.10.2009 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Заявник ОСОБА_1 вказує, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до консультативного висновку лікаря-невролога від 03.11.2021 ОСОБА_2 за самозверненням встановлено діагноз: вертеброгенна цервікоторакалгія з помірним м`язово-тонічним синдромом; астено-невротичний синдром; інсомнія з порушенням засинання та підтримки сну. Рекомендоване медикаментозне лікування масаж шийно-комірцевої ділянки АДРЕСА_2 , фізична активність.

Крім того, ОСОБА_2 проходив лікування у ТОВ «Медичний центр «Санрайз» у м. Київ. Там йому був поставлений діагноз: F41.1 виражений обсесивно-фобічний синдром. Та у зв`язку із психічним станом, вираженістю патопсихологічної симптоматики призначено лікування, а також щоденний контроль та огляд лікаря-психіатра. Даний факт підтверджується Довідкою № 28/1/17/12/21 ТОВ «Медичний центр «Санрайз» від 17.12.2021 року.

25.02.2023 року року лікарем-психіатром ОСОБА_3 була проведена співбесіда з ОСОБА_2 , внаслідок якої останньому було поставлено діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад (F 23.1). Даний факт підтверджується консультативним висновком № 29 лікаря психіатра ОСОБА_3 від 25.02.2023. Надані рекомендації по лікарських призначеннях та рекомендовано уникати керування транспортними засобами та роботу з механізмами.

Згідно із ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч. 2 п. 1ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України.

Встановлення хронічної хвороби, недоумства, іншого важкого захворювання, що спричинили стійкий розлад психіки, належать до компетенції відповідних медичних закладів.

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч.1 ст. 41 ЦК України).

Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над особами, визнаними недієздатними.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

Згідно абз. 1 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.

Відповідно до статті 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу.

Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними, такий висновок експертизи повинен бути обґрунтованим та мати конкретний характер. При проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 акцентовано увагу судів на тому, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

З аналізу наведених норм вбачається, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не можуть покладатися докази, які ґрунтуються на припущеннях.

Приймаючи до уваги, те, що судом не встановлено обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад ОСОБА_2 , відсутністю в справі оригіналів первинної медичної документації стосовно психічного стану особи, доказів хронічного, стійкого психічного розладу, так як суд вважає недоведеним, що шляхом проведення періодичного огляду та систематичного лікування під наглядом лікаря неможливо досягти поліпшення стану ОСОБА_2 , а тому передчасним є заявлене клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи та звернення із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатним.

Вимога про призначення піклувальника є похідною, а тому задоволенню також не підлягає.

За наведених обставин, заява є такою, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.39-41, 55, 58, 60 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 268, 293-294, 295-300 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради, ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 29.06.2023 р.

Головуючий: Т.Є. Троян

Присяжні: