Справа №: 343/1265/23
Провадження №: 2-др/343/9/23
У Х В А Л А

про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат без розгляду

26 грудня 2023 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Монташевич С.М., розглянувши заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Моленя Ростислава Богдановича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

у провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області перебувала цивільна справа № 343/1265/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діяв законний представник ОСОБА_1 , про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності.

29 листопада 2023 року по даній справі за участю позивача, його представника та представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Моленя Р.Б. ухвалено рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представникам сторін, які зробили відповідні заяви, протягом п`яти днів після ухвалення рішення надано право подати докази щодо розміру понесених судових витрат.

21 грудня 2023 року на адресу суду від представника відповідачки - адвоката Моленя Р.Б. поступила заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, яка направлена поштовим відправленням 15.12.2023. Безпосередньо у вказаній заяві її ініціатор клопоче про поновлення строку, встановленого ст. 8 ст. 141 ЦПК України, оскільки такий пропущено з поважних причин. Так, у відзиві на позовну заяву вказано, що орієнтована сума судових витрат відповідачки становить 20000 гривень, а фактичний розмір судових вират буде повідомлено нею в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 29 листопада 2023 року суд ухвалив рішення по справі № 343/1265/23. Проте з 30.11.2023 по 11.12.2023 ОСОБА_1 перебувала у відрядженні у с. Вишневе Київської області, на підтвердження чого надано відповідний наказ. Вказана обставина унеможливила підписання акта про надання правничої допомоги в м. Тернопіль до завершення відрядження та, відповідно, унеможливило подання доказів на підтвердження розміру судових витрат у п`ятиденний строк після ухвалення судом рішення у справі.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 4, 5, 8 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Суд зазначає, що поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч. 1, 3 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Як вказано вище, рішення у даній справі ухвалено 29.11.2023, яким серед іншого надано право представникам сторін, які зробили відповідні заяви, протягом п`яти днів після ухвалення рішення подати докази щодо розміру понесених судових витрат. Тобто строк для подачі таких доказів, з урахуванням приписів ч. 8 ст. 141 ЦПК, закінчився 04 грудня 2023 року включно. При цьому представник відповідачки адвокат Молень Р.Б. був присутнім під час ухвалення рішення суду. Проте заяву про ухвалення додакового рішення про відшкодування судових витрат з додатками представник відповідачки адвокат Молень Р.Б. надсилає на адресу суду тільки 15.12.2023. У поданій заяві причину пропуску процесуального строку обґрунтовує перебуванням його довірительки з 30.11.2023 по 11.12.2023 у відрядженні, що унеможливило підписання нею акта про надання правничої допомоги, даючи оцінку чому, суд зазначає таке.

Як вбачається з договору № 02/01 про надання правничої допомоги від 02.01.2023, ОСОБА_1 та АО "Молень, Багранюк та партнери" досягли домовленості про те, що розмір гонорару за надання правничої допомоги, порядок та строки його сплати встановлюється відповідно до Додаткової угоди, укладеної між сторонами, що є невід`ємним додатком до цього Договору або за домовленістю сторін (п. 4.1). Підставою для сплати розміру гонорару, визначеного п. 4.1 Договору, є підписана сторонами Додаткова угода (п. 4.2). За наслідками закінчення узгодженого етапу надання правничої допомоги Адвокатське об`єднання формує та надсилає (надає) клієнту акт про надання правничої допомоги, які повинні бути розглянуті, підписані, завірені печаткою (за наявністю) та повернуті клієнтом Адвокатському об`єднанню протягом трьох робочих днів (п. 4.3).

Згідно із Додатковою угодою № 1 від 27 листопада 2023 року до Договору про надання правничої допомоги № 02/01 від 02.01.2023, на виконання вимог п. 4.1 Договору про надання правничої допомоги № 02/01 від 02.01.2023, сторони дійшли згоди, що розмір гонорару Адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги, пов`язаної з представництвом і захистом інтересів клієнта в Долинському районному суді Івано-Франківської області під час слухання справи № 343/1265/23 буде становити фіксовану суму 20000,00 гривень та не залежить від обсягу наданих послуг (виконаних робіт) (п. 1.1).

Як встановлено зі змісту відзиву на позов, орієнтований розрахунок судових витрат, які відповідачка ОСОБА_1 понесла та очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи складається з витрат на правничу допомогу адвоката та становить 20000,00 гривень.

Тобто між відповідачкою ОСОБА_1 та адвокатом Моленем Р.Б. ще станом на день подання відзиву 26.06.2023 на позов був погоджений орієнтований розмір витрат за надання правничої допомоги в розмірі 20000 гривень. Саме такий розмір був визначений і в додатковій угоді, яка була підписана 27.11.2023, тобто ще до ухвалення 29.11.2023 рішення в даній справі, як фіксованаса сума за надання правничої допомоги, яка не залежить від обсягу наданих послуг (виконаних робіт).

Проте тільки 15 грудня 2023 року представник відповідачки ОСОБА_1 надсилає на адресу суду вищеописаний договір про надання правничої допомоги № 02/01 від 02.01.2023 та додаткову угоду № 1 до нього, хоча не був позбавлений можливості надати такі суду протягом п`яти днів з дня ухвадення рішення у даній справі, оскільки такі були в його розпоряджені. При цьому ні він, ні його довірителька не були позбавлені можливості заявити про те, що вони мають намір подати ще додаткові докази.

Натомість адвокат Молень Р.Б., як на підставність для поновлення строків для подання заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат зазначає, що у зв`язку з перебуванням у відрядженні його довірительки, не було можливості підписати з останньою акт про надання правничої допомоги та надати його на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

Так, акт № 1 про надання правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 02/01 від 02.01.2023 підписаний сторонами тільки 12 грудня 2023 року. У ньому сторони вказали, що загальна вартість наданої правничої допомоги складає 20000,00 гривень. Підписанням цього акта ОСОБА_1 підтвердила факт належної якості та отримання послуг відповідно до положень вищевказаного договору про надання правничої допомоги, а також не має претензій до Адвокатського об`єднання стосовно отриманих від нього послуг.

Проте, як встановлено зі змісту наказу № 5 "Про відрядження ОСОБА_1 " від 29.11.2023, ОСОБА_1 була відряджена у службове відрядження до м. Вишневе Київської області з 30.11.2023 по 11.12.2023. Акт ж про надання правничої допомоги підписаний нею у м. Тернопіль 12.12.2023, де здійснює свою юридичну діяльність Адвокатське об`єднання, проте тільки 15.12.2023 він разом з іншими додатками був направлений до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат. При цьому, з огляду на те, що наказ про відрядження видано одноособово відповідачкою ОСОБА_1 самій собі, будь-яких підтверджуючих документів про прибуття у відрядження чи відбуття з нього, неможливості підписати акт в електронному форматі за допомогою ЕЦП (відповідачка ОСОБА_1 є ФОП, тому має такий підпис) чи в будь-якому іншому форматі (н-д: направлення їй на електронну пошту чи іншими засобами зв`язку та після підписання повернення акта адвокатському бюро чи направлення НП, тощо), суду не надано.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що заявником не доведено наявність поважних причин, через які ним був пропущений встановлений законом процесуальний строк, який зумовлений несвоєчасним поданням, з огляду на доводи, наведені останнім, не об`єктивними обставинами, а обставинами суб`єктивного характеру, приходжу до висновку, що за таких обставин відсутні правові підстави для поновлення пропущеного строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, тому в поновленні такого строку слід відмовити, а заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Моленя Р.Б. про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, ст. 83, 126, 127, 141, 246 ЦПК України, керуючись ст. 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

в поновленні строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат відмовити.

Заяву представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Моленя Ростислава Богдановича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.М.Монташевич